NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1214/2011
ze dne 16. listopadu 2011
o profesionální přeshraniční silniční přepravě eurohotovosti členskými státy eurozóny
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Zavedením eura se značně zvýšila potřeba přeshraniční silniční přepravy hotovosti. V eurozóně by banky, velký maloobchodní sektor a ostatní subjekty zpracovávající hotovost měly být schopny uzavřít smlouvu se společností pro přepravu hotovosti (cash-in-transit - CIT), která nabízí nejlepší cenu nebo službu, a využívat hotovostní služby nejbližší pobočky národní centrální banky nebo střediska pro zpracování hotovosti CIT, i když se nachází v jiném členském státě. Navíc velký počet členských států, jejichž měnou je euro (dále jen „zúčastněné členské státy“), si zařídil nebo si může chtít zařídit výrobu eurobankovek a euromincí v zahraničí. Ze samotného principu jednotné měny vyplývá svoboda pohybu hotovosti mezi zúčastněnými členskými státy.
(2)
V důsledku značných rozdílů mezi vnitrostátními právními úpravami členských států je obecně velmi obtížné provádět profesionální přeshraniční silniční přepravu eurohotovosti mezi zúčastněnými členskými státy. Tato situace je v rozporu se zásadou volného oběhu eura a na úkor zásady volného pohybu služeb, která je jednou ze základních zásad Evropské unie.
(3)
Toto nařízení je reakcí na možné předložení harmonizačních nástrojů pro přepravu hotovosti vyjádřené v čl. 38 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (3).
(4)
Za účelem zlepšení bezpečnosti CIT pro zapojené bezpečnostní pracovníky CIT i pro veřejnost by mělo být podporováno používání inteligentního systému neutralizace bankovek (IBNS) a poté, co Komise provede důkladnou analýzu možných dopadů, by mělo být možno jej rozvíjet způsobem, který zahrne harmonizaci inteligentního systému neutralizace bankovek mezi zúčastněnými členskými státy, aniž by tím byla dotčena pravidla týkající se platných přepravních podmínek stanovená tímto nařízením.
(5)
S ohledem na zvláštní nebezpečí pro zdraví a život bezpečnostních pracovníků CIT i široké veřejnosti, která jsou s přepravou hotovosti spojena, je vhodné, aby přeshraniční přeprava eurohotovosti podléhala zvláštní přeshraniční licenci CIT. Tato licence by měla doplňovat vnitrostátní licenci CIT, která je vyžadována ve většině zúčastněných členských států a jejíž formu toto nařízení neharmonizuje. Navíc je vhodné, aby společnosti CIT usazené v těch zúčastněných členských státech, které nezavedly zvláštní postup pro schvalování společností CIT nad rámec svých všeobecných pravidel pro bezpečnost nebo přepravu, doložily, že prováděly pravidelnou přepravu hotovosti v členském státě usazení po dobu nejméně 24 měsíců bez porušení vnitrostátních právních předpisů, než jim bude moci být tímto členským státem udělena přeshraniční licence CIT. Takový přístup by zvýšil vzájemnou důvěru mezi členskými státy.
(6)
S cílem zabránit duplicitě povinností a vytváření zbytečných zatěžujících postupů je dále vhodné stanovit, aby se po držiteli přeshraniční licence CIT nepožadovalo, aby byl rovněž držitelem licence Společenství pro mezinárodní silniční nákladní přepravu, jak je stanoveno v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1072/2009 ze dne 21. října 2009 o společných pravidlech pro přístup na trh mezinárodní silniční nákladní dopravy (4).
(7)
Profesionální přeshraniční silniční přeprava eurohotovosti mezi zúčastněnými členskými státy by měla být plně v souladu s tímto nařízením nebo s právními předpisy členského státu původu, hostitelského členského státu a popřípadě členského státu tranzitu.
(8)
Toto nařízení má umožnit profesionální přeshraniční silniční přepravu eurohotovosti mezi zúčastněnými členskými státy za podmínek, které zaručí bezpečnost transakcí, bezpečnost zapojených bezpečnostních pracovníků CIT a veřejnosti a volný pohyb měny. V souladu s běžnými tržními postupy je rovněž vhodné povolit, aby ve stejném vozidle CIT byla v omezené hodnotě přítomna hotovost i v jiné měně než v euru.
(9)
S ohledem na zvláštní požadavky kladené na přeshraniční pracovníky odvětví CIT je vhodné, aby prošli zvláštní odbornou přípravou v přeshraničním modulu popsaném v příloze VI. S cílem předejít zbytečné duplicitě by přeshraniční modul odborné přípravy neměl obsahovat prvky, které jsou již součástí povinné odborné přípravy vyžadované k výkonu činnosti v oblasti CIT v tuzemsku.
(10)
Vzhledem ke zvláštním podmínkám v odvětví CIT je obtížné organizovat bezpečné vícedenní dodávky eurohotovosti. Proto je vhodné, aby se vozidlo CIT, které provádí profesionální přeshraniční silniční přepravu eurohotovosti, vrátilo do svého členského státu původu tentýž den, kdy jej opustilo.
(11)
Komise by měla předložit návrh na změnu definice „denní doby“ nebo minimální požadované délky úvodní cílené odborné přípravy stanovené tímto nařízením, pokud se sociální partneři na úrovni Unie dohodnou, že je vhodnější jiná definice.
(12)
Podle nařízení (ES) č. 1072/2009 je počet operací, které lze v návaznosti na mezinárodní přepravu věcí z jiného členského státu do hostitelského členského státu provést, omezen na tři kabotážní přepravy za sedm dní. Vzhledem ke zvláštní charakteristice odvětví CIT je však běžné, že vozidlo CIT může za den provést mnohem větší počet dodávek/vyzvednutí eurohotovosti. Proto je vhodné odchýlit se od nařízení (ES) č. 1072/2009 a nestanovit omezení podle počtu dodávek/vyzvednutí eurohotovosti, který může vozidlo CIT v členském státu za jeden den uskutečnit.
(13)
Vnitrostátní pravidla, jež upravují chování bezpečnostních pracovníků CIT mimo vozidlo CIT a zabezpečení míst dodávek/vyzvednutí eurohotovosti, by se neměla vztahovat na případné používání systémů neutralizace bankovek v kombinaci s přepravou bankovek v plně opancéřovaném vozidle CIT, které není vybaveno IBNS.
(14)
Ustanovení čl. 1 odst. 3 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb (5) se vztahuje na vyslání, kdy podnik poskytuje nadnárodní služby na vlastní účet a pod svým vedením na základě smlouvy uzavřené mezi podnikem a stranou, pro kterou jsou služby určeny.
(15)
Vzhledem ke zvláštní povaze přepravních služeb CIT je zapotřebí stanovit obdobné použití směrnice 96/71/ES na všechny služby přeshraniční přepravy hotovosti, aby se zajistila právní jistota pro hospodářské subjekty a praktická použitelnost směrnice v tomto odvětví.
(16)
Vzhledem ke specifičnosti dotčených přepravních činností a příležitostnému charakteru některých těchto činností by mělo být obdobné používání pravidel minimální ochrany stanovených směrnicí 96/71/ES omezeno na minimální mzdu, včetně sazeb za přesčasy, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 1 písm. c) uvedené směrnice, a uvedená mzda by měla být zaručena na celý pracovní den, aby hospodářským subjektům nevznikala zbytečná administrativní zátěž. V souladu se směrnicí 96/71/ES a v mezích judikatury Soudního dvora Evropské unie je pojem minimální mzdy definován vnitrostátními právními předpisy nebo praxí členského státu, do nějž je pracovník vyslán. Vykonává-li pracovník odvětví CIT na základě smluv, právních nebo správních předpisů či praktických ustanovení přeshraniční přepravu více než 100 pracovních dnů v kalendářním roce v jiném členském státě, je vhodné, aby se na takovéhoto pracovníka obdobným způsobem vztahovala pravidla minimální ochrany stanovená směrnicí 96/71/ES.
(17)
Použitím pravidel minimální ochrany v hostitelském členském státě by nemělo být dotčeno použití pracovních podmínek, pokud jsou pro pracovníka příznivější podle zákona, kolektivní smlouvy nebo pracovní smlouvy pracovníka v jeho členském státu původu.
(18)
Za účelem stanovení příslušných pravidel minimální ochrany je vhodné, aby se obdobným způsobem použila ustanovení o spolupráci v oblasti informací podle článku 4 směrnice 96/71/ES. V tomto ohledu by členské státy měly mít možnost využít administrativní spolupráce a výměny informací stanovených směrnicí 96/71/ES.
(19)
Tímto nařízením není dotčeno uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005 ze dne 26. října 2005 o kontrolách peněžní hotovosti vstupující do Společenství nebo je opouštějící (6).
(20)
Za účelem zohlednění technického pokroku a možných nových evropských norem by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny technických pravidel pro normy týkající se IBNS, pancéřování vozidel CIT, neprůstřelných vest a zbraňových bezpečnostních schránek. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni a se sociálními partnery. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(21)
V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení jeho cíle, totiž usnadnění profesionální přeshraniční silniční přepravy eurohotovosti mezi členskými státy eurozóny,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
ODDÍL 1
SPOLEČNÁ PRAVIDLA, KTERÝMI SE ŘÍDÍ VEŠKERÁ PŘESHRANIČNÍ SILNIČNÍ PŘEPRAVA EUROHOTOVOSTI
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„zúčastněnými členskými státy“ členské státy, jejichž měnou je euro;
b)
„přeshraniční silniční přepravou eurohotovosti“ profesionální silniční přeprava eurobankovek nebo euromincí prováděná za odměnu jménem třetích stran nebo v rámci společnosti pro přepravu hotovosti (cash-in-transit, dále jen „CIT“) vozidlem CIT ze zúčastněného členského státu za účelem dodávky eurobankovek nebo euromincí do jednoho nebo více míst nebo vyzvednutí eurobankovek nebo euromincí z jednoho nebo více míst na území jednoho nebo více zúčastněných členských států, a v členském státě původu, aniž je dotčena přeprava nejvýše 20 % hotovosti v jiné měně než euru ve vztahu k celkové hodnotě hotovosti přepravované v témže vozidle CIT, je-li většina dodávek/vyzvednutí eurohotovosti uskutečňovaných vozidlem CIT během téhož dne prováděna na území hostitelského členského státu, nebo je-li v případě přepravy z bodu do bodu přeprava prováděna mezi dvěma různými zúčastněnými členskými státy;
c)
„přeshraniční licencí CIT“ licence udělená vydávajícím orgánem členského státu původu, jež opravňuje držitele k výkonu přeshraniční silniční přepravy eurohotovosti mezi zúčastněnými členskými státy v souladu s podmínkami stanovenými tímto nařízením;
d)
„vydávajícím orgánem“ orgán v členském státě původu pověřený vydáváním přeshraničních licencí CIT;
e)
„členským státem původu“ zúčastněný členský stát, na jehož území je společnost CIT usazena. Společnost CIT se považuje za usazenou, pokud skutečně vykonává výdělečnou činnost ve smyslu článku 49 Smlouvy o fungování EU po neurčitou dobu a prostřednictvím stálé infrastruktury, z níž je činnost poskytování služby skutečně vykonávána;
f)
„hostitelským členským státem“ jeden nebo několik zúčastněných členských států, ve kterých společnost CIT poskytuje službu dodávání/vyzvedávání eurohotovosti mimo svůj členský stát původu;
g)
„členským státem tranzitu“ jeden nebo několik zúčastněných členských států, mimo členský stát původu, kterými musí vozidlo CIT projet, aby dosáhlo hostitelského členského státu nebo se vrátilo do členského státu původu;
h)
„denní dobou“ v souvislosti s přepravou přeprava prováděná v době od 6:00 do 22:00 hod.;
i)
„bezpečnostními pracovníky CIT“ zaměstnanci pověření řízením vozidla CIT, v němž se přepravuje eurohotovost, nebo ochranou jeho nákladu;
j)
„vozidlem CIT“ vozidlo používané k profesionální silniční přepravě eurohotovosti;
k)
„vozidlem běžného vzhledu“ vozidlo CIT, jež má obvyklý vzhled a nevykazuje žádné zvláštní znaky svědčící o skutečnosti, že náleží společnosti CIT nebo že se používá za účelem přepravy eurohotovosti;
l)
„přepravou z bodu do bodu“ přeprava z jednoho zabezpečeného místa na jiné bez jakýchkoli mezizastávek;
m)
„zabezpečenou oblastí“ místo vyzvedávání/dodávek eurohotovosti umístěné v budově a zabezpečené proti neoprávněnému přístupu z hlediska vybavení (systémy proti neoprávněnému vniknutí) i z hlediska pravidel pro přístup osob;
n)
„zabezpečeným místem“ místo v zabezpečené oblasti, které je přístupné vozidlům CIT a na kterém lze vozidla CIT bezpečně nakládat a vykládat;
o)
„neutralizací“ bankovky poškození či znehodnocení bankovky barvou nebo jiným prostředkem, jak stanoví příloha II;
p)
„inteligentním systémem neutralizace bankovek“ nebo „IBNS“ systém, který splňuje tyto podmínky:
i)
schránka na bankovky nepřetržitě chrání bankovky systémem pro neutralizaci eurohotovosti při přepravě z jedné zabezpečené oblasti do místa dodání eurohotovosti nebo z místa vyzvednutí eurohotovosti do zabezpečené oblasti;
ii)
bezpečnostní pracovníci CIT nemají možnost otevřít schránku mimo předem naprogramovaný čas nebo místo nebo změnit předem naprogramovaný čas nebo místo, kdy/kde lze schránku otevřít, jakmile byla operace přepravy eurohotovosti zahájena;
iii)
schránka je vybavena mechanismem pro trvalou neutralizaci bankovek, dojde-li k neoprávněnému pokusu o otevření schránky; a
iv)
jsou dodrženy požadavky stanovené v příloze II;
q)
„systémem IBNS „end-to-end““ systém IBNS, který je vybaven k použití v režimu „end-to-end“, tedy v němž bankovky zůstávají pro pracovníky odvětví CIT neustále nepřístupné a jsou pod nepřetržitou ochranou systému IBNS z jedné zabezpečené oblasti do jiné nebo v případě kazet do bankomatů či jiných typů peněžních automatů ze zabezpečené oblasti do útrob bankomatu či jiného typu peněžního automatu;
r)
„A1“ a „B1“ v souvislosti s jazykovými znalostmi úrovně stanovené Radou Evropy ve společném evropském referenčním rámci pro jazyky, blíže vymezené v příloze VII;
s)
„úředními jazyky EU“ jazyky vymezené v článku 1 nařízení č. 1 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (7).
Článek 2
Vyloučení z oblasti působnosti
1. Z oblasti působnosti tohoto nařízení je vyloučena přeprava eurobankovek a euromincí, která:
a)
probíhá mezi národními centrálními bankami a na jejich účet nebo mezi tiskárnami bankovek nebo mincovnami zúčastněných členských států a příslušnými národními centrálními bankami a
b)
probíhá za vojenského nebo policejního doprovodu.
2. Z oblasti působnosti tohoto nařízení je vyloučena přeprava výlučně euromincí, která:
a)
probíhá mezi národními centrálními bankami a na jejich účet nebo mezi mincovnami zúčastněných členských států a příslušnými národními centrálními bankami a
b)
probíhá za vojenského nebo policejního doprovodu nebo za doprovodu soukromých bezpečnostních pracovníků v samostatných vozidlech.
Článek 3
Místo odjezdu, maximální trvání a počet dodávek/vyzvednutí hotovosti
1. Přeshraniční přeprava eurohotovosti poskytovaná v souladu s tímto nařízením se provádí během denní doby.
2. Vozidlo CIT, které provádí přeshraniční přepravu eurohotovosti, zahájí svou cestu ve svém členském státě původu a tentýž den se do něj vrací.
3. Odchylně od odstavců 1 a 2 se přeprava z bodu do bodu může provést v rozmezí 24 hodin, pokud je noční přeprava eurohotovosti povolena podle vnitrostátních pravidel členského státu původu, členských států tranzitu a hostitelského členského státu.
4. Odchylně od nařízení (ES) č. 1072/2009 není omezen počet dodávek/vyzvednutí eurohotovosti, které může vozidlo CIT provést v hostitelském členském státě během téhož dne.
Článek 4
Přeshraniční licence CIT
1. Společnost, která má zájem provádět přeshraniční silniční přepravu eurohotovosti, požádá o přeshraniční licenci CIT vydávanou vydávajícím orgánem jejího členského státu původu.
2. Vnitrostátní vydávající orgán udělí přeshraniční licenci CIT na dobu pěti let, splňuje-li žadatel tyto podmínky:
a)
je schválen k provádění přepravy CIT ve svém členském státě původu, nebo pokud členský stát nezavedl zvláštní postup schvalování pro společnosti CIT nad rámec všeobecných pravidel pro bezpečnost nebo přepravu, je schopen doložit, že prováděl pravidelnou profesionální přepravu hotovosti ve svém členském státě původu po dobu nejméně 24 měsíců před podáním žádosti, aniž porušil právní předpisy tohoto členského státu, které se vztahují na takové činnosti;
b)
členové jeho řídicích a správních orgánů nemají relevantní záznam v trestním rejstříku, mají dobrou pověst a jsou bezúhonní, např. podle příslušných policejních záznamů;
c)
má platné pojištění občanskoprávní odpovědnosti, které pokrývá alespoň škody způsobené na životě a majetku třetích stran, bez ohledu na to, zda je v jejím rámci pojištěna převážená hotovost;
d)
žadatel, jeho bezpečnostní pracovníci CIT podílející se na přeshraniční přepravě eurohotovosti a vozidla a bezpečnostní postupy za tím účelem používané splňují požadavky tohoto nařízení, nebo je-li to v tomto nařízení výslovně uvedeno, požadavky vnitrostátních právních předpisů, které se konkrétně týkají přepravy hotovosti.
3. Přeshraniční licence CIT se vydává v souladu se vzorem a základními fyzickými vlastnostmi vymezenými v příloze I. Bezpečnostní pracovníci CIT ve vozidlech CIT účastnících se profesionální přeshraniční silniční přepravy eurohotovosti jsou vždy schopni předložit kontrolním orgánům originál nebo ověřenou kopii platné přeshraniční licence CIT.
4. Přeshraniční licence CIT umožňuje společnosti provádět přeshraniční přepravu eurohotovosti za podmínek tohoto nařízení. Odchylně od nařízení (ES) č. 1072/2009 se po držiteli takové licence nepožaduje, aby byl držitelem licence Společenství pro mezinárodní silniční nákladní přepravu.
Článek 5
Bezpečnostní pracovníci CIT
1. Všichni bezpečnostní pracovníci CIT musí splňovat tyto požadavky:
a)
nemají relevantní záznam v trestním rejstříku, mají dobrou pověst a jsou bezúhonní, např. podle příslušných policejních záznamů;
b)
mají lékařské potvrzení osvědčující, že jsou fyzicky a duševně způsobilí k výkonu daného úkolu;
c)
úspěšně absolvovali nejméně 200 hodin úvodní cílené odborné přípravy, mimo odbornou přípravu v oblasti používání střelných zbraní.
Minimální požadavky na úvodní cílenou odbornou přípravu uvedenou v písmenu c) stanoví příloha VI. Bezpečnostní pracovníci CIT absolvují alespoň jednou za tři roky následná školení v oblastech uvedených v bodě 3 přílohy VI.
2. Nejméně jeden bezpečnostní pracovník CIT ve vozidle CIT má jazykové znalosti nejméně na úrovni A1 jazyků používaných místními orgány a obyvatelstvem v příslušných oblastech členského státu tranzitu a hostitelského členského státu. Vozidlo je navíc prostřednictvím operačního střediska společnosti v nepřetržitém rádiovém spojení s osobou, která má jazykové znalosti nejméně na úrovni B1 jazyků používaných místními orgány a obyvatelstvem v příslušných oblastech členského státu tranzitu a hostitelského členského státu, aby byla neustále zajištěna možnost účinné komunikace s vnitrostátními orgány.
Článek 6
Nošení zbraní
1. Bezpečnostní pracovníci CIT dodržují právní předpisy členského státu původu, členského státu tranzitu a hostitelského členského státu týkající se nošení střelných zbraní a maximální povolené ráže.
2. Při vstupu na území členského státu, jehož právní předpisy nedovolují, aby bezpečnostní pracovníci CIT byli ozbrojeni, jsou všechny zbraně v držení bezpečnostních pracovníků CIT umístěny do zbraňové bezpečnostní schránky ve vozidle, která vyhovuje evropské normě EN 1143-1. Zbraně zůstanou pro bezpečnostní pracovníky CIT nedostupné po celou dobu tranzitu přes území dotyčného členského státu. Ze zbraňové bezpečnostní schránky je lze vyjmout při vstupu na území členského státu, jehož právní předpisy dovolují, aby bezpečnostní pracovníci CIT byli ozbrojeni, a musejí být z bezpečnostní schránky vyjmuty při vstupu na území členského státu, jehož právní předpisy vyžadují, aby bezpečnostní pracovníci CIT byli ozbrojeni. K otevření bezpečnostní schránky na zbraně je nutný zásah operačního střediska vozidla CIT na dálku a otevření je podmíněno ověřením přesné zeměpisné polohy vozidla operačním střediskem.
Požadavky uvedené v prvním pododstavci platí i tehdy, jestliže podle právních předpisů členského státu tranzitu nebo hostitelského členského státu není povolen typ nebo ráže zbraně.
3. Při vstupu vozidla CIT, jehož členský stát původu nedovoluje, aby bezpečnostní pracovníci CIT byli ozbrojeni, na území členského státu, podle jehož právních předpisů jsou bezpečnostní pracovníci CIT povinni být ozbrojeni, zajistí společnost CIT, aby bezpečnostním pracovníkům CIT ve vozidle byly poskytnuty požadované zbraně a aby splňovali minimální požadavky hostitelského členského státu na odbornou přípravu.
4. Bezpečnostní pracovníci CIT, kteří jsou ozbrojeni nebo cestují vozidlem CIT, v němž se nacházejí zbraně, musí mít profesionální zbrojní pas nebo povolení vydané vnitrostátními orgány členského státu tranzitu nebo hostitelského členského státu, pokud tyto členské státy dovolují, aby bezpečnostní pracovníci CIT byli ozbrojeni, a splnit veškeré vnitrostátní požadavky, které se k profesionálnímu zbrojnímu pasu nebo povolení vztahují. Za tímto účelem mohou členské státy uznat profesionální zbrojní pas nebo povolení jiného členského státu.
5. Členské státy zřídí jeden centrální národní kontaktní bod, ke kterému mohou společnosti CIT se sídlem v jiných členských státech podávat žádosti o profesionální zbrojní pas nebo povolení pro své bezpečnostní pracovníky CIT. Federativní členské státy mohou kontaktní místa zřídit na státní úrovni. Členské státy informují žadatele o výsledku žádosti do tří měsíců od podání úplné žádosti.
6. Aby pro bezpečnostní pracovníky CIT, kteří jsou zaměstnáni společností usazenou v jiném členském státě, bylo snazší splnit vnitrostátní požadavky na získání profesionálního zbrojního pasu nebo povolení, stanoví členské státy validaci rovnocenné profesionální odborné přípravy v oblasti používání zbraní absolvované v členském státě, kde je usazen zaměstnavatel žadatele. Není-li to možné, členské státy zajistí, aby byla potřebná profesionální odborná příprava v oblasti používání zbraní poskytnuta na jejich vlastním území v úředním jazyce EU, který je úředním jazykem členského státu, kde je usazen zaměstnavatel žadatele.
Článek 7
Vybavení vozidla CIT
1. Všechna vozidla CIT jsou vybavena globálním navigačním systémem. Operační středisko společnosti CIT je schopno nepřetržitě a přesně určovat polohu svých vozidel.
2. Vozidla CIT jsou vybavena vhodnými komunikačními nástroji, které jim umožňují kdykoli navázat spojení s operačním střediskem společnosti, jež vozidla řídí, a s příslušnými vnitrostátními orgány. Ve vozidle jsou čísla tísňového volání na policejní orgány členského státu tranzitu a hostitelského členského státu.
3. Vozidla CIT jsou vybavena způsobem, který umožňuje registrovat čas a místo všech dodávek/vyzvednutí eurohotovosti, aby bylo možné kdykoli zkontrolovat podíl dodávek/vyzvednutí eurohotovosti uvedený v čl. 1 písm. b).
4. Jsou-li vozidla CIT vybavena IBNS, musí být použitý systém IBNS v souladu s přílohou II a homologován v zúčastněném členském státě. V reakci na případnou žádost o ověření provedenou orgány členského státu původu, hostitelského členského státu nebo členského státu tranzitu podniky, které provádějí přeshraniční přepravu eurohotovosti ve vozidlech CIT používajících IBNS, písemně doloží schválení používaného modelu systému IBNS do 48 hodin.
Článek 8
Úloha vnitrostátních policejních složek
Tímto nařízením není dotčeno používání vnitrostátních pravidel, která vyžadují, aby:
a)
před přepravou hotovosti byla informována policie;
b)
vozidla CIT byla vybavena zařízením, které policii umožní sledovat je na dálku;
c)
přeprava vysoké hodnoty z bodu do bodu probíhala za doprovodu policie.
Článek 9
Pravidla, která zajistí zabezpečení míst dodávek/vyzvednutí hotovosti v hostitelském členském státě
Tímto nařízením není dotčeno používání vnitrostátních pravidel, jež upravují chování bezpečnostních pracovníků CIT mimo vozidlo CIT a zabezpečení míst, kde je v dotčeném členském státě dodávána/vyzvedávána hotovost.
Článek 10
Stažení neutralizovaných bankovek z oběhu
Společnosti CIT, které působí podle tohoto nařízení, stáhnou z oběhu všechny neutralizované bankovky, s nimiž se při provádění svých činností setkají. Tyto bankovky předají příslušné pobočce národní centrální banky svého členského státu původu a předloží písemné prohlášení o příčinách a charakteru neutralizace. Jsou-li tyto bankovky vyzvednuty v hostitelském členském státě, informuje jeho národní centrální banku hostitelského členského státu národní centrální banka členského státu původu.
Článek 11
Vzájemné informování
1. Členské státy předají Komisi pravidla uvedená v článcích 8 a 9 a informace, podle nichž homologovaly IBNS, a neprodleně Komisi informují o případných změnách, které se těchto pravidel a homologací týkají. Komise zajistí zveřejnění uvedených pravidel a seznamu homologovaných systémů IBNS vhodnými prostředky ve všech úředních jazycích EU, které jsou úředními jazyky příslušných zúčastněných členských států, s cílem rychle informovat všechny subjekty podílející se na přeshraniční činnosti CIT.
2. Členské státy vedou evidenci všech společností, jimž vydaly přeshraniční licenci CIT, a informují Komisi o jejím obsahu. Evidenci aktualizují, a to též s ohledem na každé rozhodnutí o pozastavení nebo odejmutí licence podle článku 22, a neprodleně o takových aktualizacích informují Komisi. Pro usnadnění sdílení informací zřídí Komise centrální zabezpečenou databázi údajů o vydaných, pozastavených a odejmutých licencích, která je přístupná příslušným orgánům zúčastněných členských států.
3. Při provádění čl. 5 odst. 1 písm. a) členský stát původu náležitě zohlední informace o trestním rejstříku, pověsti a bezúhonnosti pracovníků odvětví CIT, které mu sdělí hostitelský členský stát.
4. Členské státy informují Komisi o svých zvláštních požadavcích na bezpečnostní pracovníky CIT pro účely úvodní odborné přípravy za daným účelem uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. c). Komise zajistí zveřejnění uvedených informací vhodnými prostředky ve všech úředních jazycích EU, které jsou úředními jazyky příslušných zúčastněných členských států, s cílem informovat všechny subjekty podílející se na přeshraniční činnosti CIT.
5. Členské státy sdělí Komisi adresy a jiné kontaktní údaje národních kontaktních bodů uvedených v čl. 6 odst. 5, jakož i příslušné vnitrostátní právní předpisy. Komise zajistí zveřejnění uvedených informací vhodnými prostředky s cílem informovat všechny subjekty podílející se na přeshraniční činnosti CIT.
6. Pokud členský stát odejme profesionální zbrojní pas či povolení, které vydal bezpečnostnímu pracovníkovi CIT společnosti usazené v jiném členském státě, informuje o tom vydávající orgán členského státu původu.
7. Členské státy sdělí Komisi adresy a jiné kontaktní údaje příslušných orgánů uvedených v čl. 12 odst. 2. Komise zajistí zveřejnění uvedených informací vhodnými prostředky s cílem informovat všechny dotčené subjekty podílející se na přeshraniční činnosti CIT.
Článek 12
Informace před zahájením přeshraniční přepravy
1. Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT nebo která o tuto licenci podala žádost, oznámí vydávajícímu orgánu nejméně dva měsíce před zahájením své přeshraniční činnosti členský stát, v němž bude vykonávat přepravu CIT. Členský stát původu následně neprodleně informuje dotyčný členský stát, že bude zahájena přeshraniční činnost.
2. Společnost, která hodlá provádět přeshraniční přepravu hotovosti, sdělí příslušnému orgánu či orgánům určeným hostitelským členským státem v dostatečném předstihu informace o typu či typech přepravy, které bude používat, jména osob, jež mohou tuto přepravu provádět, a typ zbraní, jimiž budou případně vyzbrojeni.
ODDÍL 2
ZVLÁŠTNÍ PRAVIDLA PRO KAŽDÝ ZPŮSOB PŘEPRAVY
Článek 13
Platné přepravní podmínky
1. Pokud jde o přeshraniční silniční přepravu eurobankovek na jeho území, každý členský stát povolí:
a)
alespoň jednu z možností uvedených v článcích 14, 15, 16, 17 nebo 18 a
b)
ty možnosti uvedené v článcích 14, 15, 16, 17 a 18, které jsou srovnatelné s podmínkami přepravy povolenými pro domácí přepravu CIT.
Článek 17 platí pro všechny členské státy, pokud jde o přepravu z bodu do bodu.
2. Pokud jde o přeshraniční silniční přepravu euromincí na jeho území, každý členský stát povolí:
a)
alespoň jednu z možností uvedených v článcích 19 nebo 20 a
b)
ty možnosti uvedené v článcích 19 a 20, které jsou srovnatelné s přepravními podmínkami povolenými pro domácí přepravu CIT.
3. Pro přepravu, která zahrnuje eurobankovky i euromince, platí stejné přepravní podmínky jako pro přeshraniční přepravu eurobankovek.
4. Co se týče používání článků 14, 15, 16 a 18 může členský stát rozhodnout, že na jeho území může být k obsluze venkovních bankomatů nebo jiných typů venkovních peněžních automatů používán pouze systém IBNS „end-to-end“ za předpokladu, že se tatáž pravidla vztahují na domácí přepravu CIT.
5. Zúčastněné členské státy informují Komisi o přepravních podmínkách platných v souladu s tímto článkem. Komise zveřejní odpovídající informační oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Příslušné přepravní podmínky nabývají účinku jeden měsíc po zveřejnění tohoto informačního oznámení. Zúčastněné členské státy použijí stejný postup v případě, že začnou používat nové přepravní podmínky v souladu s tímto článkem.
6. Jestliže hostitelský členský stát nebo členský stát tranzitu zjistí, že IBNS vykazuje vážné nedostatky, pokud jde o běžně požadované technické parametry, tedy že k hotovosti lze získat přístup bez spuštění neutralizačního mechanismu nebo že systém IBNS byl po homologaci upraven takovým způsobem, že již nesplňuje homologační kritéria, informuje o tom Komisi a členský stát, který udělil homologaci, a může požadovat provedení nových zkoušek uvedeného systému IBNS. Před získáním výsledků těchto nových zkoušek může členský stát dočasně zakázat používání uvedeného systému IBNS na svém území. Bezodkladně o tom informuje Komisi a ostatní zúčastněné členské státy.
Článek 14
Přeprava bankovek v neopancéřovaném vozidle CIT běžného vzhledu vybaveném IBNS
Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT, může vykonávat přeshraniční silniční přepravu eurobankovek v neopancéřovaném vozidle CIT vybaveném IBNS, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
jedná se o vozidlo běžného vzhledu;
b)
v každém vozidle jsou alespoň dva bezpečnostní pracovníci CIT;
c)
žádný z bezpečnostních pracovníků CIT na sobě nemá uniformu.
Článek 15
Přeprava bankovek v neopancéřovaném vozidle CIT s jasným označením svědčícím o tom, že je vybaveno IBNS
Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT, může vykonávat přeshraniční silniční přepravu eurobankovek v neopancéřovaném vozidle CIT vybaveném IBNS, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
vozidlo a schránky na bankovky nesou velice jasné označení svědčící o tom, že jsou vybaveny IBNS, a tato označení odpovídají piktogramům vyobrazeným v příloze III;
b)
v každém vozidle jsou alespoň dva bezpečnostní pracovníci CIT.
Článek 16
Přeprava bankovek ve vozidle CIT s opancéřovanou kabinou, které je vybaveno IBNS
Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT, může vykonávat přeshraniční silniční přepravu eurobankovek ve vozidle CIT s opancéřovanou kabinou, které je vybaveno IBNS, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
opancéřování kabiny vozidla je schopno odolat přinejmenším palbě ze střelných zbraní v souladu se specifikacemi uvedenými v příloze V;
b)
vozidlo a schránky na bankovky nesou velice jasné označení svědčící o tom, že jsou vybaveny IBNS, a tato označení odpovídají piktogramům vyobrazeným v příloze III;
c)
kabina vozidla je pro všechny bezpečnostní pracovníky CIT ve vozidle vybavena neprůstřelnými vestami, které splňují alespoň normu VPAM bezpečnostní třídu 5, třídu balistické odolnosti NIJ IIIA nebo rovnocennou normu;
d)
v každém vozidle jsou alespoň dva bezpečnostní pracovníci CIT.
Bezpečnostní pracovníci CIT mohou mít vesty uvedené v písmenu c) na sobě během přepravy a jsou povinni je nosit, vyžadují-li to právní předpisy členského státu, v němž se nacházejí.
Článek 17
Přeprava bankovek v plně opancéřovaném vozidle CIT, které není vybaveno IBNS
Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT, může vykonávat přeshraniční silniční přepravu eurobankovek v plně opancéřovaném vozidle CIT, které není vybaveno IBNS, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
opancéřování částí vozidla, v nichž se nacházejí bezpečnostní pracovníci CIT, je schopno odolat přinejmenším palbě ze střelných zbraní v souladu se specifikacemi uvedenými v příloze V;
b)
kabina vozidla je pro všechny bezpečnostní pracovníky CIT ve vozidle vybavena neprůstřelnými vestami, které splňují alespoň normu VPAM bezpečnostní třídu 5, třídu balistické odolnosti NIJ IIIA nebo rovnocennou normu;
c)
v každém vozidle jsou alespoň tři bezpečnostní pracovníci CIT.
Bezpečnostní pracovníci CIT mohou mít vesty uvedené v písmenu b) na sobě během přepravy a jsou povinni je nosit, vyžadují-li to právní předpisy členského státu, v němž se nacházejí.
Článek 18
Přeprava bankovek v plně opancéřovaném vozidle CIT vybaveném IBNS
Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT, může vykonávat přeshraniční silniční přepravu eurobankovek v plně opancéřovaném vozidle CIT vybaveném IBNS v souladu s čl. 16 písm. b) a čl. 17 písm. a) a b).
V každém vozidle musí být alespoň dva bezpečnostní pracovníci CIT.
Článek 19
Přeprava mincí v neopancéřovaném vozidle CIT
Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT, může vykonávat přeshraniční silniční přepravu euromincí v neopancéřovaném vozidle CIT přepravujícím pouze mince, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
jedná se o vozidlo běžného vzhledu;
b)
ve vozidle jsou alespoň dva bezpečnostní pracovníci CIT;
c)
žádný z bezpečnostních pracovníků CIT na sobě nemá uniformu.
Článek 20
Přeprava mincí ve vozidle CIT s opancéřovanou kabinou.
Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT, může vykonávat přeshraniční silniční přepravu euromincí ve vozidle CIT s opancéřovanou kabinou přepravujícím pouze mince, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
opancéřování kabiny vozidla je schopno odolat přinejmenším palbě ze střelných zbraní v souladu se specifikacemi uvedenými v příloze V;
b)
vozidlo nese velice jasné označení svědčící o tom, že přepravuje pouze mince, a toto označení odpovídá piktogramu vyobrazenému v příloze IV;
c)
kabina vozidla je pro všechny bezpečnostní pracovníky CIT ve vozidle vybavena neprůstřelnými vestami, které splňují alespoň normu VPAM bezpečnostní třídu 5, třídu balistické odolnosti NIJ IIIA nebo rovnocennou normu;
d)
v každém vozidle jsou alespoň dva bezpečnostní pracovníci CIT.
Bezpečnostní pracovníci CIT mohou mít vesty uvedené v písmenu c) na sobě během přepravy a jsou povinni je nosit, vyžadují-li to právní předpisy členského státu, v němž se nacházejí.
ODDÍL 3
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 21
Dodržování pravidel
Během doby platnosti přeshraniční licence CIT členské státy původu zajistí, aby byla pravidla stanovená tímto nařízením dodržována, rovněž prováděním namátkových inspekcí bez předchozího oznámení společnosti. Tyto inspekce mohou provádět i hostitelské členské státy.
Článek 22
Sankce
1. Pokud příslušné vnitrostátní orgány zjistí, že došlo k porušení jedné z podmínek, za nichž byla udělena přeshraniční licence CIT, může vydávající orgán v závislosti na povaze či závažnosti porušení zaslat dotyčné společnosti upozornění, uložit pokutu, pozastavit na dobu od dvou týdnů do dvou měsíců licenci nebo licenci zcela odejmout. Vydávající orgán může dotyčné společnosti rovněž udělit zákaz podat žádost o novou licenci na dobu až pěti let.
2. Členský stát tranzitu nebo hostitelský členský stát oznámí jakékoli porušení tohoto nařízení - včetně porušení vnitrostátních pravidel uvedených v článcích 8 a 9 - příslušným vnitrostátním orgánům členského státu původu, které rozhodnou o vhodné sankci. Členský stát tranzitu nebo hostitelský členský stát může navíc uložit pokutu v případě porušení vnitrostátních pravidel uvedených v článcích 8 a 9 nebo platných přepravních podmínek uvedených v článku 13. Může bezpečnostním pracovníkům CIT, kteří se tohoto porušení dopustili, zakázat provádění přeshraniční přepravy hotovosti na svém území, lze-li jim porušení přičítat.
3. Dokud vydávající orgán členského státu původu nevydá ve lhůtě dvou měsíců rozhodnutí, může členský stát tranzitu nebo hostitelský členský stát na uvedenou dobu nejvýše dvou měsíců pozastavit právo společnosti CIT provozovat silniční přepravu eurohotovosti na jeho území, pokud společnost CIT:
a)
nedodržela ustanovení tohoto nařízení týkající se minimálního počtu bezpečnostních pracovníků CIT na jedno vozidle nebo týkající se zbraní;
b)
provádí svou přepravní činnost způsobem, který ohrožuje veřejný pořádek;
c)
opakovaně porušuje toto nařízení.
4. Členský stát, který vydal profesionální zbrojní pas či povolení, může uložit bezpečnostním pracovníkům CIT sankce podle svých vnitrostátních pravidel v případě porušení jeho vnitrostátních zbrojních předpisů.
5. Sankce musí být úměrné závažnosti porušení.
Článek 23
Naléhavá bezpečnostní opatření
1. Členský stát může rozhodnout o zavedení dočasných bezpečnostních opatření nad rámec opatření stanovených tímto nařízením, pokud vyvstane naléhavý problém, který podstatným způsobem ovlivňuje bezpečnost operací CIT. Tato dočasná opatření se vztahují na veškerou přepravu CIT na celém vnitrostátním území nebo na jeho části, použijí se po dobu nejvýše čtyř týdnů a jsou neprodleně oznámena Komisi. Komise zajistí jejich rychlé zveřejnění vhodnými prostředky.
2. Prodloužení dočasných opatření uvedených v odstavci 1 na dobu delší než čtyři týdny podléhá předběžnému schválení Komise. Komise rozhodne o takovém předběžném schválení do 72 hodin od obdržení žádosti.
Článek 24
Odměňování bezpečnostních pracovníků CIT provádějících přeshraniční přepravu
Bezpečnostním pracovníkům CIT, kteří provádějí přeshraniční přepravu v souladu s tímto nařízením, je v hostitelském členském státě zaručena příslušná minimální mzda, včetně sazeb za přesčasy, v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. c) směrnice 96/71/ES. Je-li minimální mzda v hostitelském členském státě vyšší než mzda vyplácená zaměstnanci v členském státě původu, použije se příslušná minimální mzda hostitelského členského státu, včetně sazeb za přesčasy, na celý pracovní den. Je-li během téhož dne přeprava prováděna v několika hostitelských členských státech a více než jeden z těchto členských států má vyšší příslušnou minimální mzdu, než je mzda používaná v členském státě původu, použije se nejvyšší minimální mzda, včetně sazeb za přesčasy, na celý pracovní den.
Vykonává-li však pracovník odvětví CIT na základě smluv, právních nebo správních předpisů či praktických ustanovení přeshraniční přepravu více než 100 pracovních dní, strávených ať již celých, nebo pouze v jejich částech, v kalendářním roce v jiném členském státě, použijí se na všechny pracovní dny, ať již celé nebo částečně strávené v tomto hostitelském členském státě v uvedeném kalendářním roce, v plném rozsahu pracovní podmínky uvedené ve směrnici 96/71/ES.
Za účelem stanovení příslušných pracovních podmínek se obdobným způsobem použije článek 4 směrnice 96/71/ES.
Článek 25
Výbor pro přeshraniční přepravu eurohotovosti
1. Zřizuje se výbor pro přeshraniční přepravu eurohotovosti. Výboru předsedá Komise a zasedají v něm dva zástupci z každého zúčastněného členského státu společně se dvěma zástupci Evropské centrální banky.
2. Výbor se schází alespoň jednou ročně, aby si vyměnil názory na provádění tohoto nařízení. Za tímto účelem konzultuje také se zúčastněnými stranami v odvětví, včetně sociálních partnerů, a případně vezme v úvahu jejich názory. Výbor je konzultován ve věci přípravy přezkumu uvedeného v článku 26.
Článek 26
Přezkum
Do 1. prosince 2016 a poté každých pět let podá Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto nařízení. Za tímto účelem vede konzultace se zúčastněnými stranami v odvětví včetně sociálních partnerů a následně s členskými státy. Zpráva zejména přezkoumá možnost stanovit společné požadavky na odbornou přípravu v oblasti nošení zbraní bezpečnostními pracovníky CIT a možnou změnu článku 24 s ohledem na směrnici 96/71/ES, vezme náležitě v úvahu technologický pokrok v oblasti IBNS, vyhodnotí případný přínos, který by mohlo mít vydávání unijních licencí CIT, a posoudí, zda má být nařízení příslušným způsobem revidováno.
Článek 27
Změna technických pravidel
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 28, pokud jde o změny přílohy II a technických pravidel pro normy použitelné na pancéřování vozidel CIT a neprůstřelné vesty, uvedené v článcích 16, 17 18 a 20, a na zbraňové bezpečnostní schránky, uvedené v čl. 6 odst. 2, s ohledem na technologický pokrok a případné nové evropské normy.
Článek 28
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 27 je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje 30. listopadu 2012.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedená v článku 27 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 27 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
Článek 29
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvanáct měsíců po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 16. listopadu 2011.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1214/2011
av den 16 november 2011
om yrkesmässig gränsöverskridande vägtransport av kontanter i euro mellan medlemsstaterna i euroområdet
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 133,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (1),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)
Införandet av euron har betydligt ökat behovet av gränsöverskridande vägtransporter av kontanter. Inom euroområdet bör banker, de stora detaljhandelskedjorna och andra som yrkesmässigt hanterar kontanter kunna ingå kontrakt med det värdetransportföretag som erbjuder det bästa priset och/eller den bästa tjänsten och dra fördel av de kontanttjänster som den närmaste centralbanksfilialen eller värdedepån kan erbjuda, även om den är belägen i en annan medlemsstat. Ett stort antal medlemsstater som har euron som valuta (nedan kallade deltagande medlemsstater) har vidare förlagt eller kan tänkas vilja förlägga framställning av eurosedlar och euromynt utomlands. Själva principen med en gemensam valuta inrymmer friheten att förflytta kontanter mellan de deltagande medlemsstaterna.
(2)
På grund av markanta skillnader i medlemsstaternas nationella lagstiftningar är det i allmänhet mycket svårt att utföra yrkesmässiga gränsöverskridande vägtransporter av kontanter i euro mellan deltagande medlemsstater. Denna situation är oförenlig med principen om fri rörlighet för euron och inskränker friheten att tillhandahålla tjänster, som är en av Europeiska unionens grundläggande principer.
(3)
Denna förordning är en uppföljning av möjligheten att lägga fram förslag till harmoniseringsinstrument avseende värdetransporter, som anges i artikel 38 b i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG av den 12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden (3).
(4)
I syfte att förbättra säkerheten i samband med värdetransporter, både för värdetransportpersonalen och allmänheten, bör införandet av det intelligenta systemet för neutralisering av sedlar (IBNS) uppmuntras och systemet bör, efter att kommissionen noggrant analyserat eventuella konsekvenser, kunna utvecklas på ett harmoniserat sätt av de deltagande medlemsstaterna, utan att detta påverkar tillämpningen av de bestämmelser om tillåtna transportsätt som fastställs i denna förordning.
(5)
Med tanke på de särskilda faror för både värdetransportpersonalens och allmänhetens hälsa och liv som är förenade med penningtransportverksamheten är det lämpligt att gränsöverskridande transport av kontanter i euro omfattas av en särskild licens för gränsöverskridande värdetransporter. En sådan licens bör innehas som tillägg till den nationella värdetransportlicens som krävs i flertalet deltagande medlemsstater och som inte harmoniseras genom denna förordning. Det är vidare lämpligt att de värdetransportföretag som är etablerade i de deltagande medlemsstater som inte har något särskilt tillståndsförfarande för värdetransportföretag utöver sina allmänna regler för säkerhets- eller transportsektorn visar att de under minst 24 månader har utfört regelbundna transporter av kontanter i etableringsmedlemsstaten utan att ha överträtt bestämmelser i nationell lagstiftning innan de beviljas en licens för gränsöverskridande värdetransporter av den medlemsstaten. Ett sådant tillvägagångssätt skulle öka det ömsesidiga förtroendet mellan medlemsstaterna.
(6)
För att undvika att skyldigheter överlappar varandra och att det skapas ett onödigt betungande förfarande är det vidare lämpligt att föreskriva att innehavaren av en licens för gränsöverskridande värdetransporter inte också behöver inneha en gemenskapslicens för internationella godstransporter på väg i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning nr 1072/2009 av den 21 oktober 2009 om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransporter på väg (4).
(7)
Yrkesmässiga gränsöverskridande vägtransporter av kontanter i euro mellan deltagande medlemsstater bör fullt ut följa denna förordning och lagstiftningen i hemmedlemsstaten, värdmedlemsstaten och, i tillämpliga fall, den medlemsstat som passeras.
(8)
Denna förordning är avsedd att tillåta yrkesmässig gränsöverskridande transport av kontanter i euro mellan deltagande medlemsstater på villkor som garanterar överföringens säkerhet, säkerheten för den berörda värdetransportpersonalen och för allmänheten samt den fria rörligheten för kontanter i euro. I enlighet med normal marknadspraxis är det dessutom lämpligt att i samma värdetransportfordon, upp till ett begränsat värde, tillåta transport av kontanter i annan valuta än euro.
(9)
Med beaktande av de särskilda krav som ställs på personal som utför gränsöverskridande värdetransporter är det lämpligt att de genomgår en särskild gränsöverskridande utbildning enligt närmare beskrivning i bilaga VI. För att undvika onödigt överlappning bör den gränsöverskridande utbildningen inte inkludera moment som redan omfattas av den obligatoriska utbildning som krävs för att utföra inhemska värdetransporter.
(10)
På grund av särskilda villkor inom värdetransportsektorn är det svårt att organisera säkra kontantleveranser av euro som tar flera dagar. Det är därför lämpligt att ett värdetransportfordon som utför yrkesmässiga gränsöverskridande vägtransporter av kontanter i euro återvänder till sin hemmedlemsstat samma dag.
(11)
Kommissionen bör lägga fram ett förslag om att ändra definitionen av ”dagtid” och/eller den i denna förordning föreskrivna minimitiden för den särskilda grundutbildningen i det fall arbetsmarknadens parter på unionsnivå kommer överens om att en annan definition är lämpligare.
(12)
Enligt förordning (EG) nr 1072/2009 är det antal transporter som kan utföras i en värdmedlemsstat efter en internationell godstransport från en annan medlemsstat begränsat till tre cabotagetransporter inom sju dagar. På grund av värdetransportsektorns särdrag är emellertid normal praxis för ett värdetransportfordon att utföra ett mycket större antal leveranser/hämtningar av kontanter i euro per dag. Det är därför lämpligt att avvika från förordning (EG) nr 1072/2009 genom att inte införa någon begränsning av antalet leveranser/ hämtningar av kontanter i euro som ett värdetransportfordon får utföra i en värdmedlemsstat under en dag.
(13)
Nationella regler som styr värdetransportpersonalens agerande när de inte är i värdetransportfordonet och säkerheten på de platser där kontanter i euro levereras/hämtas upp bör inte täcka den eventuella användningen av system för neutralisering av sedlar i förening med transporter av sedlar i ett helbepansrat värdetransportfordon som inte är utrustat med IBNS.
(14)
Artikel 1.3 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster (5) täcker in utstationeringssituationer där ett företag tillhandahåller tjänster över gränserna för egen räkning och under egen ledning enligt ett avtal som ingåtts mellan det utstationerande företaget och mottagaren av tjänsterna.
(15)
Med tanke på värdetransporttjänsters särskilda natur finns det ett behov att föreskriva om en analog tillämpning av direktiv 96/71/EG på alla tjänster avseende gränsöverskridande transport av kontanter i euro för att skapa rättslig förutsebarhet för alla transportörer och säkerställa direktivets praktiska tillämpning inom den sektorn.
(16)
På grund av den berörda transportverksamhetens särdrag och den tillfälliga karaktären av en del av denna verksamhet bör den analoga tillämpningen av de minimiskyddsregler som anges i direktiv 96/71/EG begränsas till minimilönen, inklusive övertidsersättning, som avses i artikel 3.1 c i det direktivet och dessa bör garanteras för hela arbetsdagens längd i syfte att inte lägga onödiga administrativa bördor på transportörerna. I enlighet med direktiv 96/71/EG, och inom ramen för Europeiska unionens domstols rättspraxis, avses med minimilön den minimilön som fastställs i nationell lagstiftning eller praxis i den medlemsstat där arbetstagaren är utstationerad. Om en anställd vid ett värdetransportföretag, på grund av vad som anges i kontrakt, lagar och andra föreskrifter eller praktiska överenskommelser, utför gränsöverskridande transporter under mer än 100 arbetsdagar av ett kalenderår i en annan medlemsstat är det lämpligt att det minimiskydd som föreskrivs i direktiv 96/71/EG äger motsvarande tillämpning beträffande en sådan anställd.
(17)
Tillämpningen av regler för minimiskydd i värdmedlemsstaten bör inte hindra tillämpningen av arbets- och anställningsvillkor som är förmånligare för den anställde enligt lag, kollektivavtal eller anställningskontrakt i dennes hemmedlemsstat.
(18)
För att fastställa de relevanta minimiskyddsreglerna är det lämpligt att bestämmelserna om informationssamarbete i artikel 4 i direktiv 96/71/EG äger motsvarande tillämpning. I detta hänseende bör medlemsstaterna ha möjlighet att utnyttja det administrativa samarbete och informationsutbyte som föreskrivs i direktiv 96/71/EG.
(19)
Denna förordning påverkar inte tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1889/2005 av den 26 oktober 2005 om kontroller av kontanta medel som förs in i eller ut ur gemenskapen (6).
(20)
I syfte att beakta tekniska framsteg och eventuella nya europeiska standarder, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) delegeras till kommissionen med avseende på ändring av tekniska föreskrifter om standarder när det gäller IBNS, bepansring av värdetransportfordon, skottsäkra västar och säkerhetsskåp för vapen. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå och med arbetsmarknadens parter. Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar delegerade akter, se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(21)
I enlighet med proportionalitetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen, går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dess mål, nämligen att underlätta yrkesmässig gränsöverskridande vägtransport av kontanter i euro mellan medlemsstaterna i euroområdet.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVSNITT 1
GEMENSAMMA REGLER FÖR ALLA GRÄNSÖVERSKRIDANDE VÄGTRANSPORTER AV KONTANTER I EURO
Artikel 1
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
a) deltagande medlemsstater: de medlemsstater som har euron som valuta.
b) gränsöverskridande vägtransporter av kontanter i euro: yrkesmässig vägtransport med ett värdetransportfordon, som utförs antingen mot betalning för tredje parts räkning eller internt inom ett värdetransportföretag, av sedlar eller mynt från en deltagande medlemsstat, för att leverera eurosedlar eller -mynt till, eller hämta dem från, en eller flera platser i en eller flera andra deltagande medlemsstater, och i hemmedlemsstaten, utan att det påverkar rätten att transportera kontanter i annan valuta än euro för ett värde av högst 20 % av det totala värdet av kontanter som transporteras i samma värdetransportfordon, om flertalet av de leveranser/hämtningar av kontanter i euro som ett värdetransportfordon gör under samma dag sker på värdmedlemsstatens territorium eller, i fråga om en punkt-till-punkt-transport, om transporten sker mellan två olika deltagande medlemsstater.
c) licens för gränsöverskridande värdetransporter: licens som utfärdats av den beviljande myndigheten i hemmedlemsstaten och som bemyndigar innehavaren att utföra gränsöverskridande vägtransporter av kontanter i euro mellan deltagande medlemsstater i enlighet med de villkor som fastställs i denna förordning.
d) beviljande myndighet: myndighet i hemmedlemsstaten som ansvarar för utfärdandet av den gränsöverskridande värdetransportlicensen.
e) hemmedlemsstat: deltagande medlemsstat inom vars territorium värdetransportföretaget är etablerat. Värdetransportföretaget anses vara etablerat om det faktiskt utövar en ekonomisk verksamhet i enlighet med artikel 49 i EUF-fördraget för en obegränsad tid och genom en stabil infrastruktur varifrån verksamheten att tillhandahålla tjänster faktiskt bedrivs.
f) värdmedlemsstat: en eller flera deltagande medlemsstater i vilka ett värdetransportföretag tillhandhåller tjänsten att leverera/hämta kontanter i euro och som inte är företagets hemmedlemsstat.
g) medlemsstat som passeras: en eller flera andra medlemsstater än hemmedlemsstaten som passeras av värdetransportfordonet för att nå fram till värdmedlemsstaten eller för att återvända till hemmedlemsstaten.
h) dagtid: med avseende på transport, transport som utförs mellan kl. 06.00 och 22.00.
i) värdetransportpersonal: anställda som anvisats att köra det värdetransportfordon i vilket kontanterna i euro förvaras eller att skydda dess innehåll.
j) värdetransportfordon: fordon som används för yrkesmässig vägtransport av kontanter i euro.
k) omärkt fordon: värdetransportfordon med normalt utseende och som inte har några utmärkande tecken som indikerar att det tillhör ett värdetransportföretag eller att det används för transporter av kontanter i euro.
l) punkt-till-punkt-transport: transport från en säker plats till en annan säker plats, utan några mellanliggande uppehåll.
m) säkrat område: leverans-/upphämtningspunkt för kontanter i euro belägen inne i en byggnad och säkrad mot obehörigt tillträde med avseende på utrustning (inbrottsskyddssystem) och tillträdesförfaranden för personer.
n) säker plats: plats, som är tillgänglig för värdetransportfordon och där lastning och lossning av värdetransportfordon kan ske på ett säkert sätt, inom ett säkrat område.
o) neutralisering av en sedel: att skada eller förstöra sedeln genom missfärgning eller på annat sätt som närmare anges i bilaga II,
p) intelligent system för neutralisering av sedlar eller IBNS: system som uppfyller följande villkor:
q) obrutet IBNS: IBNS som är utrustat för obruten användning, dvs. att sedlarna hela tiden förblir oåtkomliga för värdetransportpersonalen och skyddas kontinuerligt genom IBNS från ett säkrat område till ett säkrat område eller, i fråga om kassetter för bankautomater, eller andra typer av uttagsautomater, från ett säkrat område till en bankautomats eller andra typer av uttagsautomats innanmäte.
r) A1 och B1: i fråga om språkkunskapsnivåer, de nivåer som fastställts i Europarådets gemensamma europeiska referensram för språk, som avses i bilaga VII.
s) officiella språk i EU: språk som avses i artikel 1 i förordning nr 1 som slår fast vilka språk som Europeiska ekonomiska gemenskapen ska använda (7).
Artikel 2
Undantag
1. Transporter av eurosedlar och -mynt ska undantas från denna förordnings tillämpningsområde när de:
a)
utförs på uppdrag av och mellan nationella centralbanker, eller mellan deltagande medlemsstaters sedeltryckerier och/eller myntverk och de relevanta nationella centralbankerna, och
b)
eskorteras av militär eller polis.
2. Transporter av enbart euromynt ska undantas från denna förordnings tillämpningsområde när de:
a)
utförs på uppdrag av och mellan nationella centralbanker, eller mellan deltagande medlemsstaters myntverk och de relevanta nationella centralbankerna, och
b)
eskorteras av militär, polis eller privata vaktbolag i separata fordon,
Artikel 3
Avreseort, längsta transporttid och antalet eurokontantleveranser/-hämtningar
1. Gränsöverskridande transport av kontanter i euro som sker med stöd av denna förordning ska utföras under dagtid.
2. Ett värdetransportfordon som utför gräsöverskridande transport av kontanter i euro ska starta sin resa från sin hemmedlemsstat och återvända till den samma dag.
3. Med avvikelse från punkterna 1 och 2 får punkt-till-punkt-transporter utföras inom en tidsram på 24 timmar, under förutsättning att transporter av kontanter i euro nattetid är tillåtna enligt nationella regler i hemmedlemsstaten, i den medlemsstat som passeras och i värdmedlemsstaten.
4. Med avvikelse från förordning (EG) nr 1072/2009 ska det inte finnas någon begränsning av antalet leveranser/hämtningar av kontanter i euro som ett värdetransportfordon får utföra i en värdmedlemsstat under samma dag.
Artikel 4
Licens för gränsöverskridande värdetransporter
1. Ett företag som vill utföra gränsöverskridande vägtransporter av kontanter i euro ska ansöka om en licens för gränsöverskridande värdetransporter från den beviljande myndigheten i hemmedlemsstaten.
2. Licensen för gränsöverskridande värdetransporter ska beviljas av den beviljande nationella myndigheten för en period av fem år, under förutsättning att det ansökande företaget uppfyller följande villkor:
a)
Det har godkänts för att utföra värdetransporter inom sin hemmedlemsstat eller, om medlemsstaten inte har något särskilt tillståndsförfarande för värdetransportföretag utöver de allmänna reglerna för säkerhets- eller transportsektorn, det kan visa att det har utfört regelbundna penningtransporter under minst 24 månader i hemmedlemsstaten före ansökan utan att ha överträtt bestämmelser i den medlemsstatens nationella lagstiftning för sådan verksamhet.
b)
Dess ledning och styrelseledamöter får inte ha någon relevant post i ett straffregister och de ska ha gott anseende och vara redbara, i enlighet med exempelvis relevanta register hos polisen.
c)
Det ska ha en giltig ansvarsförsäkring, som åtminstone ska täcka skador på tredje parts liv och egendom, oavsett om de kontanter som transporteras är försäkrade.
d)
Det ansökande företaget, dess värdetransportpersonal, fordon och säkerhetsförfaranden som företaget har anställt eller infört i syfte att utföra gränsöverskridande transporter av kontanter i euro, uppfyller denna förordning eller, där detta uttryckligen anges i denna förordning, nationell lagstiftning som särskilt avser penningtransporter.
3. Licensen för gränsöverskridande värdetransporter ska utarbetas i enlighet med mallen och de fysiska karakteristika som definieras i bilaga I. Värdetransportpersonal i de värdetransportfordon som används för yrkesmässiga gränsöverskridande vägtransporter av kontanter i euro ska, när som helst, för kontrollmyndigheterna kunna visa upp originalet eller en bestyrkt kopia av den giltiga licensen för gränsöverskridande värdetransporter.
4. Licensen för gränsöverskridande värdetransporter ska göra det möjligt för företaget att utföra gränsöverskridande transporter av kontanter i euro enligt bestämmelserna i denna förordning. Genom undantag från förordning (EG) nr 1072/2009 ska innehavaren av en sådan licens inte var skyldig att inneha en gemenskapslicens för internationella godstransporter på väg.
Artikel 5
Värdetransportpersonal
1. All värdetransportpersonal ska uppfylla följande krav:
a)
De får inte ha någon relevant post i ett straffregister och de ska ha gott anseende och vara redbara, i enlighet med exempelvis relevanta register hos polisen.
b)
De ska inneha ett läkarintyg på att deras fysiska och mentala hälsa är lämplig för arbetet i fråga.
c)
De ska med framgång ha fullgjort minst 200 timmars särskild grundutbildning, förutom utbildning i vapenanvändning.
Minimikraven för den särskilda grundutbildning som avses i led c anges i bilaga VI. Värdetransportpersonalen ska delta i fortbildning på de områden som avses i punkt 3 i bilaga VI minst vart tredje år.
2. Minst en av värdetransportpersonalen i värdetransportfordonet ska ha språkfärdigheter på minst A1-nivå i det eller de språk som används av lokala myndigheter och befolkningen i relevanta områden i den medlemsstat som passeras samt i värdmedlemsstaten. Värdetransportfordonet ska vidare ha kontinuerlig radiokontakt, via värdetransportföretagets sambandscentral, med någon som har språkkunskaper på minst B1-nivå i det språk som används av lokala myndigheter och befolkningen i relevanta områden i den medlemsstat som passeras samt i värdmedlemsstaten så att en effektiv kommunikation med de nationella myndigheterna är möjlig vid alla tillfällen.
Artikel 6
Bärande av vapen
1. Värdetransportpersonalen måste följa den gällande lagstiftningen i hemmedlemsstaten, i den medlemsstat som passeras och i värdmedlemsstaten i fråga om bärande av vapen och maximalt tillåten kaliber.
2. Vid inresa i en medlemsstat vars lagstiftning inte tillåter värdetransportpersonal att bära vapen ska värdetransportpersonalens eventuella vapen förvaras ombord i ett låst säkerhetsskåp för vapen som uppfyller den europeiska standarden EN 1143-1. Dessa vapen måste förbli oåtkomliga för värdetransportpersonalen under hela resan på den medlemsstatens territorium. De får tas ut ur säkerhetsskåpet för vapen vid inresa i en medlemsstat vars lagstiftning tillåter att värdetransportpersonalen bär vapen och ska tas ut ur det vid inresa i en medlemsstat vars lagstiftning kräver att värdetransportpersonalen ska vara beväpnad. Säkerhetsskåpet ska endast kunna fjärröppnas av värdetransportfordonets sambandscentral, och sambandscentralen ska först fastställa fordonets exakta geografiska lokalisering.
De skyldigheter som avses i första stycket ska även gälla om typen av vapen eller vapnets kaliber inte är tillåten enligt lagstiftningen i den medlemsstat som passeras eller i värdmedlemsstaten.
3. När ett värdetransportfordon, vars hemmedlemsstat inte tillåter värdetransportpersonalen att bära vapen, kör in på en medlemsstats territorium vars lagstiftning kräver att värdetransportpersonal bär vapen, ska värdetransportföretaget säkerställa att värdetransportpersonalen ombord är utrustad med de föreskrivna vapnen och att den uppfyller värdmedlemsstatens minimikrav på vapenutbildning.
4. Värdetransportpersonal som är beväpnad eller åker i ett värdetransportfordon med vapen ombord måste ha en yrkesmässig vapenlicens eller ett tillstånd utfärdat av de nationella myndigheterna i den medlemsstat som passeras och/eller värdmedlemsstaten, i de fall dessa medlemsstater tillåter att värdetransportpersonal är beväpnad, samt uppfylla de nationella kraven för denna yrkesmässiga vapenlicens eller för detta tillstånd. För detta ändamål får medlemsstater godkänna den andra medlemsstatens yrkesmässiga vapenlicens eller tillstånd.
5. Medlemsstaterna ska inrätta en central nationell kontaktpunkt till vilken värdetransportföretag etablerade i andra medlemsstater kan lämna in ansökningar om yrkesmässig vapenlicens eller tillstånd för sin värdetransportpersonal. Federala medlemsstater får inrätta kontaktpunkter på förbundsstatsnivå. Medlemsstaterna ska upplysa den ansökande om resultatet av ansökan inom tre månader efter det att de fullständiga ansökningshandlingarna lämnats in.
6. För att göra det lättare för värdetransportpersonal som är anställd av ett företag som är etablerat i en annan medlemsstat att uppfylla de nationella kraven för att få yrkesmässig vapenlicens eller tillstånd, ska medlemsstaterna medge godkännande av likvärdig yrkesmässig vapenutbildning som genomgåtts i den medlemsstat där den sökandes arbetsgivare är etablerad. Om detta inte är möjligt ska medlemsstaterna säkerställa att nödvändig yrkesmässig vapenutbildning tillhandahålls på deras eget territorium på det av EU:s officiella språk som är officiellt språk i den medlemsstat där den sökandes arbetsgivare är etablerad.
Artikel 7
Utrustning i värdetransportfordon
1. Värdetransportfordon ska vara utrustade med GPS-system. Värdetransportföretagets sambandscentral ska alltid exakt kunna lokalisera sina fordon.
2. Värdetransportfordon ska vara försedda med lämplig kommunikationsutrustning så att kontakt när som helst kan upprättas med sambandscentralen för det värdetransportföretag som ansvarar för fordonen och med behöriga nationella myndigheter. Larmnummer för att kontakta polismyndigheterna i den medlemsstat som passeras eller i värdmedlemsstaten ska vara tillgängliga i fordonet.
3. Värdetransportfordon ska vara utrustade på ett sätt som gör det möjligt att registrera tidpunkt och plats för alla leveranser/hämtningar av kontanter i euro för att göra det möjligt att vid varje tidpunkt kontrollera andelen leveranser/hämtningar av kontanter i euro som det hänvisas till i artikel 1 b.
4. När värdetransportfordon är utrustade med IBNS, ska det använda IBNS överensstämma med bilaga II och ha godkänts i en deltagande medlemsstat. Som svar på en begäran om verifikation från myndigheterna i hemmedlemsstaten, värdmedlemsstaten eller den medlemsstat som passeras ska företag som utför gränsöverskridande transporter av kontanter i euro i värdetransportfordon som är utrustade med IBNS inom 48 timmar skriftligen bestyrka att den använda IBNS-modellen är godkänd.
Artikel 8
De nationella polisstyrkornas roller
Denna förordning påverkar inte tillämpningen av nationella regler som kräver
a)
att polisen informeras om alla penningtransporter i förväg,
b)
att värdetransportfordon är försedda med en utrustning som ger polisen möjlighet att spåra dem på distans,
c)
att punkt-till-punkt-transporter som gäller stora penningbelopp ska eskorteras av polis.
Artikel 9
Regler för att garantera säkerheten på leverans-/upphämtningsplatser för kontanter i värdmedlemsstaten
Denna förordning påverkar inte tillämpningen av nationella regler som styr värdetransportpersonalens agerande utanför ett värdetransportfordon och säkerheten på de platser där kontanter levereras/hämtas upp i den berörda medlemsstaten.
Artikel 10
Tagande ur omlopp av neutraliserade sedlar
Värdetransportföretag som bedriver verksamhet enligt denna förordning ska ta alla sedlar ur omlopp som kan ha blivit neutraliserade i samband med att de utfört sin transportverksamhet. De ska överlämna dessa sedlar till den relevanta centralbanksfilialen i sin hemmedlemsstat och lägga fram en skriftlig förklaring om neutraliseringens orsak och art. Om dessa sedlar har samlats in i en värdmedlemsstat ska centralbanken i värdmedlemsstaten informeras av centralbanken i värdetransportföretagets hemmedlemsstat.
Artikel 11
Ömsesidig information
1. Medlemsstaterna ska till kommissionen översända de i artikel 8 och 9 nämnda reglerna tillsammans med uppgifter om vilka IBNS de har godkänt och ska omedelbart informera kommissionen om eventuella ändringar som påverkar dessa regler och godkännanden. Kommissionen ska se till att dessa regler liksom en förteckning över godkända IBNS på lämpligt sätt offentliggörs på alla de officiella EU-språk som är officiella språk i de relevanta deltagande medlemsstaterna, i avsikt att samtliga aktörer vid gränsöverskridande värdetransporter snabbt informeras om dem.
2. Medlemsstaterna ska föra register över alla företag som de har beviljat tillstånd för gränsöverskridande värdetransporter och ska informera kommissionen om dess innehåll. De ska uppdatera registret, inklusive med avseende på beslut om att ogiltigförklara eller dra tillbaka en licens enligt artikel 22 och ska omedelbart informera kommissionen om uppdateringen. För att underlätta informationsutbytet ska kommissionen inrätta en central säkrad databas med uppgifter om utfärdade licenser, upphävanden eller återkallanden, vilken ska vara tillgänglig för de berörda myndigheterna i de deltagande medlemsstaterna.
3. Vid genomförandet av artikel 5.1 a ska hemmedlemsstaten ta vederbörlig hänsyn till uppgifter om värdetransportpersonal i straffregistret, samt uppgifter om anseende och integritet beträffande dessa personer som den meddelats av värdmedlemsstaten.
4. Medlemsstater ska informera kommissionen om sina specifika utbildningskrav för värdetransportpersonal med avseende på den särskilda grundutbildning som avses i artikel 5.1 c. Kommissionen ska se till att dessa uppgifter på lämpligt sätt offentliggörs på alla officiella EU-språk som är officiella språk i de relevanta deltagande medlemsstaterna, i avsikt att samtliga aktörer vid gränsöverskridande värdetransporter informeras om dem.
5. Medlemsstaterna ska informera kommissionen om adresser och andra kontaktuppgifter till de nationella kontaktpunkter som avses i artikel 6.5 och om relevant nationell lagstiftning. Kommissionen ska se till att dessa uppgifter på lämpligt sätt offentliggörs i avsikt att samtliga aktörer vid gränsöverskridande värdetransporter informeras om dem.
6. Om en medlemsstat drar tillbaka de yrkesmässiga vapenlicenser eller tillstånd som den har utfärdat till en medlem av värdetransportpersonalen i ett företag som är etablerat i en annan medlemsstat ska den informera den beviljande myndigheten i hemmedlemsstaten om detta.
7. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om adress och andra kontaktuppgifter för de behöriga myndigheter som avses i artikel 12.2. Kommissionen ska se till att dessa uppgifter på lämpligt sätt offentliggörs i avsikt att samtliga aktörer vid gränsöverskridande värdetransporter informeras om dem.
Artikel 12
Förhandsinformation innan den gränsöverskridande transporten påbörjas
1. Ett företag som innehar eller har lämnat in en ansökan om en licens för gränsöverskridande värdetransporter ska minst två månader innan den gränsöverskridande transporten påbörjas informera den beviljande myndigheten om i vilka medlemsstater det kommer att utföra värdetransporter. Hemmedlemsstaten ska därefter omedelbart meddela den eller de berörda medlemsstaterna om att de gränsöverskridande transporterna kommer att inledas.
2. Ett företag som avser att utföra gränsöverskridande transport av kontanter ska på förhand till den eller de relevanta myndigheter som värdmedlemsstaten uppgett lämna uppgift om vilken eller vilka typer av transporter det kommer att använda, vilka personer som kan komma att utföra sådana transporter och vilken typ av vapen som kan komma att bäras.
AVSNITT 2
SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR VARJE TRANSPORTTYP
Artikel 13
Tillåtna transportsätt
1. När det gäller gränsöverskridande vägtransporter av eurosedlar som utförs på medlemsstaternas territorier ska varje medlemsstat tillåta
a)
minst en av de transporttyper som avses i artiklarna 14, 15, 16, 17 eller 18, och
b)
de transporttyper som avses i artiklarna 14, 15, 16, 17 och 18 och som är jämförbara med tillåtna transportsätt för inhemska värdetransporter.
Artikel 17 ska tillämpas på samtliga medlemsstater när det gäller punkt-till-punkt-transporter.
2. När det gäller gränsöverskridande vägtransporter av euromynt som utförs på medlemsstaternas territorier ska varje medlemsstat tillåta
a)
minst en av de transporttyper som avses i artikel 19 eller 20, och
b)
de transporttyper som avses i artiklarna 19 och 20 som är jämförbara med tillåtna transportsätt för inhemska värdetransporter.
3. Transport av både eurosedlar och -mynt ska omfattas av transportsätten för gränsöverskridande transport av eurosedlar.
4. När det gäller tillämpningen av artiklarna 14, 15,16 och 18 får en medlemsstat besluta att endast IBNS från plats till plats får användas på dess territorium för att betjäna bankautomater utanför bankens lokaler, eller andra typer av uttagsautomater utanför bankens lokaler, under förutsättning att samma regler gäller för inhemska värdetransporter.
5. De deltagande medlemsstaterna ska informera kommissionen om de transportsätt som valts i enlighet med denna artikel. Kommissionen ska offentliggöra ett meddelande i Europeiska unionens officiella tidning. Rätten att använda de valda transportsätten ska träda i kraft en månad efter att meddelandet offentliggjorts. De deltagande medlemsstaterna ska tillämpa samma förfarande när nya transportsätt tas i bruk i enlighet med denna artikel.
6. Om en värdmedlemsstat eller en medlemsstat som passeras konstaterar allvarliga brister i ett IBNS i fråga om de tekniska prestanda som normalt krävs, nämligen att det är möjligt att komma åt kontanterna utan att neutraliseringsmekanismen utlöses eller att IBNS har modifierats efter godkännande så att det inte längre uppfyller kriterierna för godkännande, ska den informera kommissionen och den medlemsstat som har godkänt systemet och kan begära att IBNS testas på nytt. I avvaktan på dessa nya tester får medlemsstaterna tillfälligt förbjuda användningen av IBNS på sitt territorium. De ska utan dröjsmål informera kommissionen och de övriga deltagande medlemsstaterna.
Artikel 14
Transport av sedlar i ett obepansrat omärkt värdetransportfordon som är utrustat med IBNS
Företag som innehar en licens för gränsöverskridande värdetransporter får utföra gränsöverskridande vägtransporter av eurosedlar med ett obepansrat värdetransportfordon som är utrustat med IBNS, under förutsättning att följande villkor är uppfyllda:
a)
Fordonet är omärkt.
b)
Det finns minst två personer ur värdetransportpersonalen per fordon.
c)
Ingen i värdetransportpersonalen bär uniform.
Artikel 15
Transport av sedlar i ett icke-bepansrat värdetransportfordon med en tydlig märkning som anger att det är utrustat med IBNS
Företag som innehar en licens för gränsöverskridande värdetransporter får utföra gränsöverskridande vägtransporter av eurosedlar med ett obepansrat värdetransportfordon som är utrustat med IBNS, under förutsättning att följande villkor är uppfyllda:
a)
Fordonet och sedelboxarna är försedda med mycket tydliga markeringar som anger att de är utrustade med IBNS och markeringarna motsvarar de piktogram som avbildas i bilaga III.
b)
Det finns minst två personer ur värdetransportpersonalen per fordon.
Artikel 16
Sedeltransport i ett värdetransportfordon med bepansrad hytt som är utrustat med IBNS
Företag som innehar en licens för gränsöverskridande värdetransporter får utföra gränsöverskridande vägtransporter av eurosedlar i ett värdetransportfordon med bepansrad hytt utrustat med IBNS, under förutsättning att följande villkor är uppfyllda:
a)
Fordonets hytt är bepansrad för att åtminstone kunna motstå vapeneld från ett skjutvapen, i enlighet med specifikationerna i bilaga V.
b)
Fordonet och sedelboxarna är försedda med mycket tydliga markeringar som anger att de är utrustade med IBNS och markeringarna motsvarar de piktogram som avbildas i bilaga III.
c)
Fordonets hytt är utrustad med en skottsäker väst för varje medlem av värdetransportpersonalen ombord, som minst uppfyller normen VPAM klass 5, NIJ IIIA eller motsvarande standard.
d)
Det finns minst två personer ur värdetransportpersonalen per fordon.
Värdetransportpersonalen får bära de västar som avses i led c under transport och ska alltid bära dem om så krävs i lagstiftningen i den medlemsstat de befinner sig i.
Artikel 17
Sedeltransport i ett helbepansrat värdetransportfordon som inte är utrustat med IBNS
Företag som innehar en licens för gränsöverskridande värdetransporter får utföra gränsöverskridande vägtransporter av eurosedlar med ett helbepansrat värdetransportfordon som inte är utrustat med IBNS, under förutsättning att följande villkor är uppfyllda:
a)
De delar av fordonet där värdetransportpersonalen befinner sig är bepansrade för att åtminstone kunna motstå vapeneld från ett skjutvapen, i enlighet med specifikationerna i bilaga V.
b)
Fordonets hytt är utrustad med en skottsäker väst för varje medlem av värdetransportpersonalen ombord, som minst uppfyller normen VPAM klass 5, NIJ IIIA eller motsvarande standard.
c)
Det finns minst tre personer ur värdetransportpersonalen per fordon.
Värdetransportpersonalen får bära de västar som avses i led b under transport och ska alltid bära dem om så krävs i lagstiftningen i den medlemsstat de befinner sig i.
Artikel 18
Sedeltransport i ett helbepansrat värdetransportfordon som är utrustat med IBNS
Företag som innehar en licens för gränsöverskridande värdetransporter får utföra gränsöverskridande vägtransporter av eurosedlar i ett helbepansrat värdetransportfordon som är utrustat med IBNS, i enlighet med artiklarna 16 b och 17 a och b.
Det måste finnas minst två personer ur värdetransportpersonalen per fordon.
Artikel 19
Transport av mynt i ett obepansrat värdetransportfordon
Företag som innehar en licens för gränsöverskridande värdetransporter får utföra gränsöverskridande vägtransporter av euromynt med ett obepansrat värdetransportfordon som enbart fraktar mynt, under förutsättning att följande villkor är uppfyllda:
a)
Fordonet är omärkt.
b)
Det finns minst två personer ur värdetransportpersonalen per fordon.
c)
Ingen i värdetransportpersonalen bär uniform.
Artikel 20
Transport av mynt i ett värdetransportfordon med bepansrad hytt
Företag som innehar en licens för gränsöverskridande värdetransporter får utföra gränsöverskridande vägtransporter av euromynt med ett värdetransportfordon med bepansrad hytt som enbart fraktar mynt, under förutsättning att följande villkor är uppfyllda:
a)
Fordonets hytt är bepansrad för att åtminstone kunna motstå vapeneld från ett skjutvapen, i enlighet med specifikationerna i bilaga V.
b)
Fordonets hytt är försedd med mycket tydliga markeringar som anger att det enbart fraktar mynt, och dessa markeringar motsvarar det piktogram som avbildas i bilaga IV.
c)
Fordonets hytt är utrustad med en skottsäker väst för varje medlem av värdetransportpersonalen ombord, som minst uppfyller normen VPAM klass 5, NIJ IIIA eller motsvarande standard.
d)
Det finns minst två personer ur värdetransportpersonalen per fordon.
Värdetransportpersonalen får bära de västar som avses i led c under transport och ska bära dem om så krävs i lagstiftningen i den medlemsstat de befinner sig i.
AVSNITT 3
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 21
Efterlevnad
Under den tid som en licens för gränsöverskridande värdetransporter är i kraft ska hemmedlemsstater säkerställa att de bestämmelser som fastställs i denna förordning efterlevs, till exempel genom slumpmässiga kontroller utan förvarning. Sådana kontroller kan även utföras av värdmedlemsstater.
Artikel 22
Sanktioner
1. Om de behöriga nationella myndigheterna finner att det har skett en överträdelse av något av de villkor enligt vilka licensen för gränsöverskridande värdetransporter beviljades, får den beviljande myndigheten skicka en varning till det berörda företaget, förelägga böter, tillfälligt dra in licensen för en period på mellan två veckor och två månader eller helt dra tillbaka licensen, beroende på överträdelsens art eller hur allvarlig den är. Den beviljande myndigheten kan också förbjuda det berörda företaget att ansöka om en ny licens under en tid av högst fem år.
2. Den medlemsstat som passeras eller värdmedlemsstaten ska meddela varje överträdelse av denna förordning - inberäknat överträdelser av de nationella regler som avses i artiklarna 8 och 9 - till de behöriga nationella myndigheterna i hemmedlemsstaten som ska besluta om en lämplig sanktion. Den medlemsstat som passeras eller värdmedlemsstaten får vidare förelägga böter vid överträdelse av de nationella regler som avses i artiklarna 8 och 9 eller de tillåtna transportsätt som avses i artikel 13. Den kan förbjuda värdetransportpersonal som har gjort sig skyldiga till sådana överträdelser att utföra gränsöverskridande transporter av kontanter på sitt territorium om överträdelsen kan tillskrivas dem.
3. Den medlemsstat som passeras eller värdmedlemsstaten får tillfälligt dra in ett värdetransportföretags rätt att transportera kontanter i euro på sitt territorium för en period på högst två månader, i avvaktan på ett beslut av den beviljande myndigheten i hemmedlemsstaten som ska fattas inom samma period, i de fall där värdetransportföretaget
a)
inte har följt bestämmelserna i denna förordning gällande minsta antal värdetransportpersonal per värdetransportfordon eller gällande vapen,
b)
utför sin transportverksamhet på ett sätt som utgör fara för allmän ordning, eller
c)
vid upprepade tillfällen har begått överträdelser av denna förordning.
4. Den medlemsstat som utfärdade den yrkesmässiga vapenlicensen eller tillståndet får utfärda sanktioner mot värdetransportpersonalen i enlighet med sina nationella regler i händelse av överträdelse av dess nationella vapenlagstiftning.
5. Dessa sanktioner ska stå i proportion till hur allvarlig överträdelsen är.
Artikel 23
Säkerhetsåtgärder i nödsituationer
1. En medlemsstat får besluta att införa tillfälliga säkerhetsåtgärder utöver dem som avses i denna förordning i händelse av ett allvarligt problem som har stor inverkan på värdetransporternas säkerhet. Sådana tillfälliga åtgärder ska gälla alla värdetransporter på hela eller delar av medlemsstatens territorium, ska gälla i högst fyra veckor och ska omedelbart meddelas till kommissionen. Kommissionen ska se till att informationen offentliggörs omgående på lämpligt sätt.
2. För en förlängning av de tillfälliga åtgärder som avses i punkt 1 utöver en period på fyra veckor krävs ett förhandsgodkännande från kommissionen. Kommissionen ska inom 72 timmar efter att ha mottagit en begäran besluta om huruvida ett sådant förhandsgodkännande kan beviljas.
Artikel 24
Avlöning av värdetransportpersonal som utför gränsöverskridande transporter
Värdetransportpersonal som utför gränsöverskridande transporter i enlighet med denna förordning ska garanteras den relevanta minimilönen, inklusive övertidsersättning, i värdmedlemsstaten i enlighet med artikel 3.1 c i direktiv 96/71/EG. Om den relevanta minimilönen i värdmedlemsstaten är högre än den lön den anställde uppbär i hemmedlemsstaten ska den relevanta minimilönen, inklusive övertidsersättning, i värdmedlemsstaten gälla för hela arbetsdagen. Om transport utförs i fler än en värdmedlemsstat under samma dag och fler än en av dessa medlemsstater har högre relevanta minimilöner än den lön som gäller i hemmedlemsstaten ska den högsta av de minimilönerna, inklusive övertidsersättning, gälla för hela arbetsdagen.
Om en anställd vid ett värdetransportföretag, på grund av vad som anges i kontrakt, lagar och andra föreskrifter eller praktiska överenskommelser, utför gränsöverskridande transporter under mer än 100 arbetsdagar under ett kalenderår i en annan medlemsstat ska de anställningsvillkor som det hänvisas till i direktiv 96/71/EG tillämpas fullt ut för alla arbetsdagar som helt eller delvis tillbringas i den värdmedlemsstaten under det kalenderåret.
För att fastställa de relevanta anställningsvillkoren ska artikel 4 i direktiv 96/71/EG äga motsvarande tillämpning.
Artikel 25
Kommittén för gränsöverskridande transport av kontanter i euro
1. En kommitté för gränsöverskridande transport av kontanter i euro ska inrättas. Den ska ledas av kommissionen och bestå av två representanter per deltagande medlemsstat, tillsammans med två representanter för Europeiska centralbanken.
2. Kommittén ska sammanträda minst en gång om året för att utbyta synpunkter om genomförandet av denna förordning. Den ska för detta ändamål samråda med intressenterna i branschen, liksom med arbetsmarknadens parter, och när så är lämpligt beakta deras synpunkter. Den ska rådfrågas om förberedandet av den översyn som avses i artikel 26.
Artikel 26
Översyn
Kommissionen ska senast den 1 december 2016 och därefter vart femte år rapportera till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av denna förordning. Den ska för detta ändamål samråda med intressenterna i branschen liksom med arbetsmarknadens parter och därefter med medlemsstaterna. Rapporten ska särskilt behandla möjligheten att införa gemensamma utbildningskrav för värdetransportpersonals bärande av vapen och att ändra artikel 24 mot bakgrund av direktiv 96/71/EG, noggrant beakta den tekniska utvecklingen på IBNS-området, undersöka det eventuella mervärdet av att bevilja en EU-värdetransportlicens på gruppnivå och bedöma om förordningen behöver ändras i enlighet med detta.
Artikel 27
Ändring av tekniska föreskrifter
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 28 med avseende på ändringar av bilaga II och av de tekniska föreskrifter om gällande standarder för bepansring av värdetransportfordon och för skottsäkra västar enligt artiklarna 16, 17, 18 och 20, för säkerhetsskåp för vapen enligt artikel 6.2, för att beakta tekniska framsteg och eventuella nya europeiska standarder.
Artikel 28
Utövande av delegeringen
1. Befogenhet att anta delegerade akter ska ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 27 ska ges till kommissionen tills vidare från och med den 30 november 2012.
3. Den delegering av befogenheter som avses i artikel 27 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas i enlighet med artikel 27 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av tre månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med tre månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 29
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft tolv månader efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen.
Utfärdad i Strasbourg den 16 november 2011.