NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1231/2010
ze dne 24. listopadu 2010,
kterým se rozšiřuje působnost nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 na státní příslušníky třetích zemí, na které se tato nařízení dosud nevztahují pouze z důvodu jejich státní příslušnosti
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 79 odst. 2 písm. b) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropský parlament (3), Rada a Evropský hospodářský a sociální výbor (4) vyzvaly k lepšímu začlenění státních příslušníků třetích zemí, kteří oprávněně pobývají na území členského státu, a to udělením souboru jednotných práv, jež by se co nejvíce podobala těm, která požívají občané Unie.
(2)
Rada ve složení pro spravedlnost a vnitřní věci na zasedání dne 1. prosince 2005 zdůraznila, že Unie musí zajistit spravedlivé zacházení se státními příslušníky třetích zemí, kteří oprávněně pobývají na území jejích členských států, a že intenzivnější integrační politika by měla směřovat k tomu, aby jim byly poskytnuty práva a povinnosti srovnatelné s právy a povinnostmi občanů Unie.
(3)
Nařízením Rady (ES) č. 859/2003 (5) byla rozšířena působnost nařízení (EHS) č. 1408/71 a nařízení (EHS) č. 574/72, která se týkají koordinace zákonných systémů sociálního zabezpečení členských států na státní příslušníky třetích zemí, na které se tato nařízení dosud nevztahovala pouze z důvodu jejich státní příslušnosti.
(4)
Toto nařízení ctí základní práva a dodržuje zásady uznané především Listinou základních práv Evropské unie, zejména jejím čl. 34 odst. 2.
(5)
Nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (6) se nahrazuje nařízení (EHS) č. 1408/71. Nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (7), se nahrazuje nařízení (EHS) č. 574/72. Nařízení (EHS) č. 1408/71 a nařízení (EHS) č. 574/72 se zrušují s účinností ode dne použitelnosti nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009.
(6)
Nařízením (ES) č. 883/2004 a nařízením (ES) č. 987/2009 se značně aktualizují a zjednodušují pravidla koordinace jak pro pojištěné osoby, tak pro instituce sociálního zabezpečení. V případě uvedených institucí je cílem aktualizovaných pravidel koordinace urychlit a usnadnit zpracování údajů týkajících se nároků pojištěných osob na dávky a snížit příslušné správní náklady.
(7)
Prosazování vysoké úrovně sociální ochrany a zvyšování životní úrovně a kvality života v členských státech jsou cíli Unie.
(8)
S cílem zamezit, aby zaměstnavatelé nebo vnitrostátní orgány sociálního zabezpečení museli řešit složité právní a administrativní situace týkající se pouze omezeného počtu osob, je třeba co nejlépe využít modernizace a zjednodušení v oblasti sociálního zabezpečení používáním jediného nástroje právní koordinace kombinujícího nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009.
(9)
Proto je třeba nahradit nařízení (ES) č. 859/2003 právním nástrojem, jehož hlavním cílem je zohlednit nahrazení nařízení (EHS) č. 1408/71 nařízením (ES) č. 883/2004 a nařízení (EHS) č. 574/72 nařízením (ES) č. 987/2009.
(10)
Uplatňování nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 na státní příslušníky třetích zemí, na které se tato nařízení dosud nevztahují pouze z důvodu jejich státní příslušnosti, je nesmí opravňovat k tomu, aby vstoupili na území členského státu, zdržovali se na něm či na něm pobývali, nebo k přístupu na jeho trh práce. Uplatňováním nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 by proto nemělo být dotčeno právo členských států odmítnout udělit, odejmout nebo odmítnout obnovit povolení ke vstupu či povolení zdržovat se, pobývat či pracovat na území dotčeného členského státu v souladu s právem Unie.
(11)
Nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 by měla být na základě tohoto nařízení použitelná, pouze pokud dotčená osoba již oprávněně pobývá na území členského státu. Oprávněný pobyt na území členského státu by tedy měl být podmínkou pro uplatňování uvedených nařízení.
(12)
Nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 by se neměla uplatňovat na situaci týkající se ve všech ohledech jediného členského státu. Mimo jiné se jedná o situaci státního příslušníka třetí země, který má vazby pouze na některou třetí zemi a jediný členský stát.
(13)
Podmínka oprávněného pobytu na území členského státu by se neměla dotýkat práv vyplývajících z uplatňování nařízení (ES) č. 883/2004 v souvislosti s invalidním, starobním či pozůstalostním důchodem poskytovaným jménem jednoho či více členských států státním příslušníkům třetí země, kteří dříve splňovali podmínky tohoto nařízení, nebo pozůstalým takového státního příslušníka třetí země, pokud odvozují svá práva od pracovníka a pobývají přitom ve třetí zemi.
(14)
Zachování nároku na dávky v nezaměstnanosti podle článku 64 nařízení (ES) č. 883/2004 je podmíněno zapsáním dotyčného do evidence uchazečů o zaměstnání u služeb zaměstnanosti každého členského státu, na jehož území vstoupil. Tato ustanovení by se proto měla uplatňovat na státního příslušníka třetí země, pouze pokud má tato osoba právo, případně na základě svého povolení k pobytu nebo postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta, zapsat se jako uchazeč o zaměstnání u služeb zaměstnanosti členského státu, na jehož území vstoupil, a je oprávněna v něm pracovat.
(15)
Tímto nařízením by neměla být dotčena práva a povinnosti vyplývající z mezinárodních dohod se třetími státy, jichž je Unie stranou a které přiznávají nároky v oblasti sociálního zabezpečení.
(16)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být s ohledem na přeshraniční situace uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být vzhledem k rozsahu navrhované akce lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(17)
V souladu s článkem 3 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámilo Irsko dopisem ze dne 24. října 2007 své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(18)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Spojené království neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(19)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 se vztahují na státní příslušníky třetích zemí, na které se dosud nevztahovala pouze z důvodu jejich státní příslušnosti, jakož i na jejich rodinné příslušníky a pozůstalé po nich, pokud oprávněně pobývají na území členského státu a jsou v situaci, která se neomezuje ve všech ohledech na jediný členský stát.
Článek 2
Nařízení (ES) č. 859/2003 se zrušuje pro členské státy, pro něž je toto nařízení závazné.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 24. listopadu 2010.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1231/2010
av den 24 november 2010
om utvidgning av förordning (EG) nr 883/2004 och förordning (EG) nr 987/2009 till att gälla de tredjelandsmedborgare som enbart på grund av sitt medborgarskap inte omfattas av dessa förordningar
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 79.2 b,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)
Europaparlamentet (3), rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (4) har påkallat en bättre integration av tredjelandsmedborgare som lagligen vistas på medlemsstaternas territorium genom att ge dem enhetliga rättigheter som ligger så nära unionsmedborgarnas rättigheter som möjligt.
(2)
Rådet (rättsliga och inrikes frågor) underströk den 1 december 2005 att unionen måste säkerställa en rättvis behandling av tredjelandsmedborgare som lagligen vistas på medlemsstaternas territorium och att en mer kraftfull integrationspolitik bör sikta på att ge dem rättigheter och skyldigheter som är jämförbara med unionsmedborgarnas.
(3)
Genom rådets förordning (EG) nr 859/2003 (5) utvidgades förordning (EEG) nr 1408/71 och förordning (EEG) nr 574/72 när det gäller samordning av medlemsstaternas lagstadgade system för social trygghet till att gälla de tredjelandsmedborgare som enbart på grund av sitt medborgarskap inte omfattas av dessa förordningar.
(4)
Denna förordning står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och de principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, i synnerhet artikel 34.2.
(5)
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av den 29 april 2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen (6) ersätter förordning (EEG) nr 1408/71. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 987/2009 av den 16 september 2009 om tillämpningsbestämmelser till förordning (EG) nr 883/2004 (7) ersätter förordning (EEG) nr 574/72. Förordningarna (EEG) nr 1408/71 och (EEG) nr 574/72 ska upphöra att gälla den dag då förordning (EG) nr 883/2004 och förordning (EG) nr 987/2009 börjar tillämpas.
(6)
Genom förordning (EG) nr 883/2004 och förordning (EG) nr 987/2009 uppdateras och förenklas samordningsreglerna betydligt, såväl för de försäkrade som för socialförsäkringsinstitutionerna. För socialförsäkringsinstitutionerna syftar de uppdaterade samordningsreglerna till att påskynda och underlätta behandlingen av uppgifter om rätt till förmåner för de försäkrade och till att minska motsvarande administrativa kostnader.
(7)
Att främja en hög social trygghetsnivå samt att höja levnadsstandarden och livskvaliteten i medlemsstaterna utgör mål för unionen.
(8)
För att undvika att arbetsgivare och nationella socialförsäkringsinstitutioner tvingas att handlägga komplexa juridiska och administrativa situationer som endast berör en begränsad grupp av personer, är det viktigt att alla fördelar av moderniseringen och förenklingen i fråga om social trygghet kan åtnjutas genom ett enda rättsligt samordningsinstrument som kombinerar förordning (EG) nr 883/2004 och förordning (EG) nr 987/2009.
(9)
Det är därför nödvändigt att ersätta förordning (EG) nr 859/2003 med en rättsakt vars huvudsyfte är att ersätta förordning (EEG) nr 1408/71 respektive förordning (EEG) nr 574/72 med förordning (EG) nr 883/2004 och förordning (EG) nr 987/2009.
(10)
Tillämpningen av förordning (EG) nr 883/2004 och förordning (EG) nr 987/2009 på tredjelandsmedborgare som enbart på grund av sitt medborgarskap inte omfattas av dessa förordningar får inte ge berörda personer rätt till vare sig inresa, vistelse eller bosättning eller tillträde till arbetsmarknaden i en medlemsstat. Tillämpningen av förordning (EG) nr 883/2004 och förordning (EG) nr 987/2009 bör följaktligen inte påverka medlemsstaternas rätt att inte utfärda, att återkalla eller att vägra att förlänga ett inrese-, uppehålls- eller arbetstillstånd i den berörda medlemsstaten, i enlighet med unionslagstiftningen.
(11)
Förordning (EG) nr 883/2004 och förordning (EG) nr 987/2009 bör enligt den här förordningen endast vara tillämpliga om den berörda personen redan lagligen vistas på en medlemsstats territorium. Laglig vistelse bör därför vara en nödvändig förutsättning för tillämpningen av dessa förordningar.
(12)
Förordning (EG) nr 883/2004 och förordning (EG) nr 987/2009 bör inte tillämpas i en situation som i alla avseenden är begränsad till en enda medlemsstat. Detta är bl.a. fallet när en tredjelandsmedborgare endast har anknytning till ett tredjeland och en enda medlemsstat.
(13)
Förutsättningen om laglig vistelse på en medlemsstats territorium bör inte påverka de rättigheter som härrör från tillämpningen i en eller flera medlemsstater av förordning (EG) nr 883/2004 beträffande pension vid invaliditet, ålderdom eller till efterlevande för en tredjelandsmedborgare som dessförinnan uppfyllt villkoren enligt den här förordningen eller för efterlevande till en sådan tredjelandsmedborgare, om de härleder sina rättigheter från en arbetstagare, när de vistas i ett tredjeland.
(14)
Rätten till arbetslöshetsförmåner enligt artikel 64 i förordning (EG) nr 883/2004 bibehålls på villkor av att vederbörande registrerar sig som arbetssökande hos arbetsförmedlingen i var och en av de medlemsstater som han eller hon reser in i. Dessa bestämmelser får således endast tillämpas på en tredjelandsmedborgare om denne, i förekommande fall i kraft av sitt uppehållstillstånd eller sin långvariga bosättning, har rätt att registrera sig som arbetssökande vid arbetsförmedlingen i den medlemsstat som han eller hon reser in i, och rätt att arbeta där lagligen.
(15)
Denna förordning bör inte påverka rättigheter och skyldigheter enligt internationella avtal med tredjeland i vilka unionen är part och vilka innehåller bestämmelser om förmåner som rör social trygghet.
(16)
Eftersom målen för denna förordning inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna på grund av att den rör situationer där flera länder berörs och de därför, på grund av den föreslagna åtgärdens unionsdimension, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
(17)
I enlighet med artikel 3 i protokoll (21) om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, har Irland genom en skrivelse av den 24 oktober 2007 meddelat att det önskar delta i antagandet och tillämpningen av denna förordning.
(18)
I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll (nr 21) om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i det protokollet, deltar Förenade kungariket inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Förenade kungariket.
(19)
I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll (nr 22) om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordning (EG) nr 883/2004 och förordning (EG) nr 987/2009 ska tillämpas på tredjelandsmedborgare som enbart på grund av sitt medborgarskap inte omfattas av dessa förordningar samt deras familjemedlemmar och efterlevande, förutsatt att de lagligen vistas inom en medlemsstats territorium och inte befinner sig i en situation som i alla avseenden är begränsad till en enda medlemsstat.
Artikel 2
Förordning (EG) nr 859/2003 ska upphöra att gälla mellan medlemsstater som är bundna av denna förordning.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen.
Utfärdad i Strasbourg den 24 november 2010.