NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č 182/2011
ze dne 16. února 2011,
kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 291 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Jsou-li pro provedení právně závazných aktů Unie (dále jen „základní akty“) nezbytné jednotné podmínky, mají základní akty svěřit prováděcí pravomoci Komisi nebo ve zvláštních, náležitě odůvodněných případech a v případech stanovených v článcích 24 a 26 Smlouvy o Evropské unii Radě.
(2)
Je na zákonodárci, aby plně v souladu s kritérii stanovenými ve Smlouvě o fungování Evropské unie rozhodl v každém základním aktu o svěření prováděcích pravomocí Komisi podle čl. 291 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouvy o fungování EU“).
(3)
Doposud byl výkon prováděcích pravomocí Komisí upraven rozhodnutím 1999/468/ES (2).
(4)
Smlouva o fungování EU nyní vyžaduje, aby Evropský parlament a Rada stanovily pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí.
(5)
Je nezbytné zajistit, aby postupy této kontroly byly jednoznačné, účinné a přiměřené povaze prováděcích aktů a aby odrážely institucionální požadavky Smlouvy o fungování EU, jakož i získané zkušenosti a ustálené postupy používané při provádění rozhodnutí 1999/468/ES.
(6)
V základních aktech, které vyžadují při přijímání prováděcích aktů Komisí kontrolu ze strany členských států, je vhodné, aby pro účely takovéto kontroly byly ustaveny výbory složené ze zástupců členských států, jimž předsedá Komise.
(7)
Tam, kde je to vhodné, by měl kontrolní mechanismus zahrnovat předložení věci odvolacímu výboru, který by se měl scházet na příslušné úrovni.
(8)
V zájmu zjednodušení by měla Komise vykonávat prováděcí pravomoci pouze podle jednoho ze dvou postupů, a to buď poradního postupu, nebo přezkumného postupu.
(9)
Za účelem dalšího zjednodušení by se na výbory měla vztahovat společná procesní pravidla, včetně hlavních ustanovení týkajících se jejich činnosti a možnosti vydávat stanoviska písemným postupem.
(10)
Je třeba stanovit kritéria pro určování postupu, jenž má být použit při přijímání prováděcích aktů Komisí. Za účelem větší konzistentnosti by procesní požadavky měly být přiměřené povaze a dopadům prováděcích aktů, jež mají být přijaty.
(11)
Přezkumný postup by se měl použít zejména při přijímání aktů s obecnou působností určených k provádění základních aktů, a zvláštních prováděcích aktů, které mohou mít značný dopad. Tento postup by měl zajistit, aby Komise nemohla tyto prováděcí akty přijmout, nejsou-li v souladu se stanoviskem výboru, s výjimkou mimořádných situací, v nichž mohou být tyto akty uplatňovány po omezenou dobu. Tento postup by měl rovněž zajistit, aby Komise mohla přezkoumat návrhy prováděcích aktů v případě, že výbor nevydá žádné stanovisko, s přihlédnutím k názorům vyjádřeným ve výboru.
(12)
Přezkumný postup by se měl použít tehdy, jestliže základní akt svěřuje Komisi prováděcí pravomoci týkající se programů se značným dopadem na rozpočet nebo zaměřených na třetí země.
(13)
Předseda výboru by měl usilovat o nalezení řešení, která mají co nejširší podporu v rámci výboru nebo v odvolacím výboru, a měl by vysvětlit, jakým způsobem byla zohledněna jednání a navrhované změny. Za tímto účelem by Komise měla věnovat zvláštní pozornost názorům vyjádřeným ve výboru nebo v odvolacím výboru, pokud jde o návrhy konečných antidumpingových nebo vyrovnávacích opatření.
(14)
Zvažuje-li Komise přijetí dalších návrhů prováděcích aktů týkajících se zvláště citlivých oblastí, zejména daní, zdraví spotřebitelů, bezpečnosti potravin a ochrany životního prostředí, bude ve snaze o nalezení vyváženého řešení pokud možno respektovat převládající názor, který by se mohl objevit v odvolacím výboru a zpochybňoval by vhodnost prováděcího aktu.
(15)
Poradní postup by se měl zpravidla použít ve všech ostatních případech, nebo je-li považován za vhodnější.
(16)
Mělo by být možné přijmout prováděcí akty, je-li to stanoveno v základním aktu, které se ze závažných naléhavých důvodů použijí okamžitě.
(17)
Evropský parlament a Rada by měly být bezodkladně a pravidelně informovány o činnosti výborů.
(18)
Evropský parlament nebo Rada by měly mít možnost kdykoli sdělit Komisi, že návrh prováděcího aktu překračuje podle jejich názoru prováděcí pravomoci stanovené v základním aktu, a to se zřetelem k jejich právům, pokud jde o přezkoumání legality aktů Unie.
(19)
V souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (3) je třeba zajistit přístup veřejnosti k informacím o činnosti výborů.
(20)
Komise by měla vést rejstřík obsahující informace o činnosti výborů. Na rejstřík by se v důsledku toho měla vztahovat pravidla týkající se ochrany utajovaných dokumentů platná pro Komisi.
(21)
Rozhodnutí 1999/468/ES by mělo být zrušeno. Za účelem zajištění přechodu mezi režimem stanoveným v rozhodnutí 1999/468/ES a tímto nařízením by měly být veškeré odkazy ve stávajících právních předpisech na postupy stanovené v uvedeném rozhodnutí, s výjimkou regulativního postupu s kontrolou stanoveného v článku 5a uvedeného rozhodnutí, považovány za odkazy na příslušné postupy stanovené v tomto nařízení. Účinky článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES by měly být dočasně zachovány pro účely stávajících základních aktů, které odkazují na uvedený článek.
(22)
Tímto nařízením nejsou dotčeny pravomoci Komise stanovené Smlouvou o fungování EU týkající se provádění pravidel hospodářské soutěže,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla a obecné zásady, které se použijí, pokud právně závazný akt Unie (dále jen „základní akt“) stanoví, že jsou nezbytné jednotné podmínky k jeho provedení, a vyžaduje, aby přijetí prováděcích aktů Komisí podléhalo kontrole členských států.
Článek 2
Výběr postupů
1. Základní akt může s ohledem na povahu nebo dopady požadovaného prováděcího aktu stanovit použití poradního postupu, nebo přezkumného postupu.
2. Přezkumný postup se použije zejména při přijímání:
a)
prováděcích aktů s obecnou působností;
b)
ostatních prováděcích aktů týkajících se:
i)
programů se značným dopadem,
ii)
společné zemědělské politiky a společné rybářské politiky,
iii)
životního prostředí, zabezpečení a bezpečnosti, ochrany zdraví nebo bezpečnosti osob, zvířat nebo rostlin,
iv)
společné obchodní politiky,
v)
daní.
3. Poradní postup se zpravidla použije při přijímání prováděcích aktů v oblastech neuvedených v odstavci 2. V řádně odůvodněných případech jej lze ovšem použít také při přijímání prováděcích aktů zmíněných v odstavci 2.
Článek 3
Společná ustanovení
1. Společná ustanovení tohoto článku se použijí na všechny postupy uvedené v článcích 4 až 8.
2. Komisi je nápomocen výbor složený ze zástupců členských států. Výboru předsedá zástupce Komise. Předseda se neúčastní hlasování výboru.
3. Předseda předloží výboru návrh prováděcího aktu, který má Komise přijmout.
S výjimkou řádně odůvodněných případů svolá předseda zasedání nejdříve 14 dnů poté, co byl výboru předložen návrh prováděcího aktu a návrh pořadu jednání. Výbor vydá stanovisko k návrhu prováděcího aktu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti dané věci. Lhůty musejí být přiměřené a musejí členům výboru umožnit včas a účinně přezkoumat navrhovaný prováděcí akt a vyjádřit svůj názor.
4. Až do vydání stanoviska výboru může kterýkoliv člen výboru navrhovat změny a předseda může předkládat pozměněná znění navrhovaného prováděcího aktu.
Předseda usiluje o nalezení řešení, která mají ve výboru co nejširší podporu. Předseda informuje výbor o tom, jakým způsobem byla zohledněna jednání a návrhy změn, zejména pokud jde o návrhy, které mají většinovou podporu ve výboru.
5. Předseda si může v řádně odůvodněných případech vyžádat stanovisko výboru písemným postupem. Předseda zašle členům výboru návrh prováděcího aktu a stanoví lhůtu pro vydání stanoviska podle naléhavosti dané věci. Má se za to, že člen výboru, který před uplynutím stanovené lhůty nevznesl námitku proti navrhovanému prováděcímu aktu nebo se výslovně nezdržel hlasování o tomto aktu, vyslovil s návrhem prováděcího aktu tichý souhlas.
Nestanoví-li základní akt jinak a jestliže tak rozhodne předseda nebo o to požádá člen výboru, a to ve lhůtě uvedené v prvním pododstavci, ukončí se písemný postup bez výsledku. V tomto případě předseda svolá v přiměřené lhůtě zasedání výboru.
6. Stanovisko výboru se uvede do zápisu z jednání. Členové výboru mají právo požádat, aby byl v zápisu z jednání uveden jejich postoj. Předseda zašle zápis neprodleně členům výboru.
7. Kontrolní mechanismus zahrnuje, je-li to stanoveno, možnost předložit věc odvolacímu výboru.
Odvolací výbor přijme na návrh Komise svůj jednací řád prostou většinou všech svých členů.
V případě předložení věci odvolacímu výboru se uskuteční jeho zasedání, s výjimkou řádně odůvodněných případů, nejdříve 14 dní a nejpozději šest týdnů ode dne předložení věci. Aniž je dotčen odstavec 3, vydá odvolací výbor stanovisko do dvou měsíců ode dne předložení věci.
Zasedáním odvolacího výboru předsedá zástupce Komise.
Předseda stanoví datum konání zasedání odvolacího výboru v úzké spolupráci se členy výboru, aby mohly členské státy a Komise zajistit zastoupení na příslušné úrovni. Do 1. dubna 2011 svolá Komise první zasedání odvolacího výboru, aby mohl přijmout svůj jednací řád.
Článek 4
Poradní postup
1. Pokud se použije poradní postup, vydá výbor stanovisko, pokud je to nutné, na základě hlasování. Pokud výbor vydává stanovisko na základě hlasování, přijímá jej prostou většinou všech svých členů.
2. Komise rozhodne o návrhu prováděcího aktu, jenž má být přijat, přičemž přihlédne co nejvíce k závěrům z jednání ve výboru a k vydanému stanovisku.
Článek 5
Přezkumný postup
1. Pokud se použije přezkumný postup, rozhoduje výbor o vydání stanoviska k prováděcím aktům většinou hlasů stanovenou v čl. 16 odst. 4 a 5 Smlouvy o Evropské unii, případně většinou hlasů stanovenou v čl. 238 odst. 3 Smlouvy o fungování EU pro akty přijímané na návrh Komise. Hlasy zástupců členských států ve výboru mají váhu podle uvedených článků.
2. Pokud výbor vydá kladné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt přijme.
3. Aniž je dotčen článek 7, pokud výbor vydá záporné stanovisko, Komise tento návrh prováděcího aktu nepřijme. Pokud je přijetí prováděcího aktu považováno za nezbytné, může předseda buď předložit do dvou měsíců od vydání negativního stanoviska stejnému výboru pozměněné znění navrhovaného prováděcího aktu, nebo předložit návrh prováděcího aktu do jednoho měsíce od vydání uvedeného stanoviska odvolacímu výboru k dalšímu projednání.
4. Není-li vydáno žádné stanovisko, může Komise navrhovaný prováděcí akt přijmout, s výjimkou případů stanovených v druhém pododstavci. Pokud Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme, může předseda výboru předložit pozměněné znění navrhovaného aktu.
Aniž je dotčen článek 7, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme, jestliže:
a)
se týká daní, finančních služeb, bezpečnosti nebo ochrany zdraví lidí, zvířat či rostlin nebo konečných mnohostranných ochranných opatření;
b)
základní akt stanoví, že návrh prováděcího aktu nemůže být přijat, pokud nebylo vydáno žádné stanovisko, nebo
c)
prostá většina všech členů výboru s navrhovaným aktem nesouhlasí.
Pokud je v jakémkoli z případů uvedených ve druhém pododstavci přijetí prováděcího aktu považováno za nezbytné, může předseda buď předložit do dvou měsíců od hlasování o stanovisku stejnému výboru pozměněné znění navrhovaného prováděcího aktu, nebo předložit návrh prováděcího aktu do jednoho měsíce od hlasování o stanovisku odvolacímu výboru k dalšímu projednání.
5. Odchylně od odstavce 4 se při přijímání návrhu konečných antidumpingových a vyrovnávacích opatření v případě, že přezkumný výbor nevydá žádné stanovisko a prostá většina všech jeho členů s návrhem prováděcího aktu nesouhlasí, použije následující postup.
Komise vede konzultace s členskými státy. Nejdříve 14 dní a nejpozději jeden měsíc od konání zasedání výboru informuje Komise členy výboru o výsledcích těchto konzultací a předloží návrh prováděcího aktu odvolacímu výboru. Odchylně od čl. 3 odst. 7 se zasedání odvolacího výboru uskuteční nejdříve 14 dní a nejpozději jeden měsíc od předložení návrhu prováděcího aktu. Odvolací výbor vydá stanovisko v souladu s článkem 6. Lhůtami stanovenými v tomto odstavci není dotčena povinnost dodržovat lhůty stanovené v příslušných základních aktech.
Článek 6
Předložení věci odvolacímu výboru
1. Odvolací výbor rozhodne o vydání stanoviska většinou hlasů podle čl. 5 odst. 1.
2. Až do vydání stanoviska odvolacího výboru může kterýkoliv člen odvolacího výboru navrhovat změny navrhovaného prováděcího aktu a předseda může rozhodnout, že se navrhovaný akt upraví.
Předseda usiluje o nalezení řešení, která mají v odvolacím výboru co nejširší podporu.
Předseda informuje odvolací výbor o tom, jakým způsobem byla zohledněna jednání a návrhy změn, zejména pokud jde o návrhy, které mají širokou podporu v odvolacím výboru.
3. Pokud odvolací výbor vydá kladné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt přijme.
Pokud výbor žádné stanovisko nevydá, může Komise navrhovaný prováděcí akt přijmout.
Pokud odvolací výbor vydá záporné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme.
4. Odchylně od odstavce 3, pokud při přijímání konečných mnohostranných ochranných opatření nevydá výbor kladné stanovisko přijaté většinou podle čl. 5 odst. 1, Komise navrhovaná opatření nepřijme.
5. Odchylně od odstavce 1 rozhoduje odvolací výbor do 1. září 2012 o vydání stanoviska k návrhům konečných antidumpingových nebo vyrovnávacích opatření prostou většinou všech svých členů.
Článek 7
Přijímání prováděcích aktů ve výjimečných případech
Odchylně od čl. 5 odst. 3 a čl. 5 odst. 4 druhého pododstavce může Komise přijmout navrhovaný prováděcí akt, pokud je jeho neprodlené přijetí nezbytné k tomu, aby nedošlo ke značnému narušení trhů v oblasti zemědělství nebo k ohrožení finančních zájmů Unie ve smyslu článku 325 Smlouvy o fungování EU.
Komise v takovém případě předloží přijatý prováděcí akt okamžitě odvolacímu výboru. Pokud odvolací výbor vydá k přijatému prováděcímu aktu záporné stanovisko, Komise tento akt okamžitě zruší. Pokud odvolací výbor vydá kladné stanovisko nebo žádné stanovisko nevydá, zůstává tento prováděcí akt nadále v platnosti.
Článek 8
Okamžitě použitelné prováděcí akty
1. Odchylně od článků 4 a 5 může základní akt stanovit, že v závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech se použije tento článek.
2. Komise přijme prováděcí akt, který bude okamžitě použitelný, aniž by byl předtím předložen výboru, a zůstane v platnosti po dobu nejdéle šesti měsíců, nestanoví-li základní akt jinak.
3. Předseda předloží akt uvedený v odstavci 2 nejpozději 14 dní po jeho přijetí příslušnému výboru ke stanovisku.
4. Pokud v rámci přezkumného postupu výbor vydá záporné stanovisko, Komise okamžitě prováděcí akt přijatý podle odstavce 2 zruší.
5. Pokud přijímá Komise prozatímní antidumpingová nebo vyrovnávací opatření, použije se postup stanovený v tomto článku. Komise přijme tato opatření po ukončení konzultací nebo v mimořádně naléhavém případě poté, co o něm informuje členské státy. V mimořádně naléhavém případě se konzultace zahájí nejpozději deset dnů poté, co byla členským státům oznámena opatření přijatá Komisí.
Článek 9
Jednací řád
1. Každý výbor přijme na návrh předsedy prostou většinou všech svých členů svůj jednací řád na základě vzorového jednacího řádu, který vypracuje Komise po konzultaci s členskými státy. Tento vzorový jednací řád Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
Stávající výbory přizpůsobí v nezbytné míře své jednací řády vzorovému jednacímu řádu.
2. Zásady a podmínky přístupu veřejnosti k dokumentům a pravidla týkající se ochrany údajů, které se vztahují na Komisi, se použijí i na výbory.
Článek 10
Informace o činnosti výborů
1. Komise vede rejstřík činnosti výborů, který obsahuje:
a)
seznam výborů;
b)
pořady jednání výboru;
c)
stručné zápisy spolu se seznamy orgánů a subjektů, ke kterým náleží osoby určené členskými státy, aby je zastupovaly;
d)
návrhy prováděcích aktů, k nimž mají výbory vydat stanovisko;
e)
výsledky hlasování;
f)
konečné návrhy prováděcích aktů na základě stanoviska výborů;
g)
informace o přijetí konečných návrhů prováděcích aktů Komisí a
h)
statistické údaje o činnosti výborů.
2. Komise zveřejní rovněž výroční zprávu o činnosti výborů.
3. K informacím uvedeným v odstavci 1 mají v souladu s příslušnými pravidly přístup Evropský parlament a Rada.
4. Souběžně se zasláním dokumentů uvedených v odst. 1 písm. b), d) a f) členům výborů je Komise poskytne i Evropskému parlamentu a Radě, které zároveň informuje o tom, že tyto dokumenty jsou dostupné.
5. Odkazy na všechny dokumenty uvedené v odst. 1 písm. a) až g), jakož i informace uvedené v odst. 1 písm. h) se zveřejní v rejstříku.
Článek 11
Kontrolní pravomoci Evropského parlamentu a Rady
V případě, že je základní akt přijímán řádným legislativním postupem, Evropský parlament nebo Rada mohou Komisi kdykoli sdělit, že se domnívají, že návrh prováděcího aktu překračuje prováděcí pravomoci stanovené v základním aktu. V tomto případě Komise návrh prováděcího aktu přezkoumá se zřetelem k vyjádřeným postojům a informuje Evropský parlament a Radu o tom, zda hodlá návrh prováděcího aktu ponechat beze změn, pozměnit či vzít zpět.
Článek 12
Zrušení rozhodnutí 1999/468/ES
Rozhodnutí 1999/468/ES se zrušuje.
Účinky článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES jsou zachovány pro účely stávajících základních aktů, které na něj odkazují.
Článek 13
Přechodná ustanovení: úprava stávajících základních aktů
1. Pokud základní akty přijaté před vstupem tohoto nařízení v platnost stanoví výkon prováděcích pravomocí Komisí v souladu s rozhodnutím 1999/468/ES, použijí se tato pravidla:
a)
pokud základní akt odkazuje na článek 3 rozhodnutí 1999/468/ES, použije se poradní postup uvedený v článku 4 tohoto nařízení;
b)
pokud základní akt odkazuje na článek 4 rozhodnutí 1999/468/ES, použije se přezkumný postup uvedený v článku 5 tohoto nařízení s výjimkou čl. 5 odst. 4 druhého a třetího pododstavce;
c)
pokud základní akt odkazuje na článek 5 rozhodnutí 1999/468/ES, použije se přezkumný postup uvedený v článku 5 tohoto nařízení a má se za to, že základní akt stanoví, že pokud výbor nevydá stanovisko, nemůže Komise přijmout navrhovaný prováděcí akt ve smyslu čl. 5 odst. 4 druhého pododstavce písmene b);
d)
pokud základní akt odkazuje na článek 6 rozhodnutí 1999/468/ES, použije se článek 8 tohoto nařízení;
e)
pokud základní akt odkazuje na články 7 a 8 rozhodnutí 1999/468/ES, použijí se články 10 a 11 tohoto nařízení;
2. Články 3 a 9 tohoto nařízení se pro účely odstavce 1 použijí na veškeré stávající výbory.
3. Článek 7 tohoto nařízení se použije pouze na stávající postupy, které odkazují na článek 4 rozhodnutí 1999/468/ES.
4. Přechodnými ustanoveními tohoto článku není dotčena povaha příslušných aktů.
Článek 14
Přechodné opatření
Tímto nařízením nejsou dotčeny již zahájené postupy, v nichž některý z výborů zaujal stanovisko v souladu s rozhodnutím 1999/468/ES.
Článek 15
Přezkum
Do dne 1. března 2016 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení, k níž případně připojí vhodné legislativní návrhy.
Článek 16
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 1. března 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 16. února 2011.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 182/2011
av den 16 februari 2011
om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 291.3,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och
av följande skäl:
(1)
När det krävs enhetliga villkor för genomförande av unionens rättsligt bindande akter, ska kommissionen eller, i särskilda vederbörligen motiverade fall och i de fall som anges i artiklarna 24 och 26 i fördraget om Europeiska unionen, rådet tilldelas genomförandebefogenheter genom dessa akter (nedan kallade grundläggande akter).
(2)
Det är upp till lagstiftaren att med avseende på varje enskild grundläggande akt besluta, med full respekt för de kriterier som anges i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), huruvida kommissionen ska tilldelas genomförandebefogenheter i enlighet med artikel 291.2 i EUF-fördraget.
(3)
Hittills har kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter reglerats genom rådets beslut 1999/468/EG (2).
(4)
Enligt EUF-fördraget åläggs nu Europaparlamentet och rådet att fastställa allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter.
(5)
Det är nödvändigt att säkerställa att förfarandena för denna kontroll är tydliga, effektiva och står i proportion till den typ av genomförandeakt det gäller, och att de återspeglar de institutionella kraven i EUF-fördraget samt erfarenheterna av och den gängse praxis som följts vid genomförandet av beslut 1999/468/EG.
(6)
I de grundläggande akter enligt vilka det krävs att medlemsstaterna kontrollerar kommissionens antagande av genomförandeakter är det lämpligt att i detta syfte inrätta kommittéer sammansatta av företrädarna för medlemsstaterna och med kommissionen som ordförande.
(7)
Vid behov bör kontrollmekanismen inbegripa ett hänskjutande till en omprövningskommitté, som bör sammanträda på lämplig nivå.
(8)
I förenklingssyfte bör kommissionen utöva sina genomförandebefogenheter i enlighet med ett av endast två förfaranden, nämligen det rådgivande förfarandet eller granskningsförfarandet.
(9)
Av ytterligare förenklingsskäl bör gemensamma förfaranderegler gälla för kommittéerna, däribland centrala bestämmelser för hur kommittéerna ska arbeta och om möjligheten att avge ett yttrande genom skriftligt förfarande.
(10)
Det bör fastställas kriterier för att avgöra vilket förfarande som ska användas vid kommissionens antagande av genomförandeakter. För att skapa större konsekvens bör förfarandekraven stå i proportion till den typ av genomförandeakter som ska antas och deras verkan.
(11)
Granskningsförfarandet bör i synnerhet tillämpas på antagande av akter med allmän räckvidd som syftar till att genomföra grundläggande rättsakter och särskilda genomförandeakter som kan få betydande konsekvenser. Det förfarandet bör säkerställa att genomförandeakter inte kan antas av kommissionen om de inte överensstämmer med kommitténs yttrande, utom vid mycket exceptionella omständigheter då de kan tillämpas under en begränsad tid. Förfarandet bör också säkerställa att kommissionen har möjlighet att se över utkasten till genomförandeakter i de fall då kommittén inte avger något yttrande, med beaktande av de åsikter som framförts i kommittén.
(12)
Under förutsättning att den grundläggande akten tilldelar kommissionen genomförandebefogenheter som rör program som har betydande budgetkonsekvenser eller som riktas till tredjeländer, bör granskningsförfarandet tillämpas.
(13)
Ordföranden för en kommitté bör sträva efter att finna lösningar som vinner största möjliga stöd inom kommittén eller omprövningskommittén och bör förklara på vilket sätt diskussionerna och förslagen till ändringar har beaktats. I detta syfte bör kommissionen ägna särskilt stor uppmärksamhet åt de åsikter som framförs inom kommittén eller omprövningskommittén angående utkast till slutgiltiga antidumpnings- eller utjämningsåtgärder.
(14)
När kommissionen överväger att anta andra utkast till genomförandeakter som rör särskilt känsliga sektorer, till exempel beskattning, konsumenthälsa, livsmedelssäkerhet och miljöskydd, kommer den, i strävan efter att finna en välavvägd lösning, i möjligaste mån agera på ett sådant sätt att man undviker att gå emot en dominerande ståndpunkt som kan uppstå inom omprövningskommittén och som ifrågasätter en genomförandeakts lämplighet.
(15)
Det rådgivande förfarandet bör som allmän regel tillämpas i alla andra fall eller då detta anses vara det lämpligaste.
(16)
Det bör vara möjligt att, när detta föreskrivs i en grundläggande akt, anta genomförandeakter för omedelbar tillämpning då detta är motiverat av tvingande skäl till skyndsamhet.
(17)
Europaparlamentet och rådet bör skyndsamt och regelbundet informeras om kommittéernas arbete.
(18)
Endera Europaparlamentet eller rådet bör när som helst kunna meddela kommissionen att de anser att ett utkast till genomförandeakt överskrider de genomförandebefogenheter som anges i den grundläggande akten, med hänsyn till att de har rätt att granska unionsakters lagenlighet.
(19)
Det bör säkerställas att allmänheten har tillgång till information om kommittéernas arbete i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (3).
(20)
Kommissionen bör föra ett register med information om kommittéernas arbete. Följaktligen bör de regler om skydd av hemligstämplade handlingar som gäller för kommissionen även gälla användningen av detta register.
(21)
Beslut 1999/468/EG bör upphävas. För att säkerställa en smidig övergång mellan systemet enligt beslut 1999/468/EG och det system som föreskrivs genom denna förordning bör alla hänvisningar i befintlig lagstiftning till de förfaranden som föreskrivs i det beslutet, med undantag av hänvisningar till det föreskrivande förfarandet med kontroll enligt artikel 5a, anses som hänvisningar till de motsvarande förfaranden som föreskrivs i denna förordning. Artikel 5a i beslut 1999/468/EG bör provisoriskt fortsätta att gälla med avseende på befintliga grundläggande akter som hänvisar till den artikeln.
(22)
Denna förordning påverkar inte kommissionens befogenheter enligt EUF-fördraget avseende genomförandet av konkurrensbestämmelserna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
I denna förordning fastställs de allmänna regler och principer som styr de mekanismer som tillämpas när det i en rättsligt bindande unionsakt (nedan kallad grundläggande akt) fastställs att enhetliga genomförandevillkor är nödvändiga och det krävs att kommissionens antagande av genomförandeakter kontrolleras av medlemsstaterna.
Artikel 2
Val av förfarande
1. I en grundläggande akt får föreskrivas att det rådgivande förfarandet eller granskningsförfarandet ska tillämpas, med hänsyn till den nödvändiga genomförandeaktens art eller verkan.
2. Granskningsförfarandet ska särskilt tillämpas vid antagande av
a)
genomförandeakter med allmän räckvidd,
b)
andra genomförandeakter med anknytning till
i)
program som får betydande konsekvenser,
ii)
den gemensamma jordbrukspolitiken och den gemensamma fiskeripolitiken,
iii)
miljö, säkerhet eller skydd av människors, djurs eller växters hälsa eller säkerhet,
iv)
den gemensamma handelspolitiken,
v)
beskattning.
3. Det rådgivande förfarandet ska som allmän regel tillämpas vid antagandet av genomförandeakter som inte omfattas av punkt 2. Det rådgivande förfarandet får dock i vederbörligen motiverade fall tillämpas vid antagandet av sådana genomförandeakter som avses i punkt 2.
Artikel 3
Gemensamma bestämmelser
1. De gemensamma bestämmelserna i denna artikel ska tillämpas på alla de förfaranden som avses i artiklarna 4-8.
2. Kommissionen ska biträdas av en kommitté som ska bestå av företrädare för medlemsstaterna. Kommittén ska ha en företrädare för kommissionen som ordförande. Ordföranden har inte rösträtt i kommittén.
3. Ordföranden ska förelägga kommittén utkastet till den genomförandeakt som ska antas av kommissionen.
Utom i vederbörligen motiverade fall ska ordföranden kalla till möte tidigast 14 dagar efter det att utkastet till genomförandeakt och utkastet till dagordning översänts till kommittén. Kommittén ska yttra sig över utkastet till genomförandeakt inom en tidsfrist som ordföranden får fastställa med hänsyn till hur brådskande frågan är. Tidsfristerna ska vara proportionella och ge kommittéledamöterna faktisk möjlighet att i god tid granska utkastet till genomförandeakt och framföra sina åsikter.
4. Så länge kommittén inte yttrat sig får varje kommittéledamot föreslå ändringar och ordföranden får lägga fram ändrade versioner av utkastet till genomförandeakt.
Ordföranden ska sträva efter att finna lösningar som vinner största möjliga stöd inom kommittén. Ordföranden ska informera kommittén om det sätt på vilket diskussionerna och förslagen till ändringar har beaktats, särskilt vad gäller de förslag som har ett brett stöd inom kommittén.
5. Ordföranden får i vederbörligen motiverade fall inhämta kommitténs yttrande genom skriftligt förfarande. Ordföranden ska tillsända kommitténs ledamöter utkastet till genomförandeakt och fastställa en tidsfrist för att avge ett yttrande med hänsyn till hur brådskande frågan är. En ledamot i kommittén som inte invänder mot förslaget till genomförandeakt eller som inte uttryckligen avstår från att rösta om en sådan akt innan tidsfristen löpt ut ska anses ha gett sitt underförstådda samtycke till utkastet till genomförandeakt.
Om inte annat fastställs i den grundläggande akten ska det skriftliga förfarandet avslutas utan resultat om ordföranden så beslutar eller en kommittéledamot så begär inom den tidsfrist som avses i det första stycket. I det fallet ska ordföranden kalla till ett kommittémöte inom skälig tid.
6. Kommitténs yttrande ska protokollföras. Kommittéledamöterna ska ha rätt att begära att få sina ståndpunkter tagna till protokollet. Ordföranden ska utan dröjsmål skicka protokollet till kommittéledamöterna.
7. I tillämpliga fall ska kontrollmekanismen inbegripa ett hänskjutande till en omprövningskommitté.
Omprövningskommittén ska, på förslag från kommissionen, anta sin egen arbetsordning med enkel majoritet av sina ledamöter.
Vid hänskjutande till omprövningskommittén ska denna, utom i vederbörligen motiverade fall, sammanträda tidigast 14 dagar och senast sex veckor efter dagen för hänskjutande. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3 ska omprövningskommittén lämna sitt yttrande inom två månader efter dagen för hänskjutande.
Omprövningskommittén ska ha en företrädare för kommissionen som ordförande.
Ordföranden ska fastställa datumet för omprövningskommitténs möte i nära samarbete med kommitténs ledamöter, så att medlemsstaterna och kommissionen ges möjlighet att säkerställa att de är representerade på lämplig nivå. Senast den 1 april 2011 ska kommissionen sammankalla det första mötet i omprövningskommittén, varvid kommitténs arbetsordning ska antas.
Artikel 4
Det rådgivande förfarandet
1. När det rådgivande förfarandet tillämpas ska kommittén avge sitt yttrande, om nödvändigt genom omröstning. Vid omröstning i kommittén ska yttrandet avges med enkel majoritet av dess ledamöter.
2. Kommissionen ska besluta om det utkast till genomförandeakt som ska antas och därvid ta största hänsyn till slutsatserna av diskussionerna i kommittén och till det avgivna yttrandet.
Artikel 5
Granskningsförfarandet
1. När granskningsförfarandet tillämpas ska kommittén yttra sig med den majoritet som anges i artikel 16.4 och 16.5 i fördraget om Europeiska unionen och i tillämpliga fall artikel 238.3 i EUF-fördraget, när det gäller akter som ska antas på förslag från kommissionen. Rösterna från medlemsstaternas företrädare i kommittén ska viktas på det sätt som anges i de artiklarna.
2. Om kommittén avger ett positivt yttrande ska kommissionen anta utkastet till genomförandeakt.
3. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7 ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt om kommittén avger ett negativt yttrande. I de fall där en genomförandeakt anses vara nödvändig får ordföranden antingen förelägga samma kommitté en ändrad version av utkastet till genomförandeakt inom två månader efter avgivandet av det negativa yttrandet, eller förelägga omprövningskommittén utkastet till genomförandeakt inom en månad efter avgivandet för ytterligare överläggningar
4. Om inget yttrande avges får kommissionen anta utkastet till genomförandeakt, utom i de fall som anges i andra stycket. Om kommissionen inte antar utkastet till genomförandeakt får ordföranden förelägga kommittén en ändrad version av denna akt.
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7 ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt om
a)
akten avser beskattning, finansiella tjänster, skydd av människors, djurs eller växters hälsa eller säkerhet, eller slutgiltiga multilaterala skyddsåtgärder,
b)
det i den grundläggande akten föreskrivs att åtgärderna inte får antas om inget yttrande avges, eller
c)
en enkel majoritet av kommitténs ledamöter motsätter sig det.
I samtliga fall som nämns i andra stycket får ordföranden, i de fall där en genomförandeakt anses vara nödvändig, antingen förelägga samma kommitté en ändrad version av den akten inom två månader efter omröstningen, eller förelägga omprövningskommittén utkastet till genomförandeakt inom en månad efter omröstningen för ytterligare överläggningar.
5. Genom undantag från punkt 4 ska nedan beskrivna förfarande tillämpas vid antagandet av utkast till slutgiltiga antidumpnings- eller utjämningsåtgärder om kommittén inte avger något yttrande och en enkel majoritet av kommitténs ledamöter motsätter sig utkastet till genomförandeakt.
Kommissionen ska samråda med medlemsstaterna. Tidigast 14 dagar och senast en månad efter kommitténs möte ska kommissionen informera kommitténs ledamöter om resultatet av dessa samråd och förelägga omprövningskommittén ett utkast till genomförandeakt. Genom undantag från artikel 3.7 ska omprövningskommittén sammanträda tidigast 14 dagar och senast en månad efter att den förelagts utkastet till genomförandeakt. Omprövningskommittén ska avge sitt yttrande i enlighet med artikel 6. De tidsfrister som fastställs i denna punkt ska inte påverka behovet av att se till att de tidsfrister som fastställs i de berörda grundläggande akterna respekteras.
Artikel 6
Hänskjutande till omprövningskommittén
1. Omprövningskommittén ska yttra sig med den majoritet som anges i artikel 5.1.
2. Fram till dess att ett yttrande har avgetts får varje ledamot i omprövningskommittén föreslå ändringar av utkastet till genomförandeakt och ordföranden får besluta huruvida den ska ändras.
Ordföranden ska sträva efter att finna lösningar som vinner största möjliga stöd i omprövningskommittén.
Ordföranden ska informera omprövningskommittén om det sätt på vilket diskussionerna och förslagen till ändringar har beaktats, särskilt vad gäller förslag till ändringar som har ett brett stöd inom omprövningskommittén.
3. Om omprövningskommittén avger ett positivt yttrande ska kommissionen anta utkastet till genomförandeakt.
Om inget yttrande avges får kommissionen anta utkastet till genomförandeakt.
Om omprövningskommittén avger ett negativt yttrande ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt.
4. Genom undantag från punkt 3 ska kommissionen, när det gäller antagande av slutgiltiga multilaterala skyddsåtgärder, inte anta utkastet till åtgärder om inget positivt yttrande har antagits med den majoritet som anges i artikel 5.1.
5. Genom undantag från punkt 1 ska omprövningskommittén, fram till den 1 september 2012, avge sitt yttrande om utkast till slutgiltiga antidumpnings- eller utjämningsåtgärder med enkel majoritet av sina ledamöter.
Artikel 7
Antagande av genomförandeakter i vissa undantagsfall
Genom undantag från artikel 5.3 och 5.4 andra stycket får kommissionen anta ett utkast till genomförandeakt om det måste antas utan dröjsmål för att undvika en allvarlig störning av marknaderna på jordbruksområdet eller en risk för unionens ekonomiska intressen i den mening som avses i artikel 325 i EUF-fördraget.
Kommissionen ska då omedelbart förelägga omprövningskommittén den antagna genomförandeakten. Om omprövningskommittén avger ett negativt yttrande om den antagna genomförandeakten ska kommissionen omedelbart upphäva akten. Om omprövningskommittén avger ett positivt yttrande eller inte avger något yttrande ska genomförandeakten fortsätta att gälla.
Artikel 8
Genomförandakter med omedelbar verkan
1. Genom undantag från artiklarna 4 och 5 får det i en grundläggande akt föreskrivas att denna artikel ska tillämpas vid vederbörligen motiverade och tvingande skäl till skyndsamhet.
2. Kommissionen ska anta en genomförandeakt som ska tillämpas omedelbart, utan att först föreläggas en kommitté, och fortsätta att gälla under en period på högst sex månader, såvida inte något annat föreskrivs i den grundläggande akten.
3. Ordföranden ska senast 14 dagar efter antagandet förelägga den berörda kommittén de akter som avses i punkt 2 för yttrande.
4. Om granskningsförfarandet tillämpas, och kommittén avger ett negativt yttrande, ska kommissionen omedelbart upphäva den genomförandeakt som antagits enligt punkt 2.
5. När kommissionen antar provisoriska antidumpnings- eller utjämningsåtgärder ska det i denna artikel föreskrivna förfarandet tillämpas. Kommissionen ska efter samråd med eller, i ytterst brådskande fall, efter att ha informerat medlemsstaterna, anta sådana provisoriska åtgärder. I det sistnämnda fallet ska samråd äga rum senast tio dagar efter det att kommissionen har meddelat medlemsstaterna vilka åtgärder som har antagits.
Artikel 9
Arbetsordning
1. Varje kommitté ska själv, med en enkel majoritet av sina ledamöter, anta sin arbetsordning på förslag från sin ordförande och på grundval av en standardiserad arbetsordning som kommissionen ska utarbeta efter samråd med medlemsstaterna. Kommissionen ska offentliggöra denna standardiserade arbetsordning i Europeiska unionens officiella tidning.
Befintliga kommittéer ska i den utsträckning som krävs anpassa sina arbetsordningar till den standardiserade arbetsordningen.
2. De principer och villkor för allmänhetens tillgång till handlingar och de regler för uppgiftsskydd som gäller för kommissionen ska också gälla för kommittéerna.
Artikel 10
Information om kommittéernas arbete
1. Kommissionen ska föra ett register över kommittéernas arbete som ska innehålla
a)
en förteckning över kommittéerna,
b)
dagordningarna för kommittémötena,
c)
sammanfattningar, tillsammans med förteckningar över de myndigheter eller organ som medlemsstaternas företrädare är knutna till,
d)
de utkast till genomförandeakter som kommittéerna ombetts yttra sig om,
e)
omröstningsresultaten,
f)
de slutgiltiga utkasten till genomförandeakter efter kommittéernas yttrande,
g)
information om kommissionens antagande av de slutgiltiga utkasten till genomförandeakter samt
h)
statistiska uppgifter om kommittéernas arbete.
2. Kommissionen ska även offentliggöra en årsrapport om kommittéernas arbete.
3. Europaparlamentet och rådet ska ha tillgång till den information som avses i punkt 1 i enlighet med tillämpliga regler.
4. Samtidigt som de dokument som avses i punkt 1 b, d och f skickas till kommitténs ledamöter ska kommissionen ge Europaparlamentet och rådet tillgång till dokumenten och även informera dem om att dessa dokument finns tillgängliga.
5. Referenserna för alla dokument som avses i punkt 1 a-g liksom den information som avses i punkt 1 h ska offentliggöras i registret.
Artikel 11
Europaparlamentets och rådets rätt till kontroll
I de fall där en grundläggande akt har antagits inom ramen för det ordinarie lagstiftningsförfarandet får Europaparlamentet och rådet när som helst meddela kommissionen att de anser att ett utkast till genomförandeakt överskrider de genomförandebefogenheter som anges i den grundläggande akten. Kommissionen ska då, med hänsyn till de ståndpunkter som framförts, se över utkastet till genomförandeakt och informera Europaparlamentet och rådet om huruvida den avser att gå vidare med, ändra eller dra tillbaka utkastet till genomförandeakt.
Artikel 12
Upphävande av beslut 1999/468/EG
Beslut 1999/468/EG ska upphöra att gälla.
Artikel 5a i beslut 1999/468/EG ska fortsätta att gälla provisoriskt med avseende på befintliga grundläggande akter som hänvisar till den artikeln.
Artikel 13
Övergångsbestämmelser: Anpassning av befintliga grundläggande akter
1. När det i grundläggande akter som antagits innan den här förordningen trädde i kraft föreskrivs att kommissionen ska utöva sina genomförandebefogenheter i enlighet med beslut 1999/468/EG ska följande bestämmelser tillämpas:
a)
Om det i den grundläggande akten hänvisas till artikel 3 i beslut 1999/468/EG ska det rådgivande förfarandet i artikel 4 i denna förordning tillämpas.
b)
Om det i den grundläggande akten hänvisas till artikel 4 i beslut 1999/468/EG ska granskningsförfarandet i artikel 5 i denna förordning tillämpas, med undantag av artikel 5.4 andra och tredje stycket.
c)
Om det i den grundläggande akten hänvisas till artikel 5 i beslut 1999/468/EG ska granskningsförfarandet i artikel 5 i denna förordning tillämpas och den grundläggande akten ska anses föreskriva att kommissionen, i avsaknad av ett yttrande, inte får anta utkastet till genomförandeakt, vilket avses i led b i andra stycket i artikel 5.4.
d)
Om det i den grundläggande akten hänvisas till artikel 6 i beslut 1999/468/EG ska artikel 8 i denna förordning tillämpas.
e)
Om det i den grundläggande akten hänvisas till artiklarna 7 och 8 i beslut 1999/468/EG ska artiklarna 10 och 11 i denna förordning tillämpas.
2. Artiklarna 3 och 9 i denna förordning ska tillämpas på alla befintliga kommittéer med avseende på tillämpningen av punkt 1.
3. Artikel 7 i denna förordning ska tillämpas endast på gällande förfaranden, om de innehåller en hänvisning till artikel 4 i beslut 1999/468/EG.
4. Övergångsbestämmelserna i denna artikel ska inte påverka ifrågavarande akters art.
Artikel 14
Övergångsbestämmelser
Denna förordning ska inte påverka pågående förfaranden där en kommitté redan har yttrat sig i enlighet med beslut 1999/468/EG.
Artikel 15
Översyn
Kommissionen ska senast den 1 mars 2016 till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om genomförandet av denna förordning, vid behov åtföljd av lämpliga lagstiftningsförslag.
Artikel 16
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den 1 mars 2011.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 16 februari 2011.