ROZHODNUTÍ RADY 2011/210/SZBP
ze dne 1. dubna 2011
o vojenské operaci Evropské unie na podporu operací humanitární pomoci v reakci na krizovou situaci v Libyi (EUFOR Libya)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ve své rezoluci o míru a bezpečnosti v Africe, přijaté dne 26. února 2011 (RB OSN 1970 (2011)), vyjádřila Rada bezpečnosti Organizace spojených národů (dále jen „Rada bezpečnosti“) své hluboké znepokojení nad situací v Libyi a odsoudila násilí a použití síly vůči civilnímu obyvatelstvu. Rada bezpečnosti dále vyzvala všechny členské státy OSN k tomu, aby v Libyi poskytly humanitární a související pomoc.
(2)
Ve své rezoluci o situaci v Libyi, přijaté dne 17. března 2011 (RB OSN 1973 (2011)), připomněla Rada bezpečnosti rezoluci RB OSN 1970 (2011) a vyjádřila odhodlání zajistit ochranu civilního obyvatelstva a jím obývaných oblastí, rychlé a neomezené poskytování humanitární pomoci a bezpečnost humanitárních pracovníků. Uvítala rovněž reakci sousedních států, zejména Tuniska a Egypta, při řešení potřeb uprchlíků a pracovníků třetích zemí a vyzvala mezinárodní společenství k podpoře tohoto úsilí.
(3)
Rada bezpečnosti zmocnila členské státy, které uvědomí generálního tajemníka OSN, aby přijaly veškerá nezbytná opatření k ochraně civilního obyvatelstva a jím obývaných oblastí vystavených v Libyi hrozbě útoků, přičemž mohou jednat jednotlivě nebo prostřednictvím regionálních organizací či ujednání a ve spolupráci s ním a s členskými státy Ligy arabských států, s vyloučením nasazení zahraničních okupačních sil v jakékoli podobě na jakékoli části libyjského území.
(4)
Ve svých závěrech ze dne 21. března 2011 vyjádřila Rada znepokojení nad situací v Libyi a odsoudila hrubé a systematické porušování lidských práv, násilí a brutální represe tamního režimu namířené proti libyjskému lidu. Vyjádřila uspokojení nad přijetím rezoluce RB OSN 1973 (2011) a zdůraznila, že Unie je rozhodnuta přispět k jejímu provádění a postupovat za tímto účelem kolektivně a odhodlaně, spolu se všemi mezinárodními partnery, zejména s Ligou arabských států a s dalšími regionálními aktéry. Potvrdila, že hlavním cílem Unie je chránit civilní obyvatelstvo a podpořit libyjský lid tak, aby mohl dovést své úsilí o demokratickou společnost ke zdárnému konci.
Rada rovněž uvedla, že Unie je připravena na žádost Úřadu OSN pro koordinaci humanitární činnosti (OCHA) a za koordinace ze strany OSN podpořit humanitární pomoc v rámci své společné bezpečnostní a obranné politiky.
(5)
V reakci na krizi v Libyi Rada dne 24. března 2011 schválila koncepci řešení krize. Další plánování by se mělo zaměřit na podporu humanitární pomoci. Operace zejména nesmí narušit neutralitu nebo nestrannost aktérů působících v humanitární oblasti. Rozhodnutí o zahájení operace musí předcházet žádost OCHA a musí být přijato s ohledem na posouzení aktuálních rizik a hrozeb.
(6)
S vládami Egypta a Tuniska probíhá úzká koordinace a spolupráce, aby bylo možné zajistit jejich souhlas s možnou vojenskou přítomností Unie na jejich zemí.
(7)
Politický a bezpečnostní výbor by měl pod odpovědností Rady a vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) vykonávat politickou kontrolu nad vojenskou operací Unie, zajišťovat její strategické řízení a přijímat vhodná rozhodnutí v souladu s čl. 38 třetím pododstavcem Smlouvy o EU.
(8)
Je nutné sjednat a uzavřít mezinárodní dohody týkající se účasti třetích států na operacích Unie a postavení sil a personálu Unie.
(9)
V souladu s čl. 41 odst. 2 Smlouvy o EU by měly operativní výdaje vyplývající z tohoto rozhodnutí v souvislosti s vojenstvím nebo obranou hradit členské státy v souladu s rozhodnutím Rady 2008/975/SZBP ze dne 18. prosince 2008 o vytvoření mechanismu pro správu financování společných nákladů operací Evropské unie v souvislosti s vojenstvím nebo obranou („ATHENA“) (1).
(10)
Podle čl. 28 odst. 1 Smlouvy o EU je Rada zmocněna k přijetí rozhodnutí, které vymezují prostředky, které budou Unii poskytnuty. Finanční referenční částka určená na krytí společných nákladů vojenské operace Evropské unie na počáteční období čtyř měsíců představuje nejlepší aktuální odhad, aniž jsou dotčeny konečné údaje, které mají být zahrnuty do rozpočtu, jenž má být schválen v souladu s pravidly stanovenými v rámci ATHENA.
(11)
V souladu s článkem 5 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní vypracovávání a provádění rozhodnutí a činností Unie, které mají vliv na obranu. Dánsko se proto nepodílí na financování této operace,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Mise
1) V zájmu podpory mandátů stanovených v rezolucích Rady bezpečnosti Organizace spojených národů 1970 a 1973 (2011) a požádá-li o to Úřad OSN pro koordinaci humanitární činnosti (OCHA), provádí Unie v rámci společné bezpečnostní a obranné politiky vojenskou operaci (nazývanou dále „EUFOR Libya“) s cílem podpořit humanitární pomoc v oblasti. Operace je prováděna v plném souladu se Zásadami pro použití prostředků vojenské a civilní ochrany na podporu humanitárních činností OSN ve složitých případech s Pokyny pro použití zahraničních vojenských prostředků na podporu humanitárních operací v souvislosti se stávající krizí v severní Africe.
2) Na podporu tohoto politického cíle EUFOR Libya na žádost OCHA a v plném souladu se zásadami a pokyny uvedenými v odstavci 1:
-
přispívá k bezpečným přesunům a evakuaci vysídlených osob,
-
prostřednictvím specifických schopností podporuje humanitární organizace v jejich činnosti.
Článek 2
Jmenování velitele operace EU
Velitelem operace Evropské unie EUFOR Lybia je jmenován kontradmirál Claudio GAUDIOSI.
Článek 3
Určení operačního velitelství EU
Operační velitelství EUFOR Lybia se nachází v Římě.
Článek 4
Plánování a zahájení operace
Rozhodnutí o zahájení vojenské operace Evropské unie přijme Rada, a to s ohledem na posouzení aktuálních rizik a hrozeb a po schválení operačního plánu a pravidel zapojení.
Článek 5
Politická kontrola a strategické řízení
1) Politickou kontrolu a strategické řízení EUFOR Lybia vykonává z pověření Rady a vysokého představitele Politický a bezpečností výbor. Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor k přijímání vhodných rozhodnutí v souladu s čl. 38 třetím pododstavcem Smlouvy o EU. Toto zmocnění zahrnuje pravomoc měnit plánovací dokumenty včetně operačního plánu, linie velení a pravidel zapojení. Zahrnuje rovněž pravomoc přijímat rozhodnutí o jmenování velitele operace Evropské unie nebo velitele sil Evropské unie. Rozhodovací pravomoc, pokud jde o cíle a ukončení EUFOR Lybia, má i nadále Rada.
2) Politický a bezpečnostní výbor pravidelně podává zprávy Radě.
3) Předseda Vojenského výboru Evropské unie pravidelně podává Politickému a bezpečnostnímu výboru zprávy o průběhu EUFOR Lybia. Politický a bezpečnostní výbor může v případě potřeby pozvat velitele operace Evropské unie nebo velitele sil Evropské unie na svá zasedání.
Článek 6
Vojenské velení
1) Vojenský výbor EU sleduje řádný výkon EUFOR Lybia, za jejíž vedení odpovídá velitel operace Evropské unie.
2) Velitel operace Evropské unie pravidelně podává zprávy Vojenskému výboru EU. V případě potřeby může Vojenský výbor EU pozvat velitele operace Evropské unie nebo velitele sil Evropské unie na svá zasedání.
3) Předseda Vojenského výboru EU je hlavní kontaktní osobou pro velitele operace Evropské unie.
Článek 7
Provádění a návaznost reakce Unie
1) Vysoký představitel zajišťuje provádění tohoto rozhodnutí a rovněž jeho soulad s vnější činností Unie jako celku, včetně návaznosti na činnosti Unie v oblasti humanitární pomoci.
2) Při provádění tohoto rozhodnutí je vysokému představiteli nápomocen velitel operace Evropské unie.
Článek 8
Spolupráce s ostatními aktéry
1) Operace je plánována a prováděna v úzké spolupráci a součinnosti s OCHA, která koordinuje celkovou humanitární reakci, Organizací Severoatlantické smlouvy a ostatními aktéry.
2) EUFOR Lybia úzce spolupracuje s určeným koordinátorem či koordinátory OSN, jakož i s určeným koordinátorem či koordinátory Ligy arabských států a s jejími členskými státy.
3) Podle potřeby se uskutečňují konzultace s Africkou unií.
Článek 9
Účast třetích států
1) Aniž je dotčena rozhodovací samostatnost Unie a jednotný institucionální rámec a v souladu s příslušnými pokyny Evropské rady, mohou být třetí státy, zejména členské státy Ligy arabských států, vyzvány, aby se podílely na operaci.
2) Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor, aby vyzval třetí státy k poskytnutí příspěvku a aby na doporučení velitele operace Evropské unie a Vojenského výboru EU přijal odpovídající rozhodnutí o přijetí navrhovaných příspěvků.
3) Podrobná pravidla účasti třetích států jsou předmětem dohod, které budou uzavřeny podle článku 37 Smlouvy o EU a v souladu s postupem stanoveným v článku 218 Smlouvy o fungování EU. Jestliže Unie a třetí stát uzavřely dohodu, kterou se vytváří rámec pro účast tohoto třetího státu na operacích Unie pro řešení krizí, použije se v souvislosti s touto operací uvedená dohoda.
4) Třetí státy, které poskytují pro EUFOR Lybia významné vojenské příspěvky, mají ve vztahu k běžnému řízení operace stejná práva a povinnosti jako členské státy, které se účastní operace.
5) Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor, aby v případě, že třetí státy poskytnou významné vojenské příspěvky, přijal rozhodnutí o zřízení Výboru přispěvatelů.
Článek 10
Postavení sil pod vedením Unie a jejich personálu
Postavení sil pod vedením Unie a jejich personálu, včetně výsad, imunit a dalších záruk nezbytných pro splnění a řádné fungování jejich mise, může být předmětem dohod, které budou uzavřeny podle článku 37 Smlouvy o EU postupem podle čl. 218 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
Článek 11
Finanční ustanovení
1) Společné náklady EUFOR Lybia jsou spravovány v souladu s rozhodnutím 2008/975/SZBP.
2) Finanční referenční částka určená na krytí společných nákladů EUFOR Lybia se stanoví na 7 900 000 EUR. Procentní sazba referenční částky podle čl. 25 odst. 1 rozhodnutí 2008/975/SZBP se stanoví na 30 %.
Článek 12
Předávání informací třetím stranám
1) Vysoký představitel je oprávněn v souladu s bezpečnostními předpisy Rady (2) předávat Africké unii, Egyptu, Lize arabských států, Organizaci spojených národů, Tunisku a jiným třetím stranám přidruženým k tomuto rozhodnutí utajované informace a dokumenty Unie vytvořené pro účely EUFOR Lybia až do úrovně klasifikace vhodné pro jednotlivé třetí strany.
2) Vysoký představitel je oprávněn předávat Africké unii, Egyptu, Lize arabských států, Organizaci spojených národů, Tunisku a jiným třetím stranám přidruženým k tomuto rozhodnutí neutajované dokumenty Unie vztahující se k jednáním Rady o Africké unii, Egyptu, Lize arabských států, Organizaci spojených národů, Tunisku a jiným, na které se vztahuje služební tajemství podle čl. 6 odst. 1 jednacího řádu Rady (3).
Článek 13
Vstup v platnost a ukončení
1) Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2) EUFOR Lybia skončí do čtyř měsíců od dosažení počáteční operační schopnosti, nerozhodne-li Rady jinak.
3) Toto rozhodnutí se zrušuje dnem uzavření operačního velitelství Evropské unie nebo velitelství sil, podle toho, co nastane později, v souladu se schváleným plánem ukončení EUFOR Lybia, aniž jsou dotčeny příslušné postupy týkající se auditu a předkládání účtů EUOFR Lybia stanovené v rozhodnutí 2008/975/SZBP.
V Bruselu dne 1. dubna 2011.
RÅDETS BESLUT 2011/210/GUSP
av den 1 april 2011
om Europeiska unionens militära operation till stöd för humanitära biståndsoperationer med anledning av krissituationen i Libyen (Eufor Libyen)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artiklarna 28 och 43.2,
med beaktande av förslaget från unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, och
av följande skäl:
(1)
I sin resolution 1970 (2011) om fred och säkerhet i Afrika, som antogs den 26 februari 2011, uttryckte Förenta nationernas säkerhetsråd allvarlig oro över situationen i Libyen och fördömde våldsdåden och användningen av våld mot civila. Dessutom uppmanade säkerhetsrådet alla medlemsstater i Förenta nationerna att lämna humanitärt och annat liknande bistånd i Libyen.
(2)
I sin resolution 1973 (2011) om situationen i Libyen, som antogs den 17 mars 2011, erinrade säkerhetsrådet om säkerhetsrådets resolution 1970 (2011) och uttryckte sin beslutsamhet att sörja för skydd av civila och områden med civilbefolkning samt för snabb och obehindrad transport av humanitärt bistånd och för den humanitära personalens säkerhet. Säkerhetsrådet välkomnade också grannstaternas, i synnerhet Tunisiens och Egyptens, insatser för att ge flyktingar och utländska arbetstagare den hjälp de behöver och uppmanade det internationella samfundet att stödja dessa insatser.
(3)
Dessutom gav säkerhetsrådet medlemsstaterna tillstånd att, efter att ha underrättat Förenta nationernas generalsekreterare, nationellt eller genom regionala organisationer eller arrangemang och i samarbete med honom och med medlemsstaterna i Arabförbundet vidta alla nödvändiga åtgärder för att skydda civila och områden med civilbefolkning som hotas av angrepp i Libyen, men uteslöt samtidigt utländska ockupationsstyrkor i någon som helst form på någon del av Libyens territorium.
(4)
I sina slutsatser av den 21 mars 2011 uttryckte rådet sin oro över situationen i Libyen och fördömde de grova och systematiska brott mot mänskliga rättigheter samt det våld och brutala förtryck som regimen utsätter det libyska folket för. Rådet uttryckte sin tillfredsställelse över antagandet av säkerhetsrådets resolution 1973 (2011) och framhöll unionens beslutsamhet att bidra till dess genomförande och att i detta syfte agera kollektivt och kraftfullt med alla internationella partner, särskilt Arabförbundet och andra regionala aktörer. Rådet bekräftade att unionens huvudsakliga mål är att skydda civilbefolkningen och stödja det libyska folkets förverkligande av sin önskan om ett demokratiskt samhälle.
Rådet förklarade också att unionen är beredd att tillhandahålla GSFP-stöd till humanitärt bistånd på begäran av Förenta nationernas kontor för samordning av humanitära frågor (Ocha) och inom ramen för Förenta nationernas samordnande roll.
(5)
Den 24 mars 2011 godkände rådet ett krishanteringskoncept för att reagera på krisen i Libyen. Den fortsatta planeringen bör fokusera på stöd till humanitärt bistånd. Operationen kommer, i synnerhet, inte att påverka de humanitära aktörernas neutralitet eller opartiskhet. Eventuella beslut om att inleda operationen måste föregås av en begäran från Ocha och fattas mot bakgrund av en aktuell risk- och hotbedömning.
(6)
Nära samordning och samråd sker med Egyptens och Tunisiens regeringar för att säkerställa deras tillstånd till en eventuell militär unionsnärvaro i deras respektive länder.
(7)
Kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik (Kusp) bör, under ansvar av rådet och unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik (nedan kallad den höga representanten), utöva den politiska kontrollen över unionens militära operation, tillhandahålla strategisk ledning och fatta relevanta beslut, i enlighet med artikel 38 tredje stycket i fördraget om Europeiska unionen (nedan kallat EU-fördraget).
(8)
Det är nödvändigt att förhandla och ingå internationella avtal om tredjestaters deltagande i unionsoperationer och om status för unionens styrkor och personal.
(9)
I enlighet med artikel 41.2 i EU-fördraget och i enlighet med rådets beslut 2008/975/Gusp av den 18 december 2008 om inrättande av en mekanism för att förvalta finansieringen av de gemensamma kostnaderna för Europeiska unionens operationer med militära eller försvarsmässiga konsekvenser (Athena) (1) ska de driftsutgifter som uppkommer i samband med det här beslutet och som har militära eller försvarsmässiga konsekvenser belasta medlemsstaterna.
(10)
Rådet har enligt artikel 28.1 i EU-fördraget rätt att fatta beslut om de medel som ska ställas till unionens förfogande. Det finansiella referensbeloppet under en första fyramånadersperiod för de gemensamma kostnaderna för Europeiska unionens militära operation är den bästa föreliggande uppskattningen och föregriper inte det slutbelopp som ska ingå i en budget som ska godkännas i enlighet med reglerna i Athena-beslutet.
(11)
I enlighet med artikel 5 i protokollet om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget), deltar Danmark inte i arbetet med att utarbeta och genomföra sådana unionsbeslut och unionsåtgärder som har anknytning till försvarsfrågor. Danmark deltar därför inte i finansieringen av denna operation.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Operation
1. För att bidra till genomförandet av mandaten i Förenta nationernas säkerhetsråds resolutioner 1970 och 1973 (2011) ska unionen, om den anmodas av Förenta nationernas Office for the Coordination of Humanitarian Affairs (nedan kallat Ocha), inom ramen för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken genomföra en militär operation, nedan kallad Eufor Libyen, för att ge stöd till humanitärt bistånd i regionen. Operationen ska genomföras med full respekt för riktlinjerna om användning av militära och civila försvarsresurser till stöd för Förenta nationernas humanitära insatser i komplicerade nödsituationer (Guidelines on the use of Military and Civil Defence Assets to support United Nations humanitarian activities in complex emergencies) och vägledningen för användning av utländska militära resurser till stöd för humanitära insatser i samband med den rådande krisen i Nordafrika (Guidance on the use of Foreign Military Assets to Support Humanitarian Operations in the Context of the Current Crisis in North Africa).
2. För att stödja detta politiska mål ska Eufor Libyen, om den anmodas av Ocha, med full respekt för de riktlinjer och den vägledning som avses i punkt 1:
-
bidra till trygga förflyttningar och evakuering av fördrivna personer,
-
med särskilda resurser stödja de humanitära organen i deras verksamhet.
Artikel 2
Utnämning av EU:s operationschef
Konteramiral Claudio GAUDIOSI utnämns härmed till Europeiska unionens operationschef för Eufor Libyen.
Artikel 3
Utseende av plats för EU:s operationshögkvarter
Operationshögkvarteret för Eufor Libyen ska förläggas till Rom.
Artikel 4
Planering och inledande av operationen
Beslutet att inleda Europeiska unionens militära operation ska antas av rådet, mot bakgrund av en aktuell risk- och hotbedömning, efter godkännande av operationsplanen och operationsreglerna.
Artikel 5
Politisk kontroll och strategisk ledning
1. Kusp ska, under ansvar av rådet och den höga representanten, utöva den politiska kontrollen och den strategiska ledningen av Eufor Libyen. Rådet bemyndigar Kusp att fatta lämpliga beslut i enlighet med artikel 38 tredje stycket i EU-fördraget. Detta bemyndigande ska omfatta befogenheter att ändra planeringsdokumenten, inklusive operationsplanen, kommandostrukturen och operationsreglerna. Bemyndigandet ska också inbegripa befogenheter att fatta beslut i fråga om utnämningen av Europeiska unionens operationschef och befälhavaren över Europeiska unionens styrka. Beslutsbefogenheterna när det gäller målen för och avslutandet av Eufor Libyen ska fortfarande ligga hos rådet.
2. Kusp ska regelbundet rapportera till rådet.
3. Kusp ska regelbundet erhålla rapporter från ordföranden för Europeiska unionens militära kommitté (nedan kallad militära kommittén) om hur Eufor Libyen genomförs. Kusp får när så är lämpligt kalla Europeiska unionens operationschef eller befälhavaren över EU-styrkan till sina möten.
Artikel 6
Militär ledning
1. Militära kommittén ska övervaka att Eufor Libyen genomförs korrekt under Europeiska unionens operationschefs ansvar.
2. Militära kommittén ska regelbundet erhålla rapporter från Europeiska unionens operationschef. Den får när så är lämpligt kalla Europeiska unoinens operationschef eller befälhavaren över styrkan till sina möten.
3. Militära kommitténs ordförande ska vara den primära kontaktpunkten för Europeiska unionens operationschef.
Artikel 7
Genomförande och förenlighet av unionens insatser
1. Den höga representanten ska säkerställa genomförandet av detta beslut och dess förenlighet med unionens yttre åtgärder i deras helhet, inklusive unionens humanitära biståndverksamhet.
2. Europeiska unionens operationschef ska bistå den höga representanten vid genomförandet av detta beslut.
Artikel 8
Samarbete med andra aktörer
1. Planering och genomförande av operationen ska ske i nära samarbete och komplementaritet med Ocha, som samordnar de övergripande humanitära insatserna, Nato och andra aktörer.
2. Eufor Libyen ska samarbeta nära med Förenta nationernas utsedda samordnare samt med Arabförbundets utsedda samordnare och med dess medlemsstater.
3. Samråd ska i förekommande fall hållas med Afrikanska unionen.
Artikel 9
Deltagande av tredjestater
1. Utan att det påverkar unionens självständiga beslutsfattande eller enhetliga institutionella ram och i överensstämmelse med relevanta riktlinjer från Europeiska rådet får tredjestater, i synnerhet medlemsstater i Arabförbundet, inbjudas att delta i operationen.
2. Rådet bemyndigar härmed Kusp att uppmana tredjestater att föreslå bidrag till operationen samt att på rekommendation av Europeiska unionens operationschef och militära kommittén fatta lämpliga beslut om godkännande av de föreslagna bidragen.
3. Närmare villkor för tredjestaters deltagande ska fastställas i avtal som ska ingås i enlighet med artikel 37 i EU-fördraget och i enlighet med förfarandet i artikel 218 i EUF-fördraget. Om unionen och en tredjestat har ingått ett avtal om upprättande av ramen för tredjestatens deltagande i unionens krishanteringsoperationer ska bestämmelserna i det avtalet tillämpas inom ramen för denna operation.
4. Tredjestater som ger betydande militära bidrag till Eufor Libyen ska i fråga om den dagliga ledningen av operationen ha samma rättigheter och skyldigheter som de medlemsstater som deltar i operationen.
5. Rådet bemyndigar härmed Kusp att fatta relevanta beslut om inrättande av en bidragande länders kommitté för det fall att tredjestater ger betydande militära bidrag.
Artikel 10
Unionsledda styrkors och unionsledd personals status
Statusen för de EU-ledda styrkorna och deras personal, inbegripet privilegier, immunitet och de ytterligare garantier som krävs för operationens uppfyllande och smidiga genomförande, får vara föremål för avtal som ingås i enlighet med artikel 37 i EU-fördraget och i överensstämmelse med förfarandet i artikel 218.3 i EUF-fördraget.
Artikel 11
Finansiella arrangemang
1. De gemensamma kostnaderna för Eufor Libyen ska förvaltas i enlighet med beslut 2008/975/Gusp.
2. Det finansiella referensbeloppet för de gemensamma kostnaderna för Eufor Libyen ska uppgå till 7 900 000 EUR. Den procentandel av referensbeloppet som avses i artikel 25.1 i beslut 2008/975/Gusp ska vara 30 %.
Artikel 12
Utlämnande av uppgifter till tredje parter
1. Den höga representanten bemyndigas härmed att till Afrikanska unionen, Arabförbundet, Egypten, FN, Tunisien samt andra tredje parter som är associerade till detta beslut lämna ut säkerhetsskyddsklassificerade unionsuppgifter och -handlingar som rör Eufor Libyen med högst den säkerhetsskyddsgrad som är relevant för respektive part och i enlighet med rådets säkerhetsbestämmelser (2).
2. Den höga representanten bemyndigas härmed att till Afrikanska unionen, Arabförbundet, Egypten, FN, Tunisien samt andra tredje parter som är associerade till detta beslut lämna ut icke-säkerhetsskyddsklassificerade unionshandlingar med anknytning till rådets överläggningar om Eufor Libyen vilka omfattas av sekretess enligt artikel 6.1 i rådets arbetsordning (3).
Artikel 13
Ikraftträdande och upphörande
1. Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.
2. Eufor Libyen ska, om inte rådet beslutar något annat, avslutas senast fyra månader efter det att den uppnått inledande operativ förmåga.
3. Detta beslut ska upphöra att gälla samma dag som Europeiska unionens operationshögkvarter eller styrkehögkvarter stängs, beroende på vilken som infaller sist, i enlighet med de planer som godkänts för avslutande av Eufor Libyen och utan att det påverkar de relevanta förfarandena för revision och kontoredovisning av denna i enlighet med beslut 2008/975/Gusp.
Utfärdat i Bryssel den 1 april 2011.