PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 20. června 2011,
kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES Švédsku povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů („pobřežní elektřina“)
(2011/384/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (1), a zejména na článek 19 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dopisem ze dne 4. března 2010 požádalo Švédsko podle článku 19 směrnice 2003/96/ES o povolení uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů (dále jen „pobřežní elektřina“).
(2)
Cílem snížené daně, kterou Švédsko zamýšlí uplatňovat, je podporovat větší využívání pobřežní elektřiny jako způsobu uspokojování energetických potřeb lodí v kotvištích přístavů, který je v porovnání se spalováním lodních paliv na palubě plavidel méně škodlivý pro životní prostředí.
(3)
Jelikož používání pobřežní elektřiny zamezuje emisím látek znečišťujících ovzduší spojených se spalováním lodních paliv na palubě plavidel v kotvištích, přispívá k zlepšení kvality místního ovzduší v přístavních městech. Na základě zvláštních podmínek struktury výroby elektřiny v dotyčném regionu, tj. na severském trhu s elektřinou zahrnujícím Švédsko, Dánsko, Finsko a Norsko, se mimoto očekává, že používání elektřiny z pobřežní rozvodné sítě místo elektřiny vyráběné spalováním lodních paliv na palubě zamezí emisím CO2. Předpokládá se proto, že opatření přispěje k cílům politik Unie v oblasti ochrany životního prostředí, zdraví a klimatu.
(4)
Udělení povolení Švédsku, aby na pobřežní elektřinu uplatňovalo sníženou sazbu daně, nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení výše uvedeného cíle, jelikož výroba elektřiny na palubě bude ve většině případů i nadále konkurenceschopnější alternativou. Z téhož důvodu a vzhledem k stávající poměrně nízké míře proniknutí této technologie na trh opatření během své doby platnosti pravděpodobně nepovede k významnému narušení hospodářské soutěže, a nebude mít tudíž nepříznivý dopad na řádné fungování vnitřního trhu.
(5)
Z ustanovení čl. 19 odst. 2 směrnice 2003/96/ES vyplývá, že každé povolení udělené na základě uvedeného ustanovení má být přesně časově omezené. Vzhledem k tomu, že tato doba musí být dostatečně dlouhá, aby provozovatele přístavů neodrazovala od uskutečnění potřebných investic, avšak nesmí narušit budoucí vývoj stávajícího právního rámce, je vhodné udělit požadované povolení na dobu tří let, avšak s výhradou vstupu obecných ustanovení v této záležitosti v platnost k dřívějšímu okamžiku, než je předpokládané skončení platnosti tohoto povolení,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Švédsku se povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům zakotveným v přístavech kromě soukromých rekreačních plavidel (dále jen „pobřežní elektřina“) za předpokladu, že jsou zachovány minimální úrovně zdanění podle článku 10 směrnice 2003/96/ES.
Článek 2
Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení.
Pozbývá platnosti dnem 25. června 2014.
Pokud by však Rada na základě článku 113 Smlouvy stanovila obecná pravidla pro daňové zvýhodnění pobřežní elektřiny, pozbývá toto rozhodnutí platnosti dnem, k němuž tato obecná pravidla vstoupí v platnost.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Švédskému království.
V Lucemburku dne 20. června 2011.
RÅDETS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 20 juni 2011
om bemyndigande för Sverige att tillämpa en nedsatt energiskattesats för el till fartyg i hamn (landström) i enlighet med artikel 19 i direktiv 2003/96/EG
(2011/384/EU)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets direktiv 2003/96/EG av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet (1), särskilt artikel 19,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
av följande skäl:
(1)
Genom en skrivelse av den 4 mars 2010 ansökte Sverige om tillstånd att tillämpa en nedsatt energiskattesats för el till fartyg i hamn (landström) i enlighet med artikel 19 i direktiv 2003/96/EG.
(2)
Genom denna skattenedsättning vill Sverige främja en mer utbredd användning av landström som ett ur miljösynpunkt mindre skadligt sätt för fartyg att tillgodose sitt elbehov när de ligger i hamn jämfört med förbränning av bunkerbränsle ombord på fartyget.
(3)
Eftersom man vid användning av landström undviker de utsläpp av luftföroreningar som är förenade med förbränningen av bunkerbränsle ombord på fartyg i hamn bidrar detta till att förbättra den lokala luftkvaliteten i hamnstäderna. Med beaktande av elproduktionens särskilda struktur i den berörda regionen, det vill säga den nordiska elmarknaden, som omfattar Sverige, Danmark, Finland och Norge, förväntas användningen av el från kraftnätet på land i stället för el framställd genom förbränning av bunkerbränsle ombord även leda till minskade koldioxidutsläpp. Åtgärden förväntas därför bidra till målen för unionens miljö-, hälso-, och klimatpolitik.
(4)
Att tillåta Sverige att tillämpa en nedsatt energiskattesats för landström går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det ovannämnda målet, eftersom elframställning ombord i de flesta fall kommer att förbli ett mer konkurrenskraftigt alternativ. Av samma skäl och på grund av att den aktuella tekniken för närvarande har en relativt liten marknadsspridning är det inte troligt att åtgärden kommer att leda till betydande snedvridningar av konkurrensen under den tid den är tillämplig och den kommer således inte att inverka negativt på den inre marknadens funktion.
(5)
Enligt artikel 19.2 i direktiv 2003/96/EG måste varje tillstånd som beviljas med stöd av denna artikel vara strikt tidsbegränsat. Med hänsyn till att tillämpningsperioden behöver vara tillräckligt lång för att inte avskräcka hamnoperatörerna från att göra nödvändiga investeringar, men också att den befintliga rättsliga ramens framtida utveckling inte får undergrävas, är det lämpligt att bevilja det ansökta tillståndet för en treårsperiod, dock med förbehåll för ikraftträdandet av allmänna bestämmelser om denna fråga före den dag då åtgärden upphör att gälla.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Sverige ges härmed tillstånd att tillämpa en nedsatt energiskattesats för el som direkt tillhandahålls fartyg, som inte är privata nöjesfartyg, i hamn (landström) under förutsättning att de minimiskattenivåer som avses i artikel 10 i direktiv 2003/96/EG iakttas.
Artikel 2
Detta beslut får verkan samma dag som det delges.
Det upphör att gälla den 25 juni 2014.
Om rådet, på grundval av artikel 113 i EUF-fördraget, antar allmänna bestämmelser om skattefördelar för landström, ska detta beslut dock upphöra att gälla samma dag som dessa allmänna bestämmelser blir tillämpliga.
Artikel 3
Detta beslut riktar sig till Konungariket Sverige.
Utfärdat i Luxemburg den 20 juni 2011.