ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ RADY
ze dne 29. října 2010,
kterým se mění status ostrova Svatý Bartoloměj vůči Evropské unii
(2010/718/EU)
EVROPSKÁ RADA,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 355 odst. 6 této smlouvy,
s ohledem na podnět Francouzské republiky,
s ohledem na stanovisko Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 355 Smlouvy o fungování Evropské unie (EU) umožňuje, aby Evropská rada z podnětu dotyčného členského státu přijala po konzultaci s Komisí jednomyslně rozhodnutí, kterým se vůči Unii mění status dánské, francouzské nebo nizozemské země nebo území uvedených v čl. 355 odst. 1 a 2.
(2)
Francouzská republika (dále jen „Francie“) dopisem prezidenta republiky ze dne 30. června 2010 požádala Evropskou radu, aby toto rozhodnutí přijala ohledně ostrova Svatý Bartoloměj, který je uveden v čl. 355 odst. 1 Smlouvy o fungování EU. Francie žádá, aby byl status tohoto ostrova změněn ze statusu nejvzdálenějšího regionu, který se řídí článkem 349 Smlouvy o fungování EU, na status zámořské země a území, který se řídí částí čtvrtou Smlouvy o fungování EU.
(3)
Žádost Francie je podepřena vůlí vyjádřenou volenými zástupci ostrova Svatý Bartoloměj, který v rámci Francouzské republiky tvoří zámořský územní celek podle článku 74 francouzské ústavy s vlastní samosprávou, aby byl ostrovu udělen status vůči Evropské unii, jenž by lépe vyhovoval postavení, jaké toto území má v rámci vnitrostátního práva, zejména vzhledem k jeho fyzické vzdálenosti od metropolitní Francie a jeho malému ostrovnímu hospodářství orientovanému na cestovní ruch, které čelí konkrétním potížím se zásobováním, jež ztěžují uplatňování předpisů Unie.
(4)
Francie se zavázala uzavřít dohody nezbytné k ochraně zájmů Unie v rámci nového statusu. Tyto dohody by se měly týkat měnové oblasti, protože Francie má v úmyslu zachovat euro jakožto jednotnou měnu Svatého Bartoloměje a protože je třeba zajistit kontinuitu uplatňování práva Unie v oblastech, které jsou zásadní pro správné fungování hospodářské a měnové Unie. Dále by se měly týkat daňové oblasti a jejich cílem by mělo být zajistit, aby se mechanismy stanovené ve směrnici Rady 77/799/EHS ze dne 19. prosince 1977 vzájemné pomoci mezi příslušnými orgány členských států v oblasti přímých daní a daní z pojistného (1) a směrnici Rady 2003/48/ES ze dne 3. června 2003 o zdanění příjmů z úspor v podobě úrokových plateb (2), zaměřené zejména na boj proti přeshraničním podvodům a únikům, i v budoucnu uplatňovaly na území Svatého Bartoloměje. Občané Svatého Bartoloměje by měli zůstat občany Unie a mít v ní stejné povinnosti a svobody jako ostatní francouzští občané a stejně tak by všichni občané Unie měli na Svatém Bartoloměji požívat stejných práv a svobod jako v současnosti.
(5)
Změna statusu ostrova Svatý Bartoloměj vůči Evropské unii, která je v souladu s požadavkem demokraticky vyjádřeným jeho volenými zástupci, by neměla poškodit zájmy Unie a měla by v souvislosti s přechodem ostrova ke samosprávnému postavení v rámci vnitrostátního práva představovat logický krok,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Dnem 1. ledna 2012 ostrov Svatý Bartoloměj pozbývá statusu nejvzdálenějšího regionu Unie a nabývá statusu zámořské země a území podle části čtvrté Smlouvy o fungování Evropské unie (EU).
Článek 2
Smlouva o fungování EU se mění takto:
1)
v čl. 349 prvním pododstavci se vypouštějí slova „Svatého Bartoloměje,“;
2)
v čl. 355 odst. 1 se vypouštějí slova „Svatý Bartoloměj,“;
3)
v příloze II se mezi odrážky týkající se Saint-Pierre a Miquelonu a Aruby vkládá nová odrážka, která zní:
„-
Svatý Bartoloměj,“.
Článek 3
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
Použije se ode dne 1. ledna 2012.
V Bruselu dne 29. října 2010.
EUROPEISKA RÅDETS BESLUT
av den 29 oktober 2010
om ändring av ön Saint-Barthélemys ställning i förhållande till Europeiska unionen
(2010/718/EU)
EUROPEISKA RÅDET HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 355.6,
med beaktande av Republiken Frankrikes initiativ,
med beaktande av Europeiska kommissionens yttrande, och
av följande skäl:
(1)
Artikel 355 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) medger att Europeiska rådet på initiativ av den berörda medlemsstaten, med enhällighet och efter att ha hört kommissionen, antar ett beslut om ändring av ställningen i förhållande till unionen för ett danskt, franskt eller nederländskt land eller territorium som avses i artikel 355.1 och 355.2.
(2)
Republiken Frankrike (nedan kallat Frankrike) har i ett brev från sin president av den 30 juni 2010 begärt att Europeiska rådet antar ett sådant beslut som avses i artikel 355.1 i EUF-fördraget om ön Saint-Barthélemy. Frankrike begär att öns ställning ändras från yttersta randområde, som omfattas av artikel 349 i EUF-fördraget, till utomeuropeiskt land och territorium enligt fjärde delen i EUF-fördraget.
(3)
Frankrikes begäran grundar sig på en uttalad vilja hos de folkvalda företrädarna för ön Saint-Barthélemy, vilken är ett i Republiken Frankrike beläget autonomt utomeuropeiskt förvaltningsområde som regleras i artikel 74 i den franska konstitutionen, att ön tilldelas en ställning i förhållande till unionen som är bättre avpassad efter den ställning som ön har i inhemsk rätt, i synnerhet med hänsyn till det fysiska avståndet till moderlandet samt dess lilla öekonomi som helt är inriktad på turism och som brottas med konkreta försörjningssvårigheter som gör det vanskligt att tillämpa vissa av unionens bestämmelser.
(4)
Frankrike har åtagit sig att ingå de avtal som krävs för att unionens intressen ska tillgodoses vid denna ändring. Dessa avtal bör å ena sidan röra monetära frågor, eftersom Frankrike har för avsikt att behålla euron som gemensam valuta i Saint-Barthélemy och unionsrätten bör fortsätta att tillämpas inom de områden som är väsentliga för att Ekonomiska och monetära unionen ska fungera väl. De bör å andra sidan röra skattesystemet och syfta till att garantera att mekanismerna i rådets direktiv 77/799/EEG av den 19 december 1977 om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter i fråga om direkt beskattning och skatter på försäkringspremier (1) och rådets direktiv 2003/48/EG av den 3 juni 2003 om beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar (2), som i synnerhet avser kampen mot skatteundandragande och skatteflykt över gränserna, även i fortsättningen kommer att gälla inom territoriet Saint-Barthélemy. Saint-Barthélemys medborgare bör förbli medborgare i unionen och bör inom unionen att åtnjuta samma fri- och rättigheter som övriga franska medborgare, på samma sätt som alla unionens medborgare även i fortsättningen bör åtnjuta samma fri- och rättigheter i Saint-Barthélemy som i dag.
(5)
Följaktligen bör ändringen av ön Saint-Barthélemys ställning i förhållande till unionen, som är ett svar på en demokratisk begäran från öns folkvalda företrädare, inte inverka menligt på unionens intressen och bör vara en logisk följd av öns nya autonoma ställning i inhemsk rätt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Från och med den 1 januari 2012 upphör ön Saint-Barthélemy att tillhöra unionens yttersta randområden för att i stället få ställning som utomeuropeiskt land och territorium i enlighet med fjärde delen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).
Artikel 2
EUF-fördraget ska därför ändras på följande sätt:
1.
I artikel 349 första stycket ska ordet, ”Saint-Barthélemy” utgå.
2.
I artikel 355.1 ska orden ”Saint-Barthélemy och” utgå.
3.
I bilaga II ska en strecksats med följande lydelse införas mellan strecksatsen avseende Saint-Pierre och Miquelon och strecksatsen avseende Aruba:
”-
Saint-Barthélemy”.
Artikel 3
Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.
Det ska tillämpas från och med den 1 januari 2012.
Utfärdat i Bryssel den 29 oktober 2010.