PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 404/2011
ze dne 8. dubna 2011,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky, o změně nařízení (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008, (ES) č. 1342/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006 (1), a zejména na čl. 6 odst. 5, čl. 7 odst. 5, čl. 8 odst. 1, čl. 9 odst. 5, čl. 14 odst. 10, čl. 15 odst. 9, čl. 16 odst. 2, čl. 21 odst. 7, čl. 22 odst. 7, čl. 23 odst. 5, čl. 24 odst. 8, čl. 25 odst. 2, článek 32, čl. 37 odst. 4, čl. 40 odst. 6, čl. 55 odst. 5, čl. 58 odst. 9, čl. 60 odst. 7, článek 61, čl. 64 odst. 2, čl. 72 odst. 5, čl. 73 odst. 9, čl. 74 odst. 6, čl. 75 odst. 2, čl. 76 odst. 4, čl. 78 odst. 2, čl. 79 odst. 7, čl. 92 odst. 5, čl. 103 odst. 8, čl. 105 odst. 6, čl. 106 odst. 4, čl. 107 odst. 4, čl. 111 odst. 3, čl. 116 odst. 6, čl. 117 odst. 4 a čl. 118 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1224/2009 (dále jen „nařízení o kontrolním režimu“) stanoví přijetí prováděcích pravidel a opatření k určitým ustanovením, která jsou v něm obsažena.
(2)
Aby bylo zajištěno jednotné uplatňování těchto prováděcích pravidel, je nezbytné zavést určité definice.
(3)
Ustanovení čl. 6 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že rybářské plavidlo EU se smí používat k obchodnímu využívání živých vodních zdrojů, pouze pokud má platnou licenci k rybolovu. Ustanovení čl. 7 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že rybářské plavidlo EU je oprávněno provozovat určité rybolovné činnosti, pouze jsou-li uvedeny v platném oprávnění k rybolovu. Je vhodné stanovit společná pravidla pro vydávání a správu těchto licencí k rybolovu a oprávnění k rybolovu, aby byla zajištěna společná podoba informací, jež jsou v nich uvedeny.
(4)
Ustanovení čl. 8 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že velitel rybářského plavidla dodržuje podmínky a omezení týkající se označování a identifikace rybářských plavidel a jejich lovných zařízení. Jelikož se takové podmínky a omezení vztahují na vody EU, je nezbytné stanovit je na úrovni Evropské unie.
(5)
Podle čl. 9 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu provozují členské státy systém satelitního sledování plavidel za účelem účinného sledování rybolovných činností svých rybářských plavidel bez ohledu na to, kde se nacházejí, a sledování rybolovných činností ve svých vodách. Je vhodné stanovit pro tento systém společné specifikace na úrovni Evropské unie. Tyto specifikace by měly stanovit zejména charakteristiky zařízení pro satelitní sledování, podrobnosti ohledně přenosu údajů o poloze a pravidla pro případ technického selhání nebo nefunkčnosti zařízení pro satelitní sledování.
(6)
Ustanovení čl. 14 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že velitelé rybářských plavidel EU o celkové délce 10 metrů nebo větší vedou lodní deník rybolovu o svých operacích. Je nezbytné určit údaje, které se musí zaznamenávat do lodních deníků rybolovu, a jejich formát.
(7)
Ustanovení čl. 14 odst. 7 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že velitelé rybářských plavidel EU používají přepočítací koeficienty stanovené na úrovni EU pro přepočet hmotnosti uchovávaných nebo zpracovaných ryb na živou hmotnost. Je proto nezbytné stanovit tyto přepočítací koeficienty.
(8)
Ustanovení čl. 15 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že velitelé rybářských plavidel EU o celkové délce 12 metrů nebo větší musí údaje v lodním deníku rybolovu zaznamenávat elektronicky. Je vhodné stanovit požadavky na elektronické vyplňování a předávání těchto údajů a upřesnit jejich formát.
(9)
Ustanovení čl. 21 odst. 1 a čl. 23 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že velitelé rybářských plavidel EU o celkové délce 10 metrů nebo větší musí vyplňovat a předkládat prohlášení o překládce a vykládce. Je vhodné určit údaje, které musí být obsaženy v těchto prohlášeních, a upřesnit jejich předkládání.
(10)
Ustanovení čl. 22 odst. 1 a čl. 24 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví elektronické zaznamenávání a předávání údajů z prohlášení o překládce a vykládce. Je vhodné stanovit požadavky na elektronické vyplňování a předávání těchto údajů a upřesnit jejich formát.
(11)
Ustanovení čl. 16 odst. 1 a čl. 25 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že každý členský stát musí na základě namátkových kontrol sledovat činnosti rybářských plavidel, na která se nevztahují požadavky na lodní deník a prohlášení o vykládce. S cílem zajistit společné normy těchto namátkových kontrol by měla být na úrovni Evropské unie stanovena prováděcí pravidla.
(12)
Článek 37 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že Komise má přijmout nezbytná nápravná opatření, pokud zakázala rybolov z důvodu údajného vyčerpání rybolovných práv dostupných pro členský stát nebo skupinu členských států nebo pro Evropskou unii a zjistí se, že členský stát ve skutečnosti svá rybolovná práva nevyčerpal. Je nutné přijmout přiměřená pravidla pro přerozdělení těchto rybolovných práv, která berou v úvahu situace, kdy celkový přípustný odlov (TAC) pro EU je či není k dispozici, nebo kdy vzhledem k ročnímu stanovování rybolovných práv okolnosti takové přerozdělení nedovolují.
(13)
Články 39 až 41 nařízení o kontrolním režimu stanoví pravidla, která mají zajistit, aby nedocházelo k překračování výkonu motoru rybářských plavidel. Je nezbytné stanovit technická pravidla příslušného osvědčování a ověřování, které se má v této oblasti provádět.
(14)
Článek 55 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že členské státy by měly zajistit, aby byl rekreační rybolov provozován způsobem slučitelným s cíli společné rybářské politiky. Členské státy by měly shromažďovat údaje o úlovcích rekreačního rybolovu z populací, na které se vztahuje plán obnovy. Pokud má rekreační rybolov významný dopad na příslušné zdroje, může Rada rozhodnout o konkrétních řídicích opatřeních. Je vhodné stanovit prováděcí pravidla pro stanovení plánů namátkových kontrol, aby mohly členské státy sledovat úlovky populací, na které se vztahují plány obnovy, při rekreačním rybolovu provozovaném jejich plavidly ve vodách pod jejich svrchovaností nebo v jejich jurisdikci.
(15)
V zájmu stanovení komplexního kontrolního režimu by se tento režim měl týkat celého řetězce produkce a uvádění na trh. Článek 58 nařízení o kontrolním režimu stanoví jednotný systém sledovatelnosti, aby mohly být všechny partie produktů rybolovu a akvakultury sledovatelné ve všech fázích produkce, zpracování a distribuce, od odlovu nebo sběru až po maloobchodní prodej. Je nezbytné stanovit společná pravidla pro postupy identifikace dotyčného produktu.
(16)
Článek 60 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že veškeré produkty rybolovu se musí vážit za použití systémů schválených příslušnými orgány, ledaže členský stát přijal plán namátkových kontrol schválený Komisí. Je nezbytné stanovit ve všech členských státech společná pravidla pro vážení čerstvých a zmrazených produktů rybolovu, jakož i pro vážení překládaných produktů rybolovu a vážení produktů rybolovu po přepravě z místa vykládky.
(17)
Článek 61 nařízení o kontrolním režimu stanoví možnost vážit produkty rybolovu po přepravě z místa vykládky za předpokladu, že dotyčný členský stát respektive - pokud jsou produkty rybolovu převáženy do jiného členského státu - dotyčné členské státy přijaly společný kontrolní program schválený Komisí a založený na metodách vycházejících z posouzení míry rizika přijatých Komisí. Je nutno vymezit příslušné metody vycházející z posouzení míry rizika.
(18)
Lov sleďů obecných, makrel obecných a kranasů má určité zvláštnosti. Proto je vhodné stanovit zvláštní pravidla ohledně vážení a souvisejících prvků s přihlédnutím k těmto zvláštnostem.
(19)
Článek 64 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že je třeba přijmout prováděcí pravidla týkající se obsahu prodejních dokladů. Taková pravidla je vhodné začlenit do tohoto nařízení.
(20)
Články 71 a 72 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že členské státy vykonávají dohled ve vodách EU a přijímají nutná opatření, pokud pozorování neodpovídají dostupným informacím. Je nezbytné stanovit společná pravidla ohledně obsahu zprávy o dohledu a způsobu jejího předávání.
(21)
Článek 73 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že Rada může zavést pozorovatelské kontrolní programy, a obecně stanoví profil a úkoly kontrolních pozorovatelů na palubách rybářských plavidel. Proto je nutno vypracovat prováděcí pravidla ohledně rozmisťování a povinností kontrolních pozorovatelů.
(22)
Podle hlavy VII kapitoly I nařízení o kontrolním režimu je třeba stanovit pravidla pro provádění inspekcí, aby se posílil standardizovaný přístup ke kontrolním činnostem prováděným členskými státy. Měla by se stanovit pravidla pro chování úředníků pověřených inspekcemi a povinnosti členských států, pokud jde o chování jejich úředníků oprávněných provádět takové inspekce. Zároveň by se měly vyjasnit povinnosti provozovatelů během inspekce. Je také nezbytné stanovit společné zásady pro postupy inspekce na moři, v přístavech, během přepravy, na tržištích a také pokud jde o inspekční zprávy a jejich předávání.
(23)
Článek 79 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že inspektoři Unie mohou provádět inspekce ve vodách EU a na rybářských plavidlech EU mimo vody EU. Je vhodné stanovit pravidla ohledně jmenování inspektorů Unie, jejich úkolů a povinností, jakož i typu následných opatření, která je třeba přijímat na základě jejich zpráv.
(24)
Článek 92 nařízení o kontrolním režimu stanoví zavedení bodového systému pro závažná porušení předpisů s cílem zajistit dodržování pravidel společné rybářské politiky a rovné podmínky ve všech vodách EU. Za účelem dosažení tohoto cíle je nezbytné stanovit na úrovni Evropské unie společná pravidla používání tohoto bodového systému, včetně přehledu, kolik sankčních bodů se má přidělovat za každé závažné porušení předpisů.
(25)
V souladu s čl. 5 odst. 6 a článkem 103 nařízení o kontrolním režimu je finanční pomoc podle nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o Evropském rybářském fondu (2) a nařízení Rady (ES) č. 861/2006 ze dne 22. května 2006, kterým se stanoví finanční opatření Společenství pro provádění společné rybářské politiky a pro oblast mořského práva (3), podmíněna tím, aby členské státy dodržovaly své povinnosti v oblasti zachování rybolovných zdrojů a kontroly rybolovu, přičemž Komise má možnost za určitých podmínek tuto finanční pomoc pozastavit nebo zrušit. Pro tato opatření je nezbytné stanovit prováděcí pravidla.
(26)
Článek 107 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že pokud členské státy nedodržují pravidla týkající se populací, na které se vztahují víceleté plány, a takové porušení pravidel má za následek závažné ohrožení zachování těchto populací, může Komise provést odpočty z kvót. Proto by měla být vypracována pravidla ohledně výše odpočtu s přihlédnutím k povaze porušení předpisů, rozsahu jeho dopadu, jakož i závažnosti ohrožení daného zdroje.
(27)
Hlava XII kapitola I nařízení o kontrolním režimu stanoví pravidla pro zacházení s údaji zaznamenanými pro účely uvedeného nařízení, včetně povinnosti členských států zřídit počítačovou databázi a systém potvrzování údajů, a také ustanovení týkající se přístupu k takovým údajům a jejich výměny. Je nezbytné stanovit společná pravidla, která stanoví postupy zpracování těchto údajů a zajištění přístupu Komise k nim a konkretizují požadavky týkající se jejich výměny.
(28)
Článek 110 nařízení o kontrolním režimu se zabývá dálkovým přístupem Komise nebo subjektu jí určeného k počítačovým souborům, v nichž jsou uloženy údaje zaznamenané středisky pro sledování rybolovu členských států. Aby byl takový přístup zajištěn, je nezbytné stanovit jasná pravidla ohledně podmínek a postupů, které se mají dodržovat.
(29)
Články 114 až 116 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že členské státy musí zřídit úřední internetové stránky. Aby byla zajištěna jejich přístupnost ve všech členských státech bez rozdílu, je vhodné stanovit na úrovni EU pravidla ohledně těchto internetových stránek.
(30)
Podle článku 117 nařízení o kontrolním režimu je nutno zavést systém vzájemné pomoci pro zajištění správní spolupráce mezi členskými státy a Komisí. Tato správní spolupráce je nezbytná k tomu, aby bylo zajištěno vytvoření rovných podmínek v EU a náležité vyšetřování protiprávních činností a použití sankcí. Je proto nutno vypracovat pravidla pro systematickou výměnu informací na základě žádosti nebo z vlastního podnětu a pro možnost požádat o donucovací opatření a doručení prostřednictvím správních orgánů jiného členského státu.
(31)
Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů členskými státy je upravena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (4). Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů Komisí je upravena nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (5), zejména co se týká požadavků na důvěrnost a bezpečnost zpracování, předávání osobních údajů z vnitrostátních systémů členských států Komisi, zákonnost zpracování a práv subjektů údajů na informace, na přístup k osobním údajům a jejich opravy.
(32)
Aby se usnadnilo provádění systému kontroly rybolovu, měla by se prováděcí pravidla soustředit do jednoho nařízení. Proto by měla být zrušena tato nařízení Komise:
-
nařízení (EHS) č. 2807/83 (6), kterým se stanoví zvláštní pravidla pro zaznamenávání údajů o úlovcích ryb členských států,
-
nařízení (EHS) č. 3561/85 (7) o údajích o kontrolách rybolovné činnosti prováděných vnitrostátními kontrolními orgány,
-
nařízení (EHS) č. 493/87 (8), kterým se stanoví podrobná pravidla pro nápravu škody způsobené pozastavením některých rybolovných činností,
-
nařízení (EHS) č. 1381/87 (9), kterým se stanoví prováděcí pravidla pro označování a dokumentaci rybářských plavidel,
-
nařízení (EHS) č. 1382/87 (10), kterým se stanoví prováděcí pravidla pro inspekce rybářských plavidel,
-
nařízení (EHS) č. 2943/95 (11), kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1627/94, kterým se stanoví obecná ustanovení týkající se zvláštních povolení k rybolovu,
-
nařízení (ES) č. 1449/98 (12), kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 2847/93, pokud jde o hlášení o intenzitě rybolovu,
-
nařízení (ES) č. 356/2005 (13), kterým se stanoví prováděcí pravidla pro označování a identifikaci pasivních lovných zařízení a vlečných sítí s výložníky,
-
nařízení (ES) č. 2244/2003 (14), kterým se stanoví pravidla pro systémy satelitního sledování plavidel,
-
nařízení (ES) č. 1281/2005 (15) o správě licencí k rybolovu a nejnutnějších údajích, které musí být v licencích k rybolovu obsaženy,
-
nařízení (ES) č. 1042/2006 (16), kterým se stanoví prováděcí pravidla k čl. 28 odst. 3 a 4 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky,
-
nařízení (ES) 1542/2007 (17) o vykládce a vážení sledě obecného, makrely obecné a kranase obecného,
-
nařízení (ES) č. 1077/2008 (18), kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1966/2006 o elektronickém zaznamenávání a hlášení rybolovných činností a o zařízení pro dálkové snímání a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 1566/2007, a
-
nařízení (ES) č. 409/2009 (19), kterým se stanoví vyrovnávací koeficienty Společenství a kódy úpravy používané k přepočítání zpracované hmotnosti na živou hmotnost a kterým se mění nařízení Komise (EHS) č. 2807/83.
(33)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla pro kontrolní systém Evropské unie zřízený nařízením o kontrolním režimu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„rybářským plavidlem EU“ plavidlo ve smyslu čl. 3 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 (20);
2)
„vodami EU“ vody ve smyslu čl. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 2371/2002;
3)
„držitelem licence k rybolovu“ fyzická nebo právnická osoba, jíž byla vydána licence k rybolovu podle článku 6 nařízení o kontrolním režimu;
4)
„inspektory Unie“ inspektoři vymezení v čl. 4 odst. 7 nařízení o kontrolním režimu;
5)
„zařízením s uzavíracím mechanismem“ jakékoli zařízení plující při hladině moře nebo ukotvené zařízení, které slouží k přilákání ryb;
6)
„pasivním zařízením“ jakékoli rybolovné zařízení, které při odlovu nevyžaduje aktivní pohyb zařízení, a to včetně:
a)
tenatových sítí, třístěnných tenatových sítí, vězencových sítí;
b)
unášených tenatových sítí a unášených třístěnných tenatových sítí, přičemž kterékoli z nich mohou být opatřeny kotvícím, plovoucím a navigačním zařízením;
c)
dlouhých lovných šňůr, lovných šňůr, vrší a vězenců;
7)
„výložníkovou vlečnou sítí“ jakákoli vlečená síť, jejíž otvor je zajišťován výložníkem nebo podobným zařízením, bez ohledu na to, zda je při vlečení po mořském dně nadnášena, či nikoli;
8)
„systémem sledování plavidel“ (VMS) podle čl. 9 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu satelitní systém sledování plavidel poskytující rybolovným orgánům v pravidelných intervalech údaje o poloze, kurzu a rychlosti plavidel;
9)
„zařízením pro satelitní sledování“ podle čl. 4 odst. 12 nařízení o kontrolním režimu zařízení instalované na palubě rybářského plavidla, které automaticky přenáší polohu a související údaje do střediska pro sledování rybolovu podle zákonných požadavků a umožňuje neustálou detekci a identifikaci rybářského plavidla;
10)
„rybářským výjezdem“ jakákoli plavba rybářského plavidla, během které probíhá rybolovná činnost a která začíná okamžikem, kdy rybářské plavidlo opustí přístav, a končí vplutím do přístavu;
11)
„rybolovnou operací“ všechny činnosti související s vyhledáváním ryb, shazováním, vlečením a vytahováním aktivního lovného zařízení, kladením, ponořováním, vytahováním nebo přemísťováním pasivního lovného zařízení a vybíráním úlovku ze zařízení, ze sítí na uchovávání živých úlovků nebo z přepravní klece do výkrmných a chovných klecí;
12)
„elektronickým lodním deníkem rybolovu“ záznam údajů o rybolovné operaci provedený velitelem rybářského plavidla za použití počítačových prostředků a předaný orgánům členského státu;
13)
„obchodní úpravou produktu“ popis zpracovaného stavu produktu rybolovu nebo jeho části v souladu s kódy a popisy uvedenými v příloze I;
14)
„Evropskou agenturou pro kontrolu rybolovu“ agentura ve smyslu článku 1 nařízení (ES) č. 768/2005 (21);
15)
„pozorováním“ sledování rybářského plavidla kterýmkoli příslušným orgánem členského státu;
16)
„obchodně citlivými informacemi“ informace, jejichž zveřejnění může poškodit obchodní zájmy provozovatele;
17)
„počítačovým systémem potvrzování údajů“ systém, který je schopen ověřit, že veškeré údaje uložené v databázích členských států jsou přesné, úplné a předložené ve stanovených lhůtách;
18)
„internetovou službou“ softwarový systém určený k podpoře interoperabilní interakce mezi počítači prostřednictvím počítačové sítě.
HLAVA II
OBECNÉ PODMÍNKY PŘÍSTUPU DO VOD A KE ZDROJŮM
KAPITOLA I
Licence k rybolovu
Článek 3
Vydávání a správa licencí k rybolovu
1. Licence k rybolovu uvedená v článku 6 nařízení o kontrolním režimu je platná pouze pro jedno rybářské plavidlo EU.
2. Licence k rybolovu uvedené v článku 6 nařízení o kontrolním režimu vydávají, spravují a odebírají členské státy pro svá rybářská plavidla v souladu s tímto nařízením.
3. Licence k rybolovu uvedené v článku 6 nařízení o kontrolním režimu obsahují minimálně informace stanovené v příloze II.
4. Licence k rybolovu vydané v souladu s nařízením (ES) č. 1281/2005 se považují za licence k rybolovu vydané v souladu s tímto nařízením, pokud obsahují nejnutnější informace vyžadované odstavcem 3 tohoto článku.
5. Licence k rybolovu je platná, jen pokud jsou nadále dodržovány podmínky, na jejichž základě byla vydána.
6. Jestliže byla licence k rybolovu dočasně pozastavena nebo trvale odňata, orgány členského státu vlajky neprodleně informují jejího držitele.
7. V žádném okamžiku nesmí být celková kapacita odpovídající licencím k rybolovu vydaným členským státem, vyjádřená v hrubé prostornosti nebo v kW, vyšší než maximální úrovně kapacity pro daný členský stát stanovené v souladu s článkem 12 a 13 nařízení (ES) č. 2371/2002 a nařízenímKomise (ES) č. 1438/2003 (22), nařízením Rady (ES) č. 639/2004 (23) a nařízením Komise (ES) č. 2104/2004 (24).
KAPITOLA II
Oprávnění k rybolovu
Článek 4
Oprávnění k rybolovu
1. Oprávnění k rybolovu uvedené v článku 7 nařízení o kontrolním režimu je platné pouze pro jedno rybářské plavidlo EU.
2. Oprávnění k rybolovu uvedená v článku 7 nařízení o kontrolním režimu obsahují minimálně informace stanovené v příloze III. Členský stát vlajky zajistí, aby byly informace obsažené v oprávnění k rybolovu správné a v souladu s pravidly společné rybářské politiky.
3. Zvláštní povolení k rybolovu vydaná v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1627/94 (25) se považují za oprávnění k rybolovu vydaná v souladu s tímto nařízením, pokud obsahují nejnutnější informace vyžadované odstavcem 2 tohoto článku.
4. Oprávnění k rybolovu uvedené v odstavci 2 a licence k rybolovu uvedená v čl. 3 odst. 2 tohoto nařízení mohou být obsaženy v témže dokladu.
5. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla, jsou rybářská plavidla EU o celkové délce menší než 10 metrů, která provádějí rybolov výlučně v územních vodách svých členských států vlajky, vyňata z povinnosti mít oprávnění k rybolovu.
6. Ustanovení čl. 3 odst. 2 a 5 tohoto nařízení se použijí přiměřeně.
Článek 5
Seznam oprávnění k rybolovu
1. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla, jakmile budou zprovozněny internetové stránky uvedené v článku 114 nařízení o kontrolním režimu a nejpozději 1. ledna 2012, poskytnou členské státy v zabezpečené části svých úředních internetových stránek seznam rybářských plavidel, která obdržela oprávnění k rybolovu uvedená v článku 7 nařízení o kontrolním režimu, a to před nabytím platnosti těchto oprávnění k rybolovu. V případě jakýchkoli změn seznam před nabytím účinku aktualizují.
2. Za období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 členské státy poskytnou Komisi na požádání seznam svých rybářských plavidel, která obdržela oprávnění k rybolovu na rok 2011. Změny seznamu se oznamují Komisi před nabytím účinku.
KAPITOLA III
Značení a identifikace rybářských plavidel EU a jejich lovných zařízení
Oddíl 1
Značení a identifikace rybářských plavidel
Článek 6
Značení rybářských plavidel
Rybářská plavidla EU musí být označena tímto způsobem:
a)
písmeno nebo písmena přístavu nebo okresu, ve kterém je rybářské plavidlo EU zaregistrováno, a evidenční číslo nebo čísla jsou vyznačena na obou stranách přídě, pokud možno co nejvýše nad vodou tak, aby byla jasně viditelná z moře a ze vzduchu, v barvě kontrastující s pozadím, na kterém jsou vyznačena;
b)
v případě rybářských plavidel EU o celkové délce větší než 10 metrů a menší než 17 metrů musí být výška písmen a čísel alespoň 25 centimetrů a tloušťka linky alespoň 4 centimetry. V případě rybářských plavidel EU o délce 17 metrů nebo větší musí být výška písmen a čísel alespoň 45 centimetrů a tloušťka linky alespoň 6 centimetrů;
c)
členský stát vlajky může požadovat, aby mezinárodní rádiová volací značka (IRCS) nebo vnější registrační písmena a čísla byla vyznačena na střeše kormidelny tak, aby byla jasně viditelná ze vzduchu, v barvě kontrastující s pozadím, na kterém jsou vyznačena;
d)
kontrastními barvami jsou bílá a černá;
e)
vnější registrační písmena a čísla vyznačená na trupu rybářského plavidla EU nesmějí být snímatelná, smazaná, pozměněná, nečitelná, zacloněná nebo zakrytá.
Článek 7
Doklady uchovávané na palubě rybářského plavidla EU
1. Velitel rybářského plavidla o celkové délce 10 metrů nebo větší uchovává na palubě doklady vydané příslušným orgánem členského státu, v němž je plavidlo zaregistrováno, obsahující alespoň tyto údaje o plavidle:
a)
název, existuje-li;
b)
písmena přístavu nebo okresu, kde je zaregistrováno, a čísla, pod kterými je zaregistrováno;
c)
mezinárodní rádiovou volací značku, existuje-li;
d)
jména a adresy vlastníka/vlastníků a případně nájemce/nájemců;
e)
celkovou délku, výkon hnacího motoru, hrubou prostornost a u rybářských plavidel EU, která byla uvedena do provozu dne 1. ledna 1987 nebo později, datum uvedení do provozu.
2. Velitel rybářských plavidel EU o celkové délce 17 metrů nebo větší s prostorem pro ryby uchovává na palubě přesné výkresy s popisem prostoru pro ryby, včetně uvedení všech přístupových míst a jejich skladovací kapacity v krychlových metrech.
3. Velitel rybářského plavidla EU s mrazicími nebo chladírenskými nádržemi s mořskou vodou uchovává na palubě aktualizovaný doklad uvádějící kalibraci nádrží v krychlových metrech v dělení po 10 centimetrech.
4. Doklady uvedené v odstavci 2 a 3 musí být potvrzené příslušným orgánem členského státu vlajky. Každá úprava charakteristických znaků uvedených v dokladech podle odstavců 1 až 3 musí být potvrzena příslušným orgánem členského státu vlajky.
5. Doklady uvedené v tomto článku se předkládají za účelem kontroly a inspekce na žádost úředníků.
Oddíl 2
Značení a identifikace lovných zařízení a člunů
Článek 8
Značení člunů a lovných zařízení s uzavíracím mechanismem
Čluny přepravované na palubách rybářských plavidel EU a lovná zařízení s uzavíracím mechanismem musí být označena vnějšími registračními písmeny a čísly rybářského plavidla (rybářských plavidel) EU, které je používá (používají).
Článek 9
Obecná pravidla pro pasivní zařízení a výložníkové vlečné sítě
1. Ustanovení obsažená v článcích 9 až 12 tohoto nařízení se vztahují na rybářská plavidla EU provozující rybolov ve všech vodách EU a ustanovení obsažená v článcích 13 až 17 tohoto nařízení na vody EU nacházející se více než 12 námořních mil od základních linií pobřežních členských států.
2. Jak je stanoveno v odstavci 1, ve vodách EU se zakazuje provádět rybolov za použití pasivních zařízení, bójí a výložníkových vlečných sítí, které nejsou označené a identifikovatelné v souladu s ustanoveními článků 10 až 17 tohoto nařízení.
3. Jak je stanoveno v odstavci 1, ve vodách EU se zakazuje vozit na palubě:
a)
výložníky výložníkových vlečných sítí, na nichž nejsou vyznačena vnější registrační písmena a čísla podle článku 10 tohoto nařízení;
b)
pasivní zařízení, které není opatřeno štítkem podle čl. 11 odst. 2 tohoto nařízení;
c)
bóje, které nejsou označeny podle čl. 13 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 10
Pravidla pro výložníkové vlečné sítě
Velitel rybářského plavidla EU nebo zástupce velitele zajistí, aby na každé sestavené výložníkové vlečné síti, která se nachází na palubě nebo je používána k rybolovu, byla jasně vyznačena vnější registrační písmena a čísla plavidla, ke kterému patří, a to na výložníku každé sestavené výložníkové vlečné sítě.
Článek 11
Pravidla pro pasivní zařízení
1. Velitel rybářského plavidla EU nebo zástupce velitele zajistí, aby každé pasivní zařízení, které se nachází na plavidle nebo je používáno k rybolovu, bylo jasně označené a identifikovatelné v souladu s tímto článkem.
2. Na každém pasivním zařízení používaném k rybolovu se trvale vyznačí vnější registrační písmena a čísla, která jsou vyznačena na trupu rybářského plavidla, k němuž zařízení patří, takto:
a)
u sítí na štítek připevněný k první horní řadě;
b)
u lovných šňůr a dlouhých lovných šňůr na štítek připevněný v místě kontaktu s uvazovací bójí;
c)
u vrší a vězenců na štítek připevněný k základnímu provazu;
d)
u pasivních zařízení, jejichž délka přesahuje 1 námořní míli, na štítek připevněný podle písmena a), b) a c) v pravidelných odstupech nepřevyšujících 1 námořní míli tak, aby žádná část pasivního zařízení o délce větší než 1 námořní míle nezůstala neoznačena.
Článek 12
Pravidla pro štítky
1. Každý štítek musí být:
a)
vyrobený z odolného materiálu;
b)
bezpečně připevněn k zařízení;
c)
široký alespoň 65 milimetrů;
d)
dlouhý alespoň 75 milimetrů.
2. Štítek nesmí být snímatelný, smazaný, pozměněný, nečitelný, zacloněný nebo zakrytý.
Článek 13
Pravidla pro bóje
1. Velitel rybářského plavidla EU nebo zástupce velitele zajistí, aby ke každému pasivnímu zařízení používanému k rybolovu byly připevněny dvě koncové signální bóje a vnitřní signální bóje, vybavené v souladu s přílohou IV, a rozmístěny podle ustanovení tohoto oddílu.
2. Na každé koncové a vnitřní signální bóji se trvale vyznačí vnější evidenční písmena a čísla, která jsou vyznačena na trupu rybářského plavidla EU, k němuž tyto bóje patří a jež je rozmístilo, takto:
a)
písmena a čísla musí být vyznačena co nejvýše nad vodní hladinou tak, aby byla jasně viditelná;
b)
barvou kontrastující s povrchem, na kterém jsou vyznačena.
3. Písmena a čísla vyznačená na signální bóji nesmějí být smazaná, pozměněná nebo nečitelná.
Článek 14
Pravidla pro lana
1. Lana spojující bóje s pasivním zařízením musí být z materiálu, který je schopen se ponořit, nebo musí být zatížena.
2. Lana spojující koncové signální bóje s každým zařízením se připevňují na konce tohoto zařízení.
Článek 15
Pravidla pro koncové signální bóje
1. Koncové signální bóje jsou rozmístěny tak, aby bylo možné kdykoli určit koncové body zařízení.
2. Stožár každé koncové signální bóje je vysoký alespoň 1 metr od hladiny moře, měřeno od vrchní části plováku ke spodnímu okraji nejnižší vlajky.
3. Koncové signální bóje jsou barevné, ale nesmějí být červené nebo zelené.
4. Na každé koncové signální bóji se musí nacházet:
a)
jedna nebo dvě obdélníkové vlajky; je-li nutné umístit na jednu bóji dvě vlajky, jsou od sebe umístěny ve vzdálenosti alespoň 20 centimetrů; vlajky označující konce téhož zařízení jsou stejné barvy, nesmějí být bílé a jsou stejné velikosti;
b)
jedno nebo dvě žlutá světla, která každých pět sekund zablesknou (F1 Y 5s) a jsou viditelná na vzdálenost nejméně dvou námořních mil;
5. Každá koncová signální bóje může mít koncovou značku na vrcholu bóje označenou jedním nebo dvěma svítivými proužky, jež nesmějí být červené nebo zelené a musí být alespoň 6 centimetrů široké.
Článek 16
Pravidla pro připevňování koncových signálních bójí
1. Koncové signální bóje musí být připevněny k pasivnímu zařízení takto:
a)
bóje v západním úseku (tj. polovina kruhu buzoly od jihu přes západ k severu včetně) musí být vybavena dvěma vlajkami, dvěma svítivými proužky, dvěma světly a štítkem podle článku 12 tohoto nařízení;
b)
bóje ve východním úseku (tj. polovina kruhu buzoly od severu přes východ k jihu včetně) musí být vybavena jednou vlajkou, jedním svítivým proužkem, jedním světlem a štítkem podle článku 12 tohoto nařízení.
2. Štítek musí obsahovat informace uvedené v čl. 13 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 17
Vnitřní signální bóje
1. Vnitřní signální bóje jsou umístěny na pasivním zařízení, jehož délka přesahuje pět námořních mil, následujícím způsobem:
a)
vnitřní signální bóje jsou rozmístěny ve vzdálenosti nepřesahující pět námořních mil tak, aby žádná část pasivního zařízení o délce pěti námořních mil nebo více nezůstala neoznačena;
b)
vnitřní signální bóje jsou vybaveny žlutým blikajícím světlem, které každých pět sekund zableskne (F1 Y 5s) a je viditelné na vzdálenost nejméně dvou námořních mil. Nesou stejné znaky jako koncová signální bóje ve východním úseku, avšak vlajka je bílá.
2. Odchylně od odstavce 1 jsou vnitřní signální bóje v Baltském moři umístěny na pasivním zařízení o délce přesahující jednu námořní míli. Vnitřní signální bóje se rozmísťují ve vzdálenosti nejvýše jedné námořní míle tak, aby žádná část pasivního zařízení o délce přesahující jednu námořní míli nezůstala neoznačená.
Vnitřní signální bóje nesou stejné znaky jako koncová signální bóje ve východním úseku, s výjimkou těchto znaků:
a)
vlajky jsou bílé;
b)
každá pátá vnitřní signální bóje je opatřena radarovým odražečem odrážejícím signál do vzdálenosti alespoň dvou námořních mil.
KAPITOLA IV
Systém sledování plavidel
Článek 18
Požadavky na vybavení rybářských plavidel EU zařízeními pro satelitní sledování
1. Aniž je dotčen čl. 25 odst. 3 tohoto nařízení, nesmí rybářské plavidlo EU, na které se vztahuje systém sledování plavidel, opustit přístav bez plně provozuschopného zařízení pro satelitní sledování instalovaného na palubě.
2. Nachází-li se rybářské plavidlo EU v přístavu, zařízení pro satelitní sledování může být vypnuto, pouze pokud:
a)
to bylo předem oznámeno středisku pro sledování rybolovu členského státu vlajky a středisku pro sledování rybolovu pobřežního členského státu a
b)
pokud příští zpráva potvrdí, že rybářské plavidlo EU nezměnilo svou polohu oproti předchozí zprávě.
Příslušné orgány členského státu vlajky mohou povolit nahrazení předchozího oznámení uvedeného v písmenu a) automatickou zprávou VMS nebo varováním systému, které oznamují, že rybářské plavidlo EU se nachází v předem vymezené zeměpisné oblasti přístavu.
3. Tato kapitola se nevztahuje na rybářská plavidla EU používaná výhradně pro účely akvakultury.
Článek 19
Vlastnosti zařízení pro satelitní sledování
1. Zařízení pro satelitní sledování instalovaná na rybářských plavidlech EU musí zajistit pravidelné automatické předávání následujících údajů středisku pro sledování rybolovu členského státu vlajky:
a)
identifikace rybářského plavidla;
b)
naposledy určená zeměpisná poloha rybářského plavidla se zaměřovací odchylkou nižší než 500 metrů při stupni přesnosti 99 %;
c)
datum a čas (univerzální koordinovaný čas, „UTC“), kdy byla tato poloha rybářského plavidla určena, a
d)
okamžitá rychlost a kurs rybářského plavidla.
2. Členské státy zajistí, aby zařízení pro satelitní sledování byla chráněna proti vstupu nebo výstupu chybných údajů o poloze a aby nemohla být ručně přenastavena.
Článek 20
Povinnosti velitelů plavidel v souvislosti se zařízeními pro satelitní sledování
1. Velitelé rybářského plavidla EU zajistí, aby zařízení pro satelitní sledování byla kdykoli plně provozuschopná a aby byly předávány údaje uvedené v čl. 19 odst. 1 tohoto nařízení.
2. Aniž je dotčeno ustanovení čl. 26 odst. 1 tohoto nařízení, velitel rybářského plavidla EU zejména zajistí, aby:
a)
údaje nebyly nijak pozměněny;
b)
anténa nebo antény zařízení pro satelitní sledování nebyly nijak rušeny, odpojeny nebo blokovány;
c)
dodávka elektrického proudu pro zařízení pro satelitní sledování nebyla nijak přerušena a
d)
zařízení pro satelitní sledování nebylo z rybářského plavidla odstraněno.
3. Zařízení pro satelitní sledování je zakázáno ničit, poškozovat, činit provozu neschopným nebo do něho jakkoli jinak zasahovat, pokud příslušné orgány členského státu vlajky nepovolily jeho opravu nebo výměnu.
Článek 21
Kontrolní opatření členských států vlajky
Každý členský stát vlajky zajistí průběžné a systematické sledování a kontrolu přesnosti údajů uvedených v článku 19 tohoto nařízení a neprodleně zasáhne, zjistí-li, že údaje jsou nepřesné nebo neúplné.
Článek 22
Četnost předávání údajů
1. Každý členský stát zajistí, aby jeho středisko pro sledování rybolovu nejméně jednou za dvě hodiny obdrželo prostřednictvím VMS informace uvedené v článku 19 tohoto nařízení týkající se jeho rybářských plavidel. Středisko pro sledování rybolovu může požadovat předávání informací v kratších časových intervalech.
2. Středisko pro sledování rybolovu musí mít schopnost vyžádat si aktuální polohu každého z rybářských plavidel tohoto členského státu.
Článek 23
Sledování vplutí do určitých oblastí a vyplutí z nich
Každý členský stát zajistí, aby jeho středisko pro sledování rybolovu prostřednictvím údajů VMS sledovalo u jeho rybářských plavidel datum a čas vplutí do a vyplutí z:
a)
jakékoli námořní oblasti, kde platí zvláštní pravidla přístupu do vod a ke zdrojům;
b)
oblastí omezeného rybolovu podle článku 50 nařízení o kontrolním režimu;
c)
regulačních oblastí regionálních organizací pro řízení rybolovu, jichž jsou Evropská unie nebo některé členské státy smluvní stranou;
d)
vod pod svrchovaností a v jurisdikci třetí země.
Článek 24
Předávání údajů pobřežnímu členskému státu
1. VMS zavedený každým členským státem zajišťuje, aby byly středisku pro sledování rybolovu pobřežního členského státu automaticky předávány údaje, které mají být poskytnuty v souladu s článkem 19 tohoto nařízení a které se týkají jeho rybářských plavidel po dobu, kdy se nacházejí ve vodách pobřežního členského státu. Toto předávání údajů probíhá současně s příjmem údajů střediskem pro sledování rybolovu členského státu vlajky a je v souladu s formátem stanoveným v příloze V.
2. Pobřežní členské státy, které oblast sledují společně, mohou určit společnou adresu, na kterou budou zasílány údaje, které mají být poskytnuty v souladu s článkem 19 tohoto nařízení. Informují o tom Komisi a ostatní členské státy.
3. Každý členský stát předá ostatním členským státům a Komisi pokud možno v elektronickém formátu, který je slučitelný se systémem World Geodetic System 1984 (WGS 84), úplný seznam zeměpisných souřadnic, jimiž je ohraničena jeho výlučná hospodářská zóna nebo výlučná rybolovná oblast. Rovněž sdělí ostatním členským státům a Komisi veškeré změny těchto souřadnic. Členské státy mohou případně tento seznam zveřejnit na internetových stránkách uvedených v článku 115 nařízení o kontrolním režimu.
4. Členské státy zajistí efektivní součinnost mezi svými příslušnými orgány, co se týče předávání údajů ze systému sledování plavidel v souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu, mimo jiné také stanovením jasných a zdokumentovaných postupů, jež se mají k tomuto účelu používat.
Článek 25
Technické selhání nebo nefunkčnost zařízení pro satelitní sledování
1. V případě technického selhání nebo nefunkčnosti zařízení pro satelitní sledování instalovaného na palubě rybářského plavidla EU jeho velitel nebo jeho zástupce sdělí středisku pro sledování rybolovu členského státu vlajky každé čtyři hodiny od okamžiku, kdy byl výpadek zjištěn nebo kdy byl informován v souladu s odstavcem 4 nebo čl. 26 odst. 1 tohoto nařízení, vhodnými telekomunikačními prostředky aktuální zeměpisnou polohu rybářského plavidla. Členské státy zvolí telekomunikační prostředky, které použijí, a uvedou je na internetových stránkách podle článku 115 nařízení o kontrolním režimu.
2. Středisko pro sledování rybolovu členského státu vlajky po obdržení zeměpisných souřadnic podle odstavce 1 tyto souřadnice neodkladně zapíše do databáze VMS. Ručně odesílané údaje VMS musí být v databázi jasně odlišitelné od automatických zpráv. Tyto ručně odesílané údaje VMS musí být popřípadě neodkladně předány pobřežním členským státům.
3. V případě technického selhání nebo nefunkčnosti zařízení pro satelitní sledování smí rybářské plavidlo EU opustit přístav teprve tehdy, kdy je zařízení pro satelitní sledování instalované na palubě plně funkční ke spokojenosti příslušných orgánů státu vlajky. Odchylně může středisko pro sledování rybolovu členského státu vlajky povolit svým rybářským plavidlům s nefunkčním zařízením pro satelitní sledování opustit přístav za účelem jeho opravy nebo výměny.
4. Příslušné orgány členského státu vlajky či případně pobřežního členského státu se pokusí informovat velitele plavidla nebo osobu, která za ně zodpovídá, nebo jejich zástupce, jestliže se zdá, že došlo k závadě na zařízení pro satelitní sledování instalovaném na palubě rybářského plavidla EU nebo že toto zařízení není plně funkční.
5. Odstranění zařízení pro satelitní sledování za účelem jeho opravy nebo výměny podléhá povolení příslušnými orgány členského státu vlajky.
Článek 26
Neobdržení údajů
1. Neobdrží-li středisko pro sledování rybolovu členského státu vlajky údaje podle článku 22 nebo čl. 25 odst. 1 tohoto nařízení po dobu dvanácti po sobě následujících hodin, informuje o tom co nejdříve velitele nebo provozovatele rybářského plavidla EU nebo jejich zástupce. Nastane-li tato situace u určitého rybářského plavidla EU více než třikrát za kalendářní rok, členský stát vlajky zajistí, aby zařízení pro satelitní sledování u dotyčného rybářského plavidla bylo důkladně překontrolováno. Členský stát vlajky záležitost prošetří, aby zjistil, zda bylo se zařízením manipulováno. Odchylně od čl. 20 odst. 2 písm. d) tohoto nařízení může být zařízení za účelem tohoto šetření z plavidla odstraněno.
2. Neobdrží-li středisko pro sledování rybolovu členského státu vlajky údaje podle článku 22 nebo čl. 25 odst. 1 tohoto nařízení po dobu dvanácti hodin a byla-li poslední přijatá poloha ve vodách jiného členského státu, informuje o tom co nejdříve středisko pro sledování rybolovu tohoto pobřežního členského státu.
3. Pozorují-li příslušné orgány pobřežního členského státu rybářské plavidlo EU ve svých vodách a neobdrží-li údaje v souladu s čl. 24 odst. 1 nebo čl. 25 odst. 2 tohoto nařízení, informují o tom velitele rybářského plavidla a středisko pro sledování rybolovu členského státu vlajky.
Článek 27
Sledování a zaznamenávání rybolovných činností
1. Údaje obdržené podle článku 22, čl. 24 odst. 1 a článku 25 tohoto nařízení používají členské státy k účinnému sledování činnosti rybářských plavidel.
2. Členské státy vlajky:
a)
zajistí, aby údaje obdržené podle této kapitoly byly zaznamenány v podobě snímatelné počítačem a bezpečně uloženy v počítačových databázích alespoň po dobu tří let;
b)
přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby údaje byly používány pouze pro úřední účely, a
c)
přijmou veškerá nezbytná technická opatření k ochraně těchto údajů před náhodným nebo nedovoleným zničením, náhodnou ztrátou, znehodnocením, rozšířením nebo neoprávněným prohlížením.
Článek 28
Přístup Komise k údajům
Komise může členské státy v souladu s čl. 111 odst. 1 písm. a) nařízení o kontrolním režimu požádat, aby zajistily automatické předávání údajů, které mají být poskytovány podle článku 19 tohoto nařízení, ohledně určité skupiny rybářských plavidel a za určitou dobu Komisi nebo subjektu jí určenému. Toto předávání údajů probíhá současně s příjmem údajů střediskem pro sledování rybolovu členského státu vlajky a je v souladu s formátem stanoveným v příloze V.
HLAVA III
KONTROLA RYBOLOVU
KAPITOLA I
Lodní deník rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě
Oddíl 1
Vyplňování a předkládání lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě
Článek 29
Rybářská plavidla EU, na něž se vztahuje povinnost vyplňovat a předkládat lodní deník rybolovu a prohlášení o překládce/vykládce v papírové podobě
1. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení obsažená ve víceletých plánech, vyplňují a předkládají velitelé rybářských plavidel EU o celkové délce 10 metrů nebo větší, na něž se nevztahuje povinnost vyplňovat a předkládat údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v elektronické podobě, údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce podle článků 14, 21 a 23 nařízení o kontrolním režimu v papírové podobě. Tato prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce může rovněž vyplnit a předložit jménem velitele jeho zástupce.
2. Požadavek vyplňovat a předkládat údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě se vztahuje také na rybářská plavidla EU o celkové délce menší než 10 metrů, pokud jejich členský stát vlajky požaduje, aby vedla lodní deník rybolovu a předkládala prohlášení o překládce a/nebo prohlášení o vykládce podle čl. 16 odst. 3 a čl. 25 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 30
Vzory lodních deníků rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě
1. Pro všechny rybolovné oblasti vyjma podoblasti NAFO 1 a divizí ICES Va a XIV vyplňují a předkládají lodní deník rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě velitelé rybářských plavidel EU v souladu se vzorem uvedeným v příloze VI. Vzor uvedený v příloze VII však mohou velitelé rybářských plavidel EU, na něž se nevztahuje povinnost vyplňovat a předkládat údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v elektronické podobě a která provádějí každodenní rybářské výjezdy v jedné rybolovné oblasti, použít pro rybolovné operace prováděné výlučně ve Středozemním moři.
2. Pro podoblast NAFO 1 a divize ICES Va a XIV se lodní deník rybolovu v papírové podobě vyplňuje a předkládá ve formátu uvedeném v příloze VIII a prohlášení o překládce a vykládce v papírové podobě se vyplňují a předkládají ve formátu uvedeném v příloze IX.
3. Lodní deník rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě uvedené v příloze VI a VII se také vedou v souladu s odstavcem 1 a článkem 31 tohoto nařízení, když taková rybářská plavidla EU provádějí rybolovnou činnost ve vodách třetí země, ve vodách regulovaných regionální organizací pro řízení rybolovu nebo ve vodách mimo vody EU, které nejsou regulovány regionální organizací pro řízení rybolovu, pokud daná třetí země nebo pravidla dotyčné regionální organizace pro řízení rybolovu výslovně nevyžadují, aby se vyplňoval a předkládal odlišný druh lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce nebo prohlášení o vykládce. Pokud třetí země nestanoví zvláštní lodní deník rybolovu, ale přitom vyžaduje údaje odlišné od požadavků Evropské unie, musí se takové údaje zaznamenávat.
4. Členské státy mohou nadále používat lodní deníky rybolovu v papírové podobě v souladu s nařízením (EHS) č. 2807/83 pro rybářská plavidla EU, na něž se nevztahuje povinnost elektronického vyplňování a předávání údajů z lodního deníku rybolovu podle článku 15 nařízení o kontrolním režimu, a to do doby vyčerpání zásob lodních deníků rybolovu v papírové podobě.
Článek 31
Pokyny pro vyplňování a předkládání lodních deníků rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě
1. Lodní deník rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě se vyplňují a předkládají v souladu s pokyny uvedenými v příloze X.
2. Pokud je v pokynech stanovených v příloze X uvedeno, že použití určitého pravidla je nepovinné, může je členský stát vlajky učinit povinným.
3. Všechny záznamy v lodním deníku rybolovu, prohlášení o překládce nebo prohlášení o vykládce musí být čitelné a nesmazatelné. Žádný záznam nesmí být vymazán nebo pozměněn. Dojde-li k chybě, musí být nesprávný záznam přeškrtnut jednou čarou a za ním musí následovat nový, správný záznam parafovaný velitelem. Velitel musí parafovat každý řádek.
4. Velitel rybářského plavidla EU nebo v případě prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce jeho zástupce svými iniciálami nebo podpisem osvědčí, že záznamy v lodním deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce jsou správné.
Článek 32
Lhůty pro předkládání lodního deníku rybolovu, prohlášení o vykládce a prohlášení o překládce v papírové podobě
1. Pokud rybářské plavidlo EU provedlo vykládku v přístavu nebo provedlo překládku v přístavu či v místě, které se nachází v blízkosti pobřeží jeho členského státu vlajky, velitel plavidla co nejdříve a nejpozději do 48 hodin po skončení překládky nebo vykládky předloží originál(y) lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce příslušným orgánům dotyčného členského státu. Originál(y) tohoto prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce může rovněž předložit jménem velitele jeho zástupce.
2. Pokud po rybářském výjezdu není vyložen žádný úlovek, předloží velitel originál(y) lodního deníku rybolovu a prohlášení o překládce co nejdříve a nejpozději 48 hodin po připlutí do přístavu. Originál(y) tohoto prohlášení o překládce může rovněž předložit jménem velitele jeho zástupce.
3. Pokud rybářské plavidlo EU provedlo překládku v přístavu či v místě, které se nachází v blízkosti pobřeží, nebo provedlo vykládku v přístavu jiného členského státu než členského státu vlajky, musí se první kopie lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce co nejdříve a nejpozději do 48 hodin po překládce nebo vykládce předložit příslušným orgánům členského státu, kde k překládce nebo vykládce došlo. Originál(y) lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce se musí co nejdříve a nejpozději do 48 hodin po překládce nebo vykládce odeslat příslušným orgánům členského státu vlajky.
4. Pokud rybářské plavidlo EU provedlo překládku v přístavu nebo ve vodách třetí země či na volném moři nebo provedlo vykládku v přístavu třetí země, musí se originál(y) lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce co nejdříve a nejpozději do 48 hodin po překládce nebo vykládce odeslat příslušným orgánům členského státu vlajky.
5. Pokud třetí země nebo pravidla regionální organizace pro řízení rybolovu vyžadují druh lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce nebo prohlášení o vykládce odlišný od vzorů uvedených v příloze VI, velitel rybářského plavidla EU co nejdříve a nejpozději do 48 hodin po překládce nebo vykládce předloží kopii takového dokladu svým příslušným orgánům.
Oddíl 2
Zvláštní pravidla pro lodní deník rybolovu v papírové podobě
Článek 33
Vyplňování lodního deníku rybolovu v papírové podobě
1. V lodním deníku rybolovu v papírové podobě se musí vyplňovat všechny povinné informace, i když nejsou žádné úlovky:
a)
každý den nejpozději do 24:00 hodin a před vplutím do přístavu;
b)
při každé inspekci na moři;
c)
při událostech stanovených právními předpisy Společenství nebo členským státem vlajky.
2. V lodním deníku rybolovu v papírové podobě se vyplňuje nový řádek:
a)
pro každý den na moři;
b)
pokud rybolov probíhá v tentýž den v nové divizi ICES nebo v jiné rybolovné oblasti;
c)
při zapisování údajů o intenzitě rybolovu.
3. V lodním deníku rybolovu v papírové podobě se vyplňuje nová stránka:
a)
při použití odlišného zařízení nebo sítě s odlišným rozsahem velikosti ok oproti předchozímu použitému zařízení;
b)
pro každý rybolov uskutečněný po překládce nebo mezivykládce;
c)
pokud je počet sloupců nedostatečný;
d)
při vyplutí z přístavu, kde nedošlo k vykládce.
4. Při vyplutí z přístavu nebo po dokončení překládky, a když úlovek zůstane na palubě, se uvede množství každého druhu na nové stránce lodního deníku rybolovu.
5. Pro záznamy o použitém lovném zařízení se pod příslušnými záhlavími lodního deníku rybolovu v papírové podobě použijí kódy uvedené v příloze XI.
Oddíl 3
Zvláštní pravidla pro prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě
Článek 34
Předávání prohlášení o překládce v papírové podobě
1. V případě překládky mezi dvěma rybářskými plavidly EU předá velitel překládajícího rybářského plavidla nebo jeho zástupce po dokončení překládky kopii svého prohlášení o překládce v papírové podobě veliteli přijímajícího plavidla nebo jeho zástupci. Velitel přijímajícího rybářského plavidla nebo jeho zástupce rovněž předá po dokončení překládky kopii svého prohlášení o překládce v papírové podobě veliteli překládajícího plavidla nebo jeho zástupci.
2. Kopie uvedené v odstavci 1 se předkládají za účelem kontroly a inspekce na žádost úředníka.
Článek 35
Podepisování prohlášení o vykládce
Před předložením prohlášení o vykládce musí velitel rybářského plavidla nebo jeho zástupce podepsat každou stránku.
KAPITOLA II
Lodní deník rybolovu, prohlášení o vykládce a prohlášení o překládce v elektronické podobě
Oddíl 1
Vyplňování a předávání údajů z lodního deníku rybolovu, prohlášení o vykládce a prohlášení o překládce v elektronické podobě
Článek 36
Požadavek elektronického záznamového systému a systému hlášení na rybářských plavidlech EU
1. Aniž je dotčen čl. 39 odst. 4 tohoto nařízení, rybářskému plavidlu EU, na něž se vztahuje povinnost vyplňování a předávání lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v elektronické podobě v souladu s články 15, 21 a 24 nařízení o kontrolním režimu, se nepovolí vyplutí z přístavu bez plně provozuschopného elektronického záznamového systému a systému hlášení instalovaného na palubě.
2. Tato kapitola se nevztahuje na rybářská plavidla EU používaná výhradně pro účely akvakultury.
Článek 37
Formát pro předávání údajů z rybářského plavidla EU příslušnému orgánu jeho státu vlajky
Členské státy určí formát používaný mezi rybářskými plavidly EU plujícími pod jejich vlajkou a jejich příslušnými orgány pro vyplňování a předávání údajů z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce, jak je uvedeno v článcích 15, 21 a 24 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 38
Odpovědní zprávy
1. Rybářským plavidlům EU se vydávají odpovědní zprávy při každém předání údajů z lodního deníku rybolovu, údajů o překládce, údajů z předchozího oznámení a údajů o vykládce. Odpovědní zpráva obsahuje potvrzení o příjmu.
2. Velitel rybářského plavidla EU uchovává odpovědní zprávu do konce rybářského výjezdu.
Článek 39
Ustanovení pro případ technického selhání nebo nefunkčnosti elektronických záznamových systémů a systémů hlášení
1. V případě technického selhání nebo nefunkčnosti elektronického záznamového systému a systému hlášení instalovaného na palubě rybářského plavidla EU sděluje velitel rybářského plavidla nebo jeho zástupce údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce příslušným orgánům členského státu vlajky vhodnými telekomunikačními prostředky, a to od okamžiku, kdy byl výpadek zjištěn nebo kdy byl informován v souladu s čl. 40 odst. 1 tohoto nařízení, každý den nejpozději do 24:00 hodin, i když nejsou žádné úlovky. Členské státy zvolí telekomunikační prostředky, které použijí, a uvedou je na internetových stránkách podle článku 115 nařízení o kontrolním režimu.
2. V případě technického selhání nebo nefunkčnosti elektronického záznamového systému a systému hlášení se údaje z lodního deníku rybolovu a prohlášení o překládce zasílají také:
a)
na žádost příslušného orgánu státu vlajky;
b)
okamžitě po dokončení poslední rybolovné operace nebo po dokončení překládky;
c)
před vplutím do přístavu;
d)
při každé inspekci na moři;
e)
při událostech stanovených právními předpisy Společenství nebo státem vlajky.
V případech uvedených v písmenech a) a e) se rovněž zasílají údaje z předchozího oznámení a prohlášení o vykládce.
3. Příslušné orgány členského státu vlajky po obdržení údajů podle odstavce 1 tyto údaje neodkladně zapíší do elektronické databáze.
4. Při technickém selhání nebo nefunkčnosti elektronického záznamového systému a systému hlášení smí rybářské plavidlo EU vyplout z přístavu, pouze pokud je záznamový systém a systém hlášení instalovaný na palubě plně funkční ke spokojenosti příslušných orgánů členského státu vlajky nebo pokud příslušné orgány členského státu vlajky povolily vyplutí. Jakmile členský stát vlajky povolil svému rybářskému plavidlu vyplout s nefunkčním elektronickým záznamovým systémem a systémem hlášení z přístavu v pobřežním členském státě, okamžitě tuto skutečnost oznámí pobřežnímu členskému státu.
5. Odstranění elektronického záznamového systému a systému hlášení za účelem jeho opravy nebo výměny podléhá povolení příslušných orgánů členského státu vlajky.
Článek 40
Neobdržení údajů
1. Neobdrží-li příslušné orgány členského státu vlajky údaje podle článků 15, 22 a 24 nařízení o kontrolním režimu, informují o tom co nejdříve velitele nebo provozovatele rybářského plavidla EU nebo jejich zástupce. Nastane-li tato situace u určitého rybářského plavidla EU více než třikrát za kalendářní rok, členský stát vlajky zajistí, aby elektronický záznamový systém a systém hlášení u dotyčného rybářského plavidla byl důkladně překontrolován. Členský stát vlajky záležitost prošetří, aby zjistil, proč nebyly údaje obdrženy, a přijme vhodná opatření.
2. Neobdrží-li příslušné orgány členského státu vlajky údaje podle článků 15, 22 a 24 nařízení o kontrolním režimu a byla-li poslední poloha přijatá prostřednictvím systému sledování plavidel ve vodách pobřežního členského státu, informují o tom co nejdříve příslušné orgány tohoto pobřežního členského státu.
3. Velitel či provozovatel rybářského plavidla EU nebo jejich zástupce zašle všechny údaje, které dosud nebyly odeslány a v souvislosti s nimiž bylo obdrženo oznámení podle odstavce 1, příslušným orgánům členského státu vlajky okamžitě po přijetí oznámení.
Článek 41
Nemožnost přístupu k údajům
1. Pozorují-li příslušné orgány pobřežního členského státu rybářské plavidlo EU jiného členského státu ve svých vodách a nemají přístup k lodnímu deníku rybolovu nebo údajům o překládce podle článku 44 tohoto nařízení, požádají příslušné orgány členského státu vlajky o zajištění přístupu k těmto údajům.
2. Není-li přístup uvedený v odstavci 1 zajištěn do čtyř hodin od žádosti, pobřežní členský stát o tom uvědomí členský stát vlajky. Po obdržení oznámení členský stát vlajky neprodleně zašle údaje pobřežnímu členskému státu jakýmikoli dostupnými elektronickými prostředky.
3. Pokud pobřežní členský stát neobdrží údaje uvedené v odstavci 2, zašle velitel či provozovatel rybářského plavidla EU nebo jejich zástupce dotyčné údaje a kopii odpovědní zprávy uvedené v článku 38 tohoto nařízení příslušným orgánům pobřežního členského státu na vyžádání jakýmikoli dostupnými pokud možno elektronickými prostředky. Členské státy zvolí prostředky, které použijí, a uvedou je na internetových stránkách podle článku 115 nařízení o kontrolním režimu.
4. Pokud velitel či provozovatel rybářského plavidla EU nebo jejich zástupce nemůže příslušným orgánům pobřežního členského státu poskytnout kopii odpovědní zprávy uvedené v článku 38 tohoto nařízení, jsou rybolovné činnosti ve vodách pobřežního členského státu dotyčnému rybářskému plavidlu zakázány až do té doby, kdy velitel, provozovatel rybářského plavidla nebo jeho zástupce mohou uvedeným orgánům poskytnout kopii odpovědní zprávy či údaje uvedené v čl. 14 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 42
Údaje o fungování elektronického záznamového systému a systému hlášení
1. Členské státy vedou databáze o fungování svého elektronického záznamového systému a systému hlášení. Tyto databáze obsahují a jsou schopny automaticky vytvořit alespoň tyto informace:
a)
seznam jejich rybářských plavidel, jejichž elektronické záznamové systémy a systémy hlášení technicky selhaly nebo byly nefunkční;
b)
počet plavidel, která neučinila každodenní předání elektronického lodního deníku rybolovu, a průměrný počet obdržených předání elektronického lodního deníku rybolovu v přepočtu na jedno rybářské plavidlo v členění podle členského státu vlajky;
c)
počet obdržených předání prohlášení o překládce, prohlášení o vykládce, prohlášení o převzetí a prodejního dokladu v členění podle státu vlajky.
2. Souhrny informací vytvořených podle odstavce 1 se na vyžádání zašlou Komisi. Tyto informace mohou být rovněž zpřístupněny na zabezpečených internetových stránkách ve formátu a v časových intervalech, o kterých rozhodne Komise po konzultaci s členskými státy.
Článek 43
Formát pro výměnu informací mezi členskými státy
1. Informace uvedené v tomto oddílu se mezi členskými státy vyměňují za použití formátu stanoveného v příloze XII, od něhož se odvodí jazyk XML. O standardu jazyka XML, který je nutno používat pro všechny elektronické výměny údajů mezi členskými státy a také mezi členskými státy, Komisí a subjektem jí určeným, rozhodne Komise po konzultaci s členskými státy.
2. Změny formátu uvedeného v odstavci 1 jsou jasně označeny a opatřeny datem aktualizace. Tyto změny nabudou účinku nejdříve šest měsíců poté, kdy o nich bylo rozhodnuto.
3. Členský stát po obdržení elektronických údajů od jiného členského státu zajistí, aby příslušným orgánům tohoto členského státu byla vydána odpovědní zpráva. Odpovědní zpráva obsahuje potvrzení o příjmu.
4. Údaje podle přílohy XII, jež musí velitelé plavidel zaznamenávat do svých lodních deníků rybolovu v souladu s pravidly EU, musí být rovněž uvedeny ve výměnách údajů mezi členskými státy.
Článek 44
Přístup k údajům
1. Členský stát vlajky zajistí v reálném čase elektronickou výměnu informací uvedených v čl. 111 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu s pobřežním členským státem o údajích z lodního deníku rybolovu, z prohlášení o překládce, z předchozích oznámení a z prohlášení o vykládce od jeho rybářských plavidel, když provádějí rybolovné operace ve vodách spadajících pod svrchovanost nebo jurisdikci pobřežního členského státu nebo vplouvají do přístavu daného pobřežního členského státu.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, může členský stát vlajky na vyžádání v reálném čase zajistit elektronickou výměnu informací uvedených v čl. 111 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu a týkajících se údajů z lodního deníku rybolovu a z prohlášení o překládce od jeho rybářských plavidel s členským státem, který v souladu s článkem 80 nařízení o kontrolním režimu provádí inspekci rybářských plavidel jiného členského státu ve vodách EU mimo vody žádajícího členského státu, v mezinárodních vodách nebo ve vodách třetích zemí.
3. Členský stát vlajky na vyžádání zpřístupní údaje uvedené v odstavcích 1 a 2 za posledních dvanáct měsíců.
4. Údaje uvedené v odstavci 1 zahrnují alespoň údaje od posledního vyplutí z přístavu do okamžiku, kdy je dokončena vykládka. Údaje uvedené v odstavci 2 zahrnují alespoň údaje od posledního vyplutí z přístavu do doby žádosti. Údaje uvedené v odstavcích 1 a 2 z rybářských výjezdů za předchozích dvanáct měsíců se poskytují na vyžádání.
5. Velitel rybářského plavidla EU musí mít kdykoli zabezpečený přístup ke svým vlastním údajům z elektronického lodního deníku rybolovu a z prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce uloženým v databázi členského státu vlajky.
6. Pobřežní členský stát poskytne přístup on-line do databáze údajů z lodních deníků rybolovu, z prohlášení o překládce, z předchozích oznámení a z prohlášení o vykládce rybářskému hlídkovému plavidlu jiného členského státu prostřednictvím střediska pro sledování rybolovu uvedeného členského státu v souvislosti s plánem společného nasazení nebo s jinými sjednanými společnými inspekčními činnostmi.
Článek 45
Výměna údajů mezi členskými státy
1. Přístup k údajům podle článku 44 tohoto nařízení musí být trvale zajištěn prostřednictvím zabezpečeného internetového připojení.
2. Členské státy si vyměňují příslušné technické informace pro zajištění vzájemného přístupu k údajům z elektronických lodních deníků rybolovu a z prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce.
3. Členské státy:
a)
zajistí, aby údaje obdržené podle této kapitoly byly zaznamenány v podobě snímatelné počítačem a bezpečně uloženy v počítačových databázích alespoň po dobu tří let;
b)
přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby údaje byly používány pouze pro úřední účely, a
c)
přijmou veškerá nezbytná technická opatření k ochraně těchto údajů před náhodným nebo nedovoleným zničením, náhodnou ztrátou, znehodnocením, rozšířením nebo neoprávněným prohlížením.
Článek 46
Jediný orgán
1. V každém členském státu je za předávání, přijímání, spravování a zpracovávání všech údajů, na něž se vztahuje tato kapitola, odpovědný jediný orgán uvedený v čl. 5 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu.
2. Členské státy si vyměňují kontaktní údaje orgánů uvedených v odstavci 1 a informují o tom Komisi a subjekt jí určený do tří měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost.
3. Jakékoli změny informací uvedených v odstavcích 1 a 2 je nutno sdělit Komisi, subjektu jí určenému a ostatním členským státům před nabytím účinku.
Oddíl 2
Zvláštní pravidla pro lodní deník rybolovu v elektronické podobě
Článek 47
Četnost předávání údajů
1. Když je rybářské plavidlo EU na moři, jeho velitel předává údaje z elektronického lodního deníku rybolovu příslušným orgánům členského státu vlajky nejméně jednou denně a nejpozději do 24:00 hodin, i když nejsou žádné úlovky. Tyto údaje rovněž zasílá:
a)
na žádost příslušného orgánu členského státu vlajky;
b)
okamžitě po dokončení poslední rybolovné operace;
c)
před vplutím do přístavu;
d)
při každé inspekci na moři;
e)
při událostech stanovených právními předpisy EU nebo státem vlajky.
Jestliže poslední rybolovná operace proběhla nejpozději jednu hodinu před vplutím do přístavu, mohou být předání údajů uvedená v písmenech b) a c) zaslána v jedné zprávě.
2. Velitel může předávat opravy údajů z lodního deníku rybolovu a prohlášení o překládce až do posledního předání údajů podle odst. 1 písm. c). Opravy musí být snadno rozpoznatelné. Všechny původní údaje elektronického lodního deníku rybolovu a jejich opravy jsou uchovávány příslušnými orgány členského státu vlajky.
3. Velitel plavidla uchovává kopii údajů uvedených v odstavci 1 na palubě rybářského plavidla během každé doby trávené mimo přístav až do okamžiku, kdy bylo předáno prohlášení o vykládce.
4. Nachází-li se plavidlo EU v přístavu, nemá-li na palubě produkty rybolovu a předložil-li jeho velitel prohlášení o vykládce za všechny rybolovné operace posledního rybářského výjezdu, může být předávání údajů podle odstavce 1 tohoto článku pozastaveno pod podmínkou předchozího oznámení středisku pro sledování rybolovu členského státu vlajky. Předávání se obnoví v okamžiku, kdy rybářské plavidlo EU vypluje z přístavu. Předchozí oznámení se nepožaduje u rybářských plavidel EU vybavených systémem sledování plavidel a předávajících údaje jeho prostřednictvím.
KAPITOLA III
Společná pravidla pro lodní deník rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové nebo elektronické podobě
Oddíl 1
Společná pravidla pro určení živé hmotnosti
Článek 48
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
1)
„úpravou“ podoba, do jaké je ryba zpracována na palubě rybářského plavidla a před vykládkou, jak je popsáno v příloze I;
2)
„celkovou úpravou“ úprava sestávající ze dvou nebo více částí získaných z téže ryby.
Článek 49
Přepočítací koeficienty
1. Pro vyplňování a předkládání lodních deníků rybolovu podle článků 14 a 15 nařízení o kontrolním režimu se přepočítací koeficienty EU stanovené v přílohách XIII, XIV a XV použijí pro přepočet hmotnosti uchovávaných nebo zpracovaných ryb na živou hmotnost. Tyto koeficienty se použijí na produkty rybolovu nacházející se na palubě nebo přeložené či vyložené rybářskými plavidly EU.
2. Odchylně od ustanovení odstavce 1 platí, že pokud regionální organizace pro řízení rybolovu, jejichž smluvní stranou nebo nesmluvní spolupracující stranou je Evropská unie, pro svou regulační oblast, případně třetí zemi, s níž má Evropská unie dohodu o provozování rybolovu ve vodách pod její svrchovaností nebo v její jurisdikci, stanovily přepočítací koeficienty, použijí se tyto koeficienty.
3. V případech, kdy pro daný druh a úpravu nejsou stanoveny přepočítací koeficienty, se použije přepočítací koeficient přijatý členským státem vlajky.
4. Aniž je dotčen odstavec 2, použijí příslušné orgány členských států přepočítací koeficienty EU uvedené v odstavci 1 k výpočtu živé hmotnosti překládek a vykládek s cílem sledovat čerpání kvót.
Článek 50
Způsob výpočtu
1. Živá hmotnost ryb se vypočítá tak, že pro každý druh a úpravu se hmotnost zpracovaných ryb vynásobí přepočítacími koeficienty podle článku 49 tohoto nařízení.
2. V případě celkové úpravy se použije pouze jeden přepočítací koeficient odpovídající jedné z částí celkové úpravy ryby.
Oddíl 2
Společná pravidla pro vyplňování a předkládání lodního deníku rybolovu
Článek 51
Obecná pravidla pro lodní deníky rybolovu
1. Míra odchylky podle čl. 14 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu pro odhad množství v kilogramech živé hmotnosti každého druhu ryb uchovávaného na palubě se vyjádří jako procentuální podíl z údajů v lodním deníku rybolovu.
2. V případě úlovků, které jsou vykládány netříděné, může být míra odchylky vypočítána na základě jednoho nebo více reprezentativních vzorků pro celkové množství uchovávané na palubě.
3. Pro účely použití článku 14 nařízení o kontrolním režimu se druh ulovený za účelem použití jako živá návnada považuje za druh ulovený a uchovávaný na palubě.
4. Velitel rybářského plavidla EU křižujícího oblast intenzity rybolovu, kde je oprávněno provádět rybolov, zaznamená a nahlásí příslušné informace uvedené v čl. 14 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu, i když v této oblasti neprovádí žádné rybolovné činnosti.
Oddíl 3
Společná pravidla pro vyplňování a předkládání prohlášení o překládce/vykládce
Článek 52
Míra odchylky v prohlášení o překládce
Míra odchylky podle čl. 21 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu pro odhad množství v kilogramech živé hmotnosti každého přeloženého nebo obdrženého druhu ryb se vyjádří jako procentuální podíl z údajů v prohlášení o překládce.
Článek 53
Rozdíly v přeložených úlovcích
Existuje-li rozdíl mezi množstvím úlovku přeloženého z překládajícího plavidla a množstvím převzatým na palubu přijímajícího plavidla, považuje se za přeložené množství větší z obou těchto hodnot. Členské státy zajistí, aby byla podniknuta následná opatření za účelem určení skutečné hmotnosti produktů rybolovu přeložených z překládajícího na přijímající plavidlo.
Článek 54
Dokončení vykládky
Když jsou v souladu s článkem 61 nařízení o kontrolním režimu produkty rybolovu před vážením přepravovány z místa vykládky, považuje se vykládka pro účely použití čl. 23 odst. 3 a čl. 24 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu po zvážení produktů rybolovu za dokončenou.
Článek 55
Rybolovné operace za účasti dvou nebo více rybářských plavidel EU
Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla pro případ rybolovných operací za účasti dvou nebo více rybářských plavidel EU
-
z různých členských států nebo
-
z téhož členského státu, avšak při vykládce úlovků v členském státě, pod jehož vlajkou neplují,
vyložený úlovek se připíše rybářskému plavidlu EU, z něhož se produkty rybolovu vykládají.
KAPITOLA IV
Plány namátkových kontrol a shromažďování údajů o rybářských plavidlech EU, na něž se nevztahují požadavky ohledně lodního deníku rybolovu a prohlášení o vykládce
Článek 56
Stanovení plánů namátkových kontrol
Plány namátkových kontrol uvedené v čl. 16 odst. 2 a čl. 25 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu pro sledování rybářských plavidel EU, na něž se nevztahují požadavky ohledně lodního deníku rybolovu a prohlášení o vykládce, stanoví členské státy v souladu s touto kapitolou s cílem určit vykládky populací nebo skupiny populací ulovených těmito rybářskými plavidly a případně jejich intenzitu rybolovu. Tyto údaje se použijí pro zaznamenávání úlovků a, kde je to vhodné, intenzity rybolovu, jak je uvedeno v článku 33 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 57
Metodika namátkových kontrol
1. Plány namátkových kontrol podle článku 56 tohoto nařízení se vypracovávají v souladu s přílohou XVI.
2. Velikost vzorku, který má být zkontrolován, se určí na základě rizika takto:
a)
„velmi nízké“ riziko: 3 % vzorku;
b)
„nízké“ riziko: 5 % vzorku;
c)
„střední“ riziko: 10 % vzorku;
d)
„vysoké“ riziko: 15 % vzorku;
e)
„velmi vysoké“ riziko: 20 % vzorku.
3. Denní úlovek sektoru loďstva se pro danou populaci odhadne vynásobením celkového počtu aktivních rybářských plavidel EU dotyčného sektoru loďstva průměrným denním úlovkem z dané populace na jedno rybářské plavidlo EU založeným na úlovcích vzorku kontrolovaných rybářských plavidel EU.
4. O členských státech, které shromažďují systematicky alespoň jednou měsíčně za každé rybářské plavidlo, na které se nevztahují požadavky ohledně lodního deníku rybolovu a prohlášení o vykládce, údaje
a)
o všech vykládkách úlovků všech druhů v kilogramech, včetně nulových úlovků;
b)
o statistických obdélnících, ve kterých byly tyto úlovky odloveny, se má za to, že splnily požadavky plánu namátkových kontrol podle článku 56 tohoto nařízení.
KAPITOLA V
Kontrola intenzity rybolovu
Článek 58
Hlášení o intenzitě rybolovu
1. Hlášení o intenzitě rybolovu uvedené v článku 28 nařízení o kontrolním režimu se zasílá v souladu s přílohou XVII.
2. Pokud velitel rybářského plavidla EU předává zprávu příslušným orgánům rádiem podle čl. 28 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, rozhodnou členské státy o používaných rádiových stanicích a oznámí je na internetových stránkách uvedených v článku 115 nařízení o kontrolním režimu.
KAPITOLA VI
Nápravná opatření
Článek 59
Obecné zásady
Aby mohly využívat nápravných opatření uvedených v článku 37 nařízení o kontrolním režimu, sdělí členské státy Komisi co nejdříve a v každém případě do jednoho měsíce ode dne zveřejnění ukončení rybolovu podle článku 36 nařízení o kontrolním režimu v Úředním věstníku rozsah utrpěné újmy.
Článek 60
Přidělování dostupných rybolovných práv
1. Pokud utrpěná újma nebyla postupem podle čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002 odstraněna zcela nebo byla odstraněna jen částečně, Komise co nejdříve po obdržení informací podle článku 59 tohoto nařízení přijme nezbytná opatření s cílem náležitě napravit způsobenou újmu.
2. V opatření podle odstavce 1 se uvede:
a)
které členské státy utrpěly újmu („poškozené členské státy“) a rozsah újmy (po odečtení případných výměn kvót);
b)
případně které členské státy přečerpaly svá rybolovná práva („přečerpávající členské státy“) a množství přečerpání rybolovných práv (snížené o výměny v souladu s čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002);
c)
případně odpočty od rybolovných práv přečerpávajících členských států v poměru k množství přečerpaných rybolovných práv;
d)
případně navýšení, které se má připočítat k rybolovným právům poškozených členských států, v poměru k rozsahu utrpěné újmy;
e)
případně datum nebo data, kdy navýšení nebo odpočty nabývají účinnosti;
f)
případně jakékoli jiné nezbytné opatření pro nápravu utrpěné újmy.
KAPITOLA VII
Výkon motoru
Článek 61
Osvědčování výkonu hnacího motoru
1. Osvědčování maximálního trvalého výkonu nového, náhradního nebo technicky upraveného hnacího motoru podle čl. 40 odst. 1 a 2 nařízení o kontrolním režimu se provádí v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 2930/86 (26).
2. Hnací motor se považuje za technicky upravený ve smyslu odstavce 1, pokud kterékoli z jeho hlavních součástí (dílů), včetně zejména vstřikovacího zařízení, ventilů, turbodmychadla, pístů, vložek válců, ojnic a hlav válců, byly upraveny nebo nahrazeny novými díly s odlišnými technickými parametry, což vede ke změněnému jmenovitému výkonu, nebo pokud bylo změněno seřízení motoru, jako například nastavení vstřikování, konfigurace turbodmychadla nebo časování ventilů. Povaha technické úpravy musí být jasně vysvětlena v osvědčení podle odstavce 1.
3. Držitel licence k rybolovu před instalací nového hnacího motoru nebo před nahrazením nebo technickou úpravou stávajícího hnacího motoru informuje příslušné orgány.
4. Tento článek se vztahuje na rybářská plavidla podléhající režimu intenzity rybolovu ode dne 1. ledna 2012. Na ostatní rybářská plavidla se vztahuje ode dne 1. ledna 2013. Vztahuje se pouze na rybářská plavidla, na kterých byly nainstalovány nové hnací motory nebo jejichž stávající hnací motory byly nahrazeny nebo technicky upraveny po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 62
Ověřování a plán namátkových kontrol
1. Za účelem ověření výkonu motoru v souladu s článkem 41 nařízení o kontrolním režimu stanoví členské státy plán namátkových kontrol pro určení rybářských plavidel nebo skupin rybářských plavidel v jejich loďstvu, u kterých hrozí riziko vykázání podhodnoceného výkonu hnacího motoru. Plán namátkových kontrol musí být založen přinejmenším na těchto kritériích vysokého rizika:
a)
rybářská plavidla působící v rybolovných oblastech podléhajících režimům intenzity rybolovu, zejména rybářská plavidla, kterým byla přidělena jednotlivá výše intenzity rybolovu v kW*dnech;
b)
rybářská plavidla podléhající omezením výkonu plavidla vyplývajícím z vnitrostátních právních předpisů nebo z práva Evropské unie;
c)
rybářská plavidla, u nichž je poměr výkonu plavidla (kW) k jeho hrubé prostornosti (GT) o 50 % nižší než průměrná hodnota tohoto poměru u stejného druhu rybářských plavidel, druhu zařízení a cílového druhu lovených ryb. Pro účely tohoto rozboru mohou členské státy rozdělit loďstvo podle jednoho nebo několika z těchto kritérií:
i)
členění loďstva nebo správních jednotek vymezených vnitrostátním právem,
ii)
kategorie plavidel podle jejich délky,
iii)
kategorie plavidel podle jejich prostornosti,
iv)
použitá lovná zařízení,
v)
cílové druhy lovených ryb.
2. Členské státy mohou zvážit použití dalších kritérií rizika na základě svého vlastního posouzení.
3. Členské státy vypracují seznam svých rybářských plavidel, která splňují jedno nebo více kritérií rizika uvedených v odstavci 1 a případně kritérií rizika podle odstavce 2.
4. Z každé skupiny rybářských plavidel odpovídajících jednomu z kritérií rizika podle odstavců 1 a 2 vyberou členské státy namátkový vzorek rybářských plavidel. Velikost vzorku se rovná druhé odmocnině zaokrouhlené na nejbližší celý počet rybářských plavidel v dotyčné skupině.
5. U každého rybářského plavidla zahrnutého v namátkovém vzorku členské státy ověří všechny technické doklady uvedené v čl. 41 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, jež mají k dispozici. Z dalších dokladů podle čl. 41 odst. 1 písm. g) nařízení o kontrolním režimu věnují členské státy zvláštní pozornost specifikacím uvedeným v katalogu od výrobce motoru, pokud je k dispozici.
6. Tento článek se použije ode dne 1. ledna 2012. Fyzické ověření uvedené v čl. 41 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu upřednostní trawlery, které působí v rybolovné oblasti podléhající režimu intenzity rybolovu.
Článek 63
Fyzické ověření
1. Pokud se měření výkonu hnacího motoru provádí na rybářském plavidle v rámci fyzického ověření výkonu hnacího motoru podle čl. 41 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu, lze výkon hnacího motoru změřit v nejpřístupnějším místě mezi lodním šroubem a motorem.
2. Pokud se výkon hnacího motoru měří za redukční převodovkou, použije se pro výpočet výkonu hnacího motoru na výstupní přírubě motoru podle definice v čl. 5 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2930/86 vhodná korekce naměřené hodnoty. Na základě úředních technických údajů poskytnutých výrobcem převodovky zohlední tato korekce ztráty výkonu vyplývající z použití převodovky.
KAPITOLA VIII
Kontrola rekreačního rybolovu
Článek 64
Stanovení plánů namátkových kontrol
1. Aniž je dotčeno použití údajů uvedených v odstavci 5, plány namátkových kontrol, jež mají členské státy stanovit podle čl. 55 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu za účelem sledování úlovků populací, na které se vztahují plány obnovy, plavidly provozujícími rekreační rybolov, stanoví shromažďování údajů každé dva roky.
2. Metody používané v rámci plánů namátkových kontrol musí být stanoveny jednoznačně a musí být pokud možno:
a)
neměnné v průběhu času;
b)
standardizované v rámci regionů;
c)
v souladu s normami kvality stanovenými příslušnými mezinárodními vědeckými institucemi a případně regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, jejichž smluvní stranou nebo pozorovatelem je Evropská unie.
3. Plán namátkových kontrol zahrnuje návrh namátkových kontrol pro odhad úlovků populací, na které se vztahují plány obnovy, používané lovné zařízení a příslušnou zeměpisnou oblast plánu obnovy, kde byl úlovek získán.
4. Členské státy systematicky odhadují správnost a přesnost shromažďovaných údajů.
5. Pro účely plánů namátkových kontrol podle odstavce 1 mohou členské státy využívat údaje shromážděné v souladu s víceletým programem Společenství stanoveným v nařízení Rady (ES) č. 199/2008 (27) v rozsahu, v jakém jsou tyto údaje k dispozici.
6. Toto ustanovení se nepoužije, jestliže členský stát zakázal rekreační rybolov populací, na něž se vztahuje plán obnovy.
Článek 65
Oznamování a hodnocení plánů namátkových kontrol
1. Členské státy oznámí své plány namátkových kontrol Komisi do dvanácti měsíců po vstupu plánu obnovy v platnost. V případě plánů obnovy, které jsou již v platnosti v okamžiku vstupu tohoto nařízení v platnost, musí být plán namátkových kontrol oznámen ve lhůtě dvanácti měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost. Změny plánu namátkových kontrol se oznamují před nabytím účinku.
2. Kromě hodnocení požadovaného v čl. 55 odst. 4 nařízení o kontrolním režimu Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství hodnotí také:
a)
po oznámení podle odstavce 1 a poté každých pět let shodu oznámených plánů namátkových kontrol s kritérii a požadavky uvedenými v čl. 64 odst. 2 a 3 tohoto nařízení;
b)
shodu jakýchkoli změn plánu namátkových kontrol podle odstavce 1 s kritérii a požadavky uvedenými v čl. 64 odst. 2 a 3 tohoto nařízení.
3. Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství vydá v případě potřeby doporučení ke zlepšení plánu namátkových kontrol.
HLAVA IV
KONTROLA UVÁDĚNÍ NA TRH
KAPITOLA I
Sledovatelnost
Článek 66
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
„produkty rybolovu a akvakultury“ veškeré produkty, které spadají pod kapitolu 03 a sazební položky 1604 a 1605 kombinované nomenklatury stanovené nařízením Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (28).
Článek 67
Informace o partiích
1. Provozovatelé poskytnou informace o produktech rybolovu a akvakultury uvedené v čl. 58 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu v okamžiku, kdy se produkty rybolovu a akvakultury slučují do partií, a nejpozději při prvním prodeji.
2. Kromě ustanovení odstavce 1 provozovatelé aktualizují příslušné informace uvedené v čl. 58 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu, které vyplynou ze sloučení nebo rozdělení partií produktů rybolovu a akvakultury po prvním prodeji, a to v okamžiku, kdy jsou informace dostupné.
3. V případě, kdy v důsledku sloučení nebo rozdělení partií po prvním prodeji dojde ke smíšení produktů rybolovu a akvakultury z několika rybářských plavidel, musí být provozovatelé schopni identifikovat každou partii původu alespoň prostřednictvím identifikačních čísel uvedených v čl. 58 odst. 5 písm. a) nařízení o kontrolním režimu a v souladu s čl. 58 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu musí umožnit jejich sledování zpětně do fáze odlovu nebo sběru.
4. Systémy a postupy uvedené v čl. 58 odst. 4 nařízení o kontrolním režimu umožní provozovatelům identifikovat přímého dodavatele / přímé dodavatele a přímého odběratele / přímé odběratele produktů rybolovu a akvakultury, pokud se nejedná o konečné spotřebitele.
5. Informace o produktech rybolovu a akvakultury uvedené v čl. 58 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu se poskytují na štítcích nebo balení partie nebo v obchodním dokladu, který partii fyzicky doprovází. K partii může být připojen prostřednictvím identifikačního nástroje, jako je například kód, čárový kód, elektronický čip nebo podobné zařízení či označovací systém. Informace o partii zůstávají dostupné ve všech fázích produkce, zpracování a distribuce takovým způsobem, aby k nim příslušné orgány členských států měly kdykoli přístup.
6. Provozovatelé připojí informace o produktech rybolovu a akvakultury uvedené v čl. 58 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu prostřednictvím identifikačního nástroje, jako je například kód, čárový kód, elektronický čip nebo podobné zařízení či označovací systém:
a)
od 1. ledna 2013 k produktům rybolovu, na které se vztahuje víceletý plán;
b)
od 1. ledna 2015 k ostatním produktům rybolovu a akvakultury.
7. Jsou-li informace uvedené v čl. 58 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu poskytovány v obchodním dokladu, který fyzicky doprovází partii, k odpovídající partii se připojí alespoň identifikační číslo.
8. Členské státy ve vzájemné spolupráci zajistí, aby k informacím připojeným k partii a/nebo partii fyzicky doprovázejícím mohly získat přístup příslušné orgány jiného členského státu, než ve kterém byly produkty rybolovu a akvakultury sloučeny do partie, zejména pokud se informace k partii připojují prostřednictvím identifikačního nástroje, jako je například kód, čárový kód, elektronický čip nebo podobné zařízení. Provozovatelé, kteří používají tyto nástroje, zajistí, aby byly vyvinuty na základě mezinárodně uznaných norem a specifikací.
9. Informace o datu odlovu uvedená v čl. 58 odst. 5 písm. d) nařízení o kontrolním režimu může zahrnovat několik kalendářních dnů nebo období odpovídající několika dnům odlovu.
10. Informace o dodavatelích uvedená v čl. 58 odst. 5 písm. f) nařízení o kontrolním režimu se týká přímého dodavatele / přímých dodavatelů provozovatele uvedených v odstavci 4 tohoto článku. Tato informace může být poskytnuta případně prostřednictvím identifikačního označení uvedeného v příloze II oddíle I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (29).
11. Informace uvedené v čl. 58 odst. 5 písm. a) až f) nařízení o kontrolním režimu se nevztahují na:
a)
dovezené produkty rybolovu a akvakultury vyjmuté z oblasti působnosti provádění osvědčení o úlovku v souladu s čl. 12 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 (30);
b)
produkty rybolovu a akvakultury odlovené nebo chované ve sladké vodě a
c)
okrasné ryby, korýše a měkkýše.
12. Informace uvedené v čl. 58 odst. 5 písm. a) až h) nařízení o kontrolním režimu se nevztahují na produkty rybolovu a akvakultury, které spadají pod sazební položky 1604 a 1605 kombinované nomenklatury.
13. Pro účely článku 58 nařízení o kontrolním režimu jsou informace o příslušné zeměpisné oblasti následující:
a)
příslušná zeměpisná oblast vymezená v čl. 4 bodu 30 nařízení o kontrolním režimu pro úlovky populací nebo skupiny populací, na které se podle právních předpisů EU vztahuje kvóta a/nebo minimální velikost, nebo
b)
oblast odlovu podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 2065/2001 (31) pro ostatní populace nebo skupinu populací.
14. Hodnota malých množství produktů rybolovu a akvakultury uvedená v čl. 58 odst. 8 nařízení o kontrolním režimu se vztahuje na přímý prodej prováděný rybářským plavidlem na kalendářní den a konečného spotřebitele.
Článek 68
Informace pro spotřebitele
1. Členské státy zajistí, aby na štítku nebo příslušném označení produktů rybolovu a akvakultury nabízených k maloobchodnímu prodeji, včetně dovezených produktů, byly uvedeny informace podle čl. 58 odst. 6 nařízení o kontrolním režimu týkající se obchodního označení, vědeckého názvu druhu, oblasti odlovu podle článku 5 nařízení (ES) č. 2065/2001 a způsobu produkce.
2. Odchylně od odstavce 1 může být vědecký název druhu sdělen spotřebitelům na maloobchodní úrovni prostřednictvím obchodních informací, například billboardů nebo plakátů.
3. Jestliže byl produkt rybolovu nebo akvakultury dříve zmrazen, na štítku nebo příslušném označení podle odstavce 1 se rovněž uvede slovo „rozmrazeno“. Není-li toto slovo na maloobchodní úrovni uvedeno, má se za to, že produkty rybolovu a akvakultury nebyly dříve zmrazeny a později rozmrazeny.
4. Odchylně od odstavce 3 nemusí být slovo „rozmrazeno“ uvedeno na:
a)
produktech rybolovu a akvakultury dříve zmrazených pro účely ochrany zdraví a bezpečnosti v souladu s přílohou III oddílem VIII nařízení (ES) č. 853/2004 a
b)
produktech rybolovu a akvakultury, které byly rozmrazeny před uzením, solením, vařením, konzervováním, sušením nebo kombinací těchto postupů.
5. Tento článek se nevztahuje na produkty rybolovu a akvakultury spadající pod sazební položky 1604 až 1605 kombinované nomenklatury.
6. Produkty rybolovu a akvakultury a balení opatřené štítkem nebo označené před dnem vstupu tohoto článku v platnost, které nejsou v souladu s čl. 58 odst. 5 písm. g), pokud jde o vědecký název, a písm. h) nařízení o kontrolním režimu a s odstavci 1, 2 a 3 tohoto článku, je možné uvádět na trh až do vyčerpání zásob.
KAPITOLA II
Vážení produktů rybolovu
Oddíl 1
Obecná pravidla pro vážení
Článek 69
Oblast působnosti
Aniž jsou dotčeny články 78 až 89 tohoto nařízení, vztahují se ustanovení této kapitoly na vykládky z rybářských plavidel EU prováděné v členském státě a překládky mezi rybářskými plavidly EU prováděné v přístavech nebo v místech, která se nacházejí v blízkosti pobřeží členského státu, a rovněž na vážení produktů rybolovu na palubě rybářských plavidel EU ve vodách EU.
Článek 70
Záznamy o vážení
1. Registrovaní odběratelé, registrovaná dražební střediska nebo jiné subjekty či osoby, které zodpovídají za první uvedení produktů rybolovu na trh nebo za jejich skladování před prvním uvedením na trh, či případně velitel rybářského plavidla EU musí zaznamenat vážení provedené v souladu s články 60 a 61 nařízení o kontrolním režimu, přičemž je třeba uvést tyto informace:
a)
třímístné písmenné kódy FAO váženého druhu;
b)
výsledek vážení u každého množství jednotlivého druhu v kilogramech hmotnosti produktu;
c)
vnější identifikační číslo a název rybářského plavidla, ze kterého vážené množství pochází;
d)
úpravu vážených produktů rybolovu;
e)
datum vážení (RRRR-MM-DD).
2. Registrovaní odběratelé, registrovaná dražební střediska nebo jiné subjekty či osoby, které zodpovídají za první uvedení produktů rybolovu na trh nebo za jejich skladování před prvním uvedením na trh, či případně velitel rybářského plavidla EU musí uchovávat záznamy podle odstavce 1 po dobu tří let.
Článek 71
Načasování vážení
1. Pokud se produkty rybolovu překládají mezi rybářskými plavidly EU a první vykládka přeložených produktů rybolovu se má uskutečnit v přístavu mimo Evropskou unii, musí se produkty rybolovu zvážit před odvozem z přístavu nebo místa překládky.
2. Pokud se produkty rybolovu váží na palubě rybářského plavidla EU v souladu s čl. 60 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu a znovu se váží na pevnině po vykládce, použije se údaj o vážení na pevnině pro účely čl. 60 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu.
3. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení pro rybářská plavidla EU, na něž se nevztahuje povinnost vyplňovat a předkládat údaje z lodního deníku rybolovu v elektronické podobě podle článku 15 nařízení o kontrolním režimu, může členský stát požadovat, aby velitel rybářského plavidla před vážením předal kopii lodního deníku rybolovu příslušným orgánům členského státu vykládky.
Článek 72
Vážicí systémy
1. Všechny vážicí systémy musí být příslušnými orgány členského státu zkalibrovány a zapečetěny v souladu s vnitrostátními systémy.
2. Fyzická nebo právnická osoba odpovědná za vážicí systém musí uchovávat záznamy o kalibraci.
3. Pokud se vážení provádí na systému s pásovým dopravníkem, musí být tento systém opatřen viditelným počítadlem, které zaznamenává celkový součet hmotnosti. Zaznamenává se stav počítadla na počátku vážení a také celkový součet. Veškeré použití systému zaznamenává fyzická nebo právnická osoba odpovědná za vážení do lodního deníku vážení.
Článek 73
Vážení zmrazených produktů rybolovu
1. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení a zejména články 70 až 74 tohoto nařízení, pokud se váží vyložená množství zmrazených produktů rybolovu, může se hmotnost zmrazených produktů rybolovu vyložených v bednách nebo blocích určit pro každý druh a případně úpravu vynásobením celkového počtu beden nebo bloků průměrnou čistou hmotností bedny nebo bloku vypočítanou podle metodiky stanovené v příloze XVIII.
2. Fyzické nebo právnické osoby, které váží produkty rybolovu, vedou pro každou vykládku záznam, v němž jsou uvedeny tyto informace:
a)
jméno a vnější registrační písmena a čísla plavidla, z něhož byly produkty rybolovu vyloženy;
b)
druh a případně úprava vyložených ryb;
c)
velikost partie a vzorku palet podle druhu a případně úpravy v souladu s ustanoveními bodu 1 přílohy XVIII;
d)
hmotnost každé palety ve vzorku a průměrná hmotnost palet;
e)
počet beden nebo bloků na každé paletě ve vzorku;
f)
vlastní hmotnost obalu u jedné bedny, pokud se liší od vlastní hmotnosti obalu stanovené v bodu 4 přílohy XVIII;
g)
průměrná hmotnost prázdné palety v souladu s ustanoveními bodu 3 písm. b) přílohy XVIII;
h)
průměrná hmotnost jedné bedny nebo bloku produktů rybolovu podle druhu a případně úpravy.
Článek 74
Led a voda
1. Před vážením registrovaný odběratel, registrované dražební středisko nebo jiný subjekt či osoba, která zodpovídá za první uvedení produktů rybolovu na trh, zajistí, aby byly produkty rybolovu přiměřeně očištěny od ledu, aniž by to způsobilo jejich zkažení nebo snížení kvality.
2. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla pro pelagické druhy uvedené v článcích 78 až 89 tohoto nařízení, které se vykládají hromadně za účelem přepravy do místa prvního uvedení na trh, uskladnění nebo zpracování, nesmí odpočet vody a ledu od celkové hmotnosti přesáhnout 2 %. Ve všech případech se procentní podíl pro odpočet vody a ledu zaznamenává na stvrzence o vážení s údajem o hmotnosti. U nepelagických druhů se odpočet vody nebo ledu neprovádí.
Článek 75
Přístup příslušných orgánů
Příslušné orgány musí mít kdykoli úplný přístup k vážicím systémům, záznamům o vážení, písemným prohlášením a do všech prostor, kde se produkty rybolovu skladují nebo zpracovávají.
Článek 76
Plány namátkových kontrol
1. Plán namátkových kontrol podle čl. 60 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu a jeho veškeré podstatné změny přijímají členské státy v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XIX.
2. Plán namátkových kontrol podle čl. 60 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu a jeho veškeré podstatné změny přijímají členské státy v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XX. Pokud jsou úlovky váženy na palubě, míra odchylky uvedená v čl. 14 odst. 3 a čl. 21 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu se nepoužije, jestliže je údaj o vážení po vykládce vyšší než odpovídající údaj o vážení na palubě.
3. Mají-li členské státy v úmyslu přijmout plány namátkových kontrol podle čl. 60 odst. 1 a 3 nařízení o kontrolním režimu, nejlépe do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost předloží jediný plán namátkových kontrol zahrnující všechny dotyčné postupy vážení na období tří let. Plán namátkových kontrol se může skládat z různých částí pro různé rybolovné činnosti.
4. Jakékoli nové plány namátkových kontrol, které mají být přijaty po datu uvedeném v odstavci 3, nebo jakékoli změny těchto plánů musí být předloženy ke schválení tři měsíce před koncem dotyčného roku.
Článek 77
Kontrolní plány a programy pro vážení produktů rybolovu po přepravě z místa vykládky
1. Kontrolní program podle čl. 61 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu a jeho veškeré podstatné změny přijímají členské státy v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XXI.
2. Mají-li členské státy v úmyslu přijmout kontrolní programy podle čl. 61 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, předloží každý členský stát jediný kontrolní program zahrnující všechny případy přepravy produktů rybolovu, které se mají vážit po přepravě. Tento kontrolní program se předkládá do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost. Jediný kontrolní program se může skládat z různých částí pro různé rybolovné činnosti.
3. Společný kontrolní program podle čl. 61 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu a jeho veškeré podstatné změny přijímají členské státy v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XXII.
4. Mají-li členské státy v úmyslu přijmout společné kontrolní programy podle čl. 61 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu, předloží je do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
5. Jakékoli nové kontrolní programy podle odstavce 2 nebo společné kontrolní programy podle odstavce 4, které mají být přijaty po datu uvedeném v odstavcích 2 a 4, nebo jakékoliv změny těchto plánů nebo programů se předkládají tři měsíce před koncem roku, který předchází dni vstupu daného plánu nebo programu v platnost.
Oddíl 2
Zvláštní pravidla pro vážení určitých pelagických druhů
Článek 78
Rozsah postupů vážení úlovků sleďů obecných, makrel obecných a kranasů
Pravidla stanovená v tomto oddílu se vztahují na vážení úlovků vyložených v Evropské unii nebo rybářskými plavidly EU ve třetích zemích, a to sleďů obecných (Clupea harengus), makrel obecných (Scomber scombrus) a kranasů (Trachurus spp.) nebo jejich kombinace, ulovených
a)
v případě sleďů obecných v oblastech ICES I, II, IIIa, IV, Vb, VI a VII;
b)
v případě makrel obecných v oblastech ICES IIa, IIIa, IV, Vb, VI, VII, VIII, IX, XII, XIV a ve vodách EU patřících do podoblastí CECAF;
c)
v případě kranasů v oblastech ICES IIa, IV, Vb, VI, VII, VIII, IX, X, XII, XIV a ve vodách EU patřících do podoblastí CECAF,
jestliže množství na jednu vykládku přesahuje 10 tun.
Článek 79
Přístavy vážení úlovků sleďů obecných, makrel obecných a kranasů
1. Úlovky druhů uvedených v článku 78 tohoto nařízení se váží okamžitě po vykládce. Úlovky těchto druhů však mohou být váženy po přepravě, pokud:
-
u místa určení v členském státě dotyčný členský stát přijal kontrolní program podle čl. 61 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XXI,
-
u místa určení v jiném členském státě dotyčné členské státy přijaly společný kontrolní program podle čl. 61 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XXII,
a pokud byl tento kontrolní program nebo společný kontrolní program schválen Komisí.
2. Každý dotčený členský stát stanoví, v kterých z jeho přístavů se váží druhy uvedené v článku 78 tohoto nařízení, a zajistí, aby se všechny vykládky těchto druhů prováděly v těchto přístavech. Tyto přístavy musí mít:
a)
stanovené doby vykládky a překládky;
b)
stanovená místa vykládky a překládky;
c)
stanovené postupy inspekce a dohledu.
3. Dotyčné členské státy sdělí Komisi seznam těchto přístavů a postupů inspekce a dohledu uplatňovaných v těchto přístavech, včetně podmínek pro zaznamenávání a předávání množství každého z těchto druhů při každé vykládce.
4. Jakékoli změny seznamu přístavů a postupů inspekce a dohledu podle odstavce 3 se předávají Komisi nejméně 15 dní před jejich vstupem v platnost.
5. Členské státy zajistí, aby všechny vykládky druhů uvedených v článku 78 tohoto nařízení z jejich plavidel mimo Evropskou unii probíhaly v přístavech výslovně vybraných pro účely vážení třetími zeměmi, které ohledně těchto druhů uzavřely dohody s Evropskou unií.
6. Informace uvedené v odstavcích 3 a 4, jakož i seznam přístavů vybraných třetími zeměmi, předá Komise všem dotčeným členským státům.
7. Komise a dotčené členské státy zveřejní seznam přístavů a jeho změny na svých úředních internetových stránkách.
Článek 80
Vplutí do přístavu členského státu
1. Pro účely vážení oznámí velitel rybářského plavidla nebo jeho zástupce příslušným orgánům členského státu, ve kterém má dojít k vykládce, nejméně čtyři hodiny před vplutím do přístavu vykládky tyto údaje:
a)
přístav, do kterého hodlá vplout, název plavidla a jeho vnější registrační písmena a čísla;
b)
předpokládaný čas připlutí do tohoto přístavu;
c)
množství sleďů obecných, makrel obecných a kranasů uchovávaná na palubě, vyjádřená v kilogramech živé hmotnosti;
d)
příslušnou zeměpisnou oblast / zeměpisné oblasti, v níž / nichž byl úlovek chycen; tato oblast musí být uvedena jako podoblast a divize nebo subdivize, ve které platí omezení odlovu podle práva Unie.
2. Velitel rybářského plavidla EU, na něž se vztahuje povinnost zaznamenávat údaje do lodního deníku rybolovu elektronicky, zasílá informace uvedené v odstavci 1 v elektronické podobě členskému státu vlajky. Členské státy tyto informace neodkladně předají členskému státu, kde má dojít k vykládce. Elektronické údaje z lodního deníku rybolovu podle článku 15 nařízení o kontrolním režimu a informace uvedené v odstavci 1 lze zasílat v rámci jediného elektronického přenosu.
3. Členské státy mohou stanovit kratší oznamovací lhůtu, než která je stanovena v odstavci 1. V takovém případě dotyčné členské státy informují Komisi 15 dní před vstupem kratší oznamovací lhůty v platnost. Komise a dotyčné členské státy uvedou tuto informaci na svých internetových stránkách.
Článek 81
Vykládka
Příslušné orgány dotyčného členského státu musí vyžadovat, aby vykládka jakýchkoli úlovků uvedených v článku 78 tohoto nařízení nezačala, dokud není výslovně povolena. Je-li vykládka přerušena, je k jejímu opětovnému zahájení nezbytné povolení.
Článek 82
Lodní deník rybolovu
1. Ihned po připlutí do přístavu a před zahájením vykládky předloží velitel rybářského plavidla, na něž se nevztahuje povinnost zaznamenávat údaje do lodního deníku rybolovu elektronicky, vyplněnou příslušnou stránku nebo stránky lodního deníku rybolovu ke kontrole příslušnému orgánu členského státu v přístavu vykládky.
2. Množství sleďů obecných, makrel obecných a kranasů uchovávaných na palubě, která byla nahlášena před vykládkou podle čl. 80 odst. 1 písm. c) tohoto nařízení, se musí rovnat množstvím zaznamenaným v lodním deníku rybolovu po jejím dokončení.
Článek 83
Zařízení pro vážení čerstvých sleďů obecných, makrel obecných a kranasů provozovaná veřejným subjektem
Aniž jsou dotčena ustanovení článku 72 tohoto nařízení, pokud se využívají zařízení pro vážení provozovaná veřejným subjektem, musí fyzické nebo právnické osoby, jež váží úlovky uvedené v článku 78 tohoto nařízení, odběrateli vydat stvrzenku o vážení, na které je uvedeno datum a čas vážení a identifikační číslo cisternového vozu. Kopie stvrzenky o vážení se připojí k prodejnímu dokladu nebo k prohlášení o převzetí.
Článek 84
Zařízení pro vážení čerstvých ryb provozovaná soukromým subjektem
1. Kromě ustanovení článku 72 tohoto nařízení podléhá využívání zařízení pro vážení provozovaných soukromým subjektem rovněž požadavkům tohoto článku.
2. Fyzické nebo právnické osoby, které váží jakékoli úlovky uvedené v článku 78 tohoto nařízení, musí pro každý vážicí systém vést vázaný záznam s číslovanými stránkami. Ten musí být vyplněn ihned po ukončení vážení jednotlivých vykládek, a to nejpozději do 23:59 hodin místního času v den ukončení vážení. V tomto záznamu se uvádí:
a)
jméno a vnější evidenční písmena a čísla plavidla, z něhož byly vyloženy jakékoli úlovky uvedené v článku 78 tohoto nařízení;
b)
jedinečné identifikační číslo cisternového vozu a jeho náklad v případech, kdy byly jakékoli úlovky uvedené v článku 78 tohoto nařízení převezeny před vážením z přístavu vykládky v souladu s článkem 79 tohoto nařízení. Každý náklad cisternového vozu se zváží a zaznamená zvlášť. Celkovou hmotnost všech nákladů cisternového vozu ze stejného plavidla lze však zaznamenat společně, pokud se tyto náklady váží postupně jeden po druhém a bez přerušení;
c)
druh ryb;
d)
hmotnost každé vykládky;
e)
datum a čas zahájení a ukončení vážení.
3. Aniž je dotčeno ustanovení čl. 72 odst. 3 tohoto nařízení, pokud se vážení provádí na systému s pásovým dopravníkem, zaznamenává se veškeré použití systému ve vázaném záznamu o vážení s očíslovanými stránkami.
Článek 85
Vážení zmrazených ryb
Pokud se váží vyložená množství zmrazených sleďů obecných, makrel obecných a kranasů, určí se hmotnost zmrazených ryb vyložených v bednách pro každý druh v souladu s článkem 73 tohoto nařízení.
Článek 86
Uchovávání záznamů o vážení
Všechny záznamy o vážení podle čl. 84 odst. 3 a článku 85 tohoto nařízení a kopie veškerých přepravních dokladů v rámci kontrolního programu nebo společného kontrolního programu podle v čl. 79 odst. 1 tohoto nařízení se uchovávají po dobu šesti let.
Článek 87
Prodejní doklad a prohlášení o převzetí
Fyzické nebo právnické osoby odpovědné za předkládání prodejních dokladů a prohlášení o převzetí předkládají tato prohlášení týkající se druhů uvedených v článku 78 tohoto nařízení příslušným orgánům dotyčného členského státu na vyžádání.
Článek 88
Křížové kontroly
Do doby zřízení počítačové databáze v souladu s článkem 109 nařízení o kontrolním režimu, provádějí příslušné orgány správní křížové kontroly všech vykládek, přičemž navzájem porovnávají tyto údaje:
a)
množství sleďů obecných, množství makrel obecných a množství kranasů, která byla nahlášena před vykládkou podle čl. 80 odst. 1 písm. c) tohoto nařízení, s množstvími zaznamenanými v lodním deníku rybolovu;
b)
množství sleďů obecných, množství makrel obecných a množství kranasů zaznamenaná v lodním deníku rybolovu s množstvími zaznamenanými v prohlášení o vykládce;
c)
množství sleďů obecných, množství makrel obecných a množství kranasů zaznamenaná v prohlášení o vykládce s množstvími zaznamenanými v prohlášení o převzetí nebo v prodejním dokladu;
d)
oblast odlovu zaznamenanou v lodním deníku rybolovu plavidla s údaji systému VMS pro dotyčné plavidlo.
Článek 89
Sledování vážení
1. Vážení úlovků sleďů obecných, makrel obecných a kranasů vyložených z plavidla se sleduje podle druhů. V případě plavidel, která úlovek čerpají na břeh, se sleduje vážení celého vyloženého úlovku. V případě vykládek zmrazených sleďů obecných, makrel obecných a kranasů se spočítají všechny bedny a sleduje se metodika výpočtu průměrné čisté hmotnosti beden stanovená v příloze XVIII.
2. Kromě údajů uvedených v článku 88 tohoto nařízení se křížově kontrolují ještě tyto údaje:
a)
množství sleďů obecných, množství makrel obecných a množství kranasů uvedená v záznamech o vážení ze zařízení pro vážení provozovaných veřejnými nebo soukromými subjekty a množství jednotlivých druhů zaznamenaná v prohlášení o převzetí nebo v prodejním dokladu;
b)
množství sleďů obecných, množství makrel obecných a množství kranasů zaznamenaná v jakýchkoli přepravních dokladech v rámci kontrolního programu nebo společného kontrolního programu uvedeného v čl. 79 odst. 1 tohoto nařízení;
c)
jedinečná identifikační čísla cisternových vozů uvedená v záznamu podle čl. 84 odst. 2 písm. b) tohoto nařízení.
3. Po dokončení vykládky se ověří, že na plavidle nezůstaly žádné ryby.
4. Veškeré sledování podle tohoto článku a článku 107 tohoto nařízení se zdokumentuje. Tato dokumentace se uchovává po dobu šesti let.
KAPITOLA III
Prodejní doklady
Článek 90
Obecná pravidla
1. V prodejním dokladu se uvede počet jedinců podle čl. 64 odst. 1 písm. f) nařízení o kontrolním režimu, pokud se příslušná kvóta spravuje na základě počtu jedinců.
2. Druh úpravy podle čl. 64 odst. 1 písm. g) nařízení o kontrolním režimu zahrnuje stav úpravy podle přílohy I.
3. Cena podle čl. 64 odst. 1 písm. l) nařízení o kontrolním režimu se uvádí v měně platné v členském státu, kde se prodej uskutečňuje.
Článek 91
Formáty prodejních dokladů
1. Členské státy určí formát používaný pro elektronické vyplňování a předávání prodejních dokladů uvedených v článku 63 nařízení o kontrolním režimu.
2. Informace uvedené v této kapitole se mezi členskými státy vyměňují za použití formátu stanoveného v příloze XII, od něhož se odvodí jazyk XML. O standardu jazyka XML, který je nutno používat pro všechny elektronické výměny údajů mezi členskými státy a také mezi členskými státy, Komisí a subjektem jí určeným, rozhodne Komise po konzultaci s členskými státy.
3. Změny formátu uvedeného v odstavci 1 jsou jasně označeny a opatřeny datem aktualizace. Tyto změny nabudou účinku nejdříve šest měsíců poté, kdy o nich bylo rozhodnuto.
4. Členský stát po obdržení elektronických údajů od jiného členského státu zajistí, aby příslušným orgánům tohoto členského státu byla vydána odpovědní zpráva. Odpovědní zpráva obsahuje potvrzení o příjmu.
5. Údaje podle přílohy XII, jež musí registrovaní odběratelé, registrovaná dražební střediska nebo jiné subjekty či osoby schválené členskými státy zaznamenávat do svých prodejních dokladů v souladu s pravidly EU, musí být rovněž uvedeny ve výměnách údajů mezi členskými státy.
6. Členské státy:
a)
zajistí, aby údaje obdržené podle této kapitoly byly zaznamenány v podobě snímatelné počítačem a bezpečně uloženy v počítačových databázích alespoň po dobu tří let;
b)
přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby údaje byly používány pouze pro úřední účely, a
c)
přijmou veškerá nezbytná technická opatření k ochraně těchto údajů před náhodným nebo nedovoleným zničením, náhodnou ztrátou, znehodnocením, rozšířením nebo neoprávněným prohlížením.
7. V každém členském státu je za předávání, přijímání, spravování a zpracovávání všech údajů, na něž se vztahuje tato kapitola, odpovědný jediný orgán uvedený v čl. 5 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu.
8. Členské státy si vyměňují kontaktní údaje orgánů uvedených v odstavci 7 a informují o tom Komisi a subjekt jí určený do tří měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost.
9. Jakékoli změny informací uvedených v odstavcích 7 a 8 je nutno sdělit Komisi, subjektu jí určenému a ostatním členským státům před nabytím účinku.
10. Formát prodejních dokladů, na něž se nevztahuje elektronické vyplňování a předávání, určí členské státy. Tyto prodejní doklady musí obsahovat alespoň informace uvedené v čl. 64 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
HLAVA V
DOHLED
KAPITOLA I
Zprávy o dohledu
Článek 92
Informace, které mají být uvedeny ve zprávě o dohledu
1. Zprávy o dohledu podle čl. 71 odst. 3 a 4 nařízení o kontrolním režimu se vypracují v souladu s přílohou XXIII tohoto nařízení.
2. Členské státy vloží údaje obsažené ve svých zprávách o dohledu do elektronické databáze podle článku 78 nařízení o kontrolním režimu a zabezpečí funkce uvedené v bodu 2 přílohy XXIV tohoto nařízení. V této databázi musí být zaznamenány alespoň informace uvedené v příloze XXIII. Do databáze se kromě toho rovněž mohou vložit naskenované zprávy o dohledu vypracované v papírové podobě.
3. Údaje z těchto zpráv zůstávají v databázi k dispozici po dobu nejméně tří let.
4. Po obdržení zprávy o dohledu podle odstavce 1 členský stát vlajky co nejdříve zahájí vyšetřování činností svých rybářských plavidel, na která se zpráva o dohledu vztahuje.
5. Ustanovení odstavce 1 se použijí, aniž jsou dotčena pravidla přijatá regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, jejichž smluvní stranou je Evropská unie.
KAPITOLA II
Kontrolní pozorovatelé
Článek 93
Obecná pravidla ohledně kontrolních pozorovatelů
1. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla stanovená regionálními organizacemi pro řízení rybolovu nebo sjednaná s třetí zemí, rybářská plavidla EU určená pro uplatnění pozorovatelského kontrolního programu musí mít na palubě alespoň jednoho kontrolního pozorovatele po dobu stanovenou tímto programem.
2. Členské státy určí kontrolní pozorovatele a zajistí, aby byli schopni plnit své úkoly. Členské státy zejména zajistí rozmístění kontrolních pozorovatelů na dotyčná rybářská plavidla EU a jejich následné stažení z těchto plavidel.
3. Kontrolní pozorovatelé nesmí vykonávat jiné úkoly, než které jsou stanoveny v článku 73 nařízení o kontrolním režimu a v článku 95 tohoto nařízení, vyjma jiných úkolů, jež mají být prováděny v souladu s pozorovatelským kontrolním programem EU nebo jako součást pozorovatelského programu probíhajícího v rámci regionální organizace pro řízení rybolovu nebo stanoveného v rámci dvoustranné dohody s třetí zemí.
4. Příslušné orgány zajistí, aby kontrolní pozorovatelé měli pro účely své mise komunikační prostředky nezávislé na komunikačním systému rybářského plavidla.
5. Těmito pravidly nejsou dotčeny pravomoci velitele rybářského plavidla jako jediné osoby odpovědné za činnosti plavidla.
Článek 94
Nezávislost kontrolních pozorovatelů
Aby byli nezávislí na majiteli, provozovateli i veliteli rybářského plavidla EU a jakémkoli členu posádky, jak stanoví čl. 73 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu, nesmí být kontrolní pozorovatelé:
-
příbuzným ani zaměstnancem velitele rybářského plavidla EU nebo jakéhokoli člena posádky, zástupce velitele nebo vlastníka nebo provozovatele rybářského plavidla EU, na které byli přiděleni,
-
zaměstnancem společnosti kontrolované velitelem nebo jakýmkoli členem posádky, zástupcem velitele nebo vlastníka nebo provozovatele rybářského plavidla EU, na které byli přiděleni.
Článek 95
Povinnosti kontrolních pozorovatelů
1. Kontrolní pozorovatelé ověřují příslušné doklady a zaznamenávají rybolovné činnosti rybářského plavidla EU, na které jsou přiděleni, podle seznamu v příloze XXV.
2. Kontrolní pozorovatelé na palubě dotyčného rybářského plavidla EU v případě potřeby seznámí úředníky, kteří se chystají přistoupit k inspekci rybářského plavidla, se situací poté, co vstoupí na palubu. Pokud to prostory na palubě rybářského plavidla EU dovolují, uskuteční se případně seznámení se situací na uzavřeném setkání.
3. Kontrolní pozorovatelé vypracují zprávu uvedenou v čl. 73 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu za použití formátu stanoveného v příloze XXVI. Tuto zprávu předají bez prodlení a v každém případě do 30 dnů po dokončení svého pověření svým orgánům a příslušným orgánům členského státu vlajky. Jejich příslušné orgány zprávu na požádání poskytnou pobřežnímu členskému státu, Komisi nebo subjektu jí určenému. Kopie zpráv poskytnuté ostatním členským státům nesmí obsahovat údaje o místech, kde byly úlovky získány, pokud jde o počáteční a konečnou polohu každé rybolovné činnosti, ale mohou zahrnovat denní úhrny úlovku v ekvivalentu živé hmotnosti vyjádřené v kilogramech v členění podle jednotlivých druhů a divizí ICES, případně jiných oblastí.
Článek 96
Pilotní projekty
Unie může poskytnout finanční pomoc na provádění pilotních projektů zahrnujících rozmístění kontrolních pozorovatelů v souladu s čl. 8 písm. a) bodem iii) nařízení (ES) č. 861/2006.
HLAVA VI
INSPEKCE
KAPITOLA I
Provádění inspekcí
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 97
Úředníci oprávnění provádět inspekce na moři nebo na pevnině
1. Úředníci odpovědní za provádění inspekcí podle článku 74 nařízení o kontrolním režimu musí být oprávněni příslušnými orgány členských států. Za tímto účelem poskytnou členské státy svým úředníkům služební průkaz s uvedením jejich totožnosti a funkce, kterou zastávají. Každý úředník ve službě nosí tento služební průkaz a předkládá jej při nejbližší příležitosti během inspekce.
2. Členské státy přenesou na své úředníky dostatečné pravomoci nezbytné pro plnění jejich úkolů v oblasti kontroly, inspekce a vymáhání práva v souladu s tímto nařízením a k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky.
Článek 98
Obecné zásady
1. Aniž jsou dotčena ustanovení obsažená ve víceletých plánech, přijmou příslušné orgány členských států za použití všech dostupných informací přístup založený na posouzení míry rizika pro výběr cílů inspekce. V souladu s tímto přístupem provádějí úředníci inspekce v souladu s pravidly stanovenými v této kapitole.
2. Aniž jsou dotčena ustanovení obsažená ve víceletých plánech, koordinují členské státy své činnosti v oblasti kontroly, inspekce a vymáhání práva. Za tímto účelem přijmou a provádějí národní kontrolní akční programy podle článku 46 nařízení o kontrolním režimu a společné kontrolní programy podle článku 94 nařízení o kontrolním režimu, které zahrnují činnosti na moři i na pevnině nezbytné k zajištění souladu s pravidly společné rybářské politiky.
3. Podle strategie kontroly a vymáhání práva založené na posouzení míry rizika provádí každý členský stát objektivním způsobem nezbytné inspekční činnosti s cílem zabránit uchovávání na plavidle, překládce, vykládce, přemísťování do klecí a na farmy, zpracování, přepravě, skladování, uvádění na trh a prodeji produktů rybolovu pocházejících z činností, které nejsou v souladu s pravidly společné rybářské politiky.
4. Inspekce se provádějí tak, aby v nejvyšší míře zabránily jakémukoli negativnímu dopadu na hygienu a kvalitu kontrolovaných produktů rybolovu.
5. Členské státy zajistí, aby vnitrostátní informační systémy související s rybolovem umožňovaly podle potřeby přímou elektronickou výměnu informací o inspekcích státu daného přístavu mezi jednotlivými systémy navzájem, s ostatními členskými státy, Komisí a subjektem jí určeným v souladu s článkem 111 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 99
Povinnosti úředníků ve fázi před inspekcí
Ve fázi před inspekcí úředníci pokud možno shromažďují veškeré příslušné informace, včetně:
a)
licencí k rybolovu a oprávnění k rybolovu;
b)
informací ze systému sledování plavidel týkajících se aktuálního rybářského výjezdu;
c)
údajů z leteckého dohledu a jiných pozorování;
d)
záznamů z předchozích inspekcí a informací o dotyčném rybářském plavidle EU dostupných v zabezpečené části internetových stránek členského státu vlajky.
Článek 100
Povinnosti úředníků oprávněných provádět inspekce
1. Úředníci oprávnění provádět inspekce ověřují a zaznamenávají odpovídající položky vymezené v příslušném modulu inspekční zprávy stanovené v příloze XXVII. Za tímto účelem mohou pořizovat fotografie, videozáznamy a zvukové záznamy v souladu s vnitrostátním právem a případně odebírat vzorky.
2. Úředníci nesmí zasahovat do práva každého provozovatele komunikovat během inspekční činnosti s příslušnými orgány státu vlajky.
3. Úředníci zohlední všechny informace poskytnuté podle čl. 95 odst. 2 tohoto nařízení kontrolním pozorovatelem na palubě rybářského plavidla, jehož inspekci mají provést.
4. Po skončení inspekce úředníci podle potřeby vyslechnou provozovatele ohledně rybářských předpisů relevantních pro stávající okolnosti.
5. Pokud nebyly zjištěny žádné důkazy o očividném porušení předpisů, úředníci rybářské plavidlo nebo kontrolované prostory po ukončení inspekce co nejdříve opustí.
Článek 101
Povinnosti členských států, Komise a Evropské agentury pro kontrolu rybolovu
1. Příslušné orgány členských států a případně Komise a Evropské agentury pro kontrolu rybolovu zajistí, aby jejich úředníci prováděli inspekce profesionálně a na vysoké úrovni a zároveň se chovali zdvořile a citlivě.
2. Příslušné orgány každého členského státu stanoví postupy, které zajistí, aby případné stížnosti provozovatelů ohledně průběhu inspekcí prováděných jejich úředníky byly spravedlivě a důkladně prošetřeny v souladu s vnitrostátním právem.
3. Pobřežní členské státy mohou, s výhradou vhodných ujednání s členským státem vlajky rybářského plavidla, vyzvat úředníky příslušných orgánů tohoto členského státu k účasti na inspekcích rybářských plavidel tohoto členského státu, dokud tato plavidla působí ve vodách daného pobřežního členského státu nebo provádějí vykládku v jeho přístavech.
Oddíl 2
Inspekce na moři
Článek 102
Obecná ustanovení ohledně inspekcí na moři
1. Každé plavidlo používané ke kontrolním účelům včetně dohledu musí mít viditelným způsobem vyvěšený praporek nebo symbol znázorněný v příloze XXVIII.
2. Naloďovací člun, který slouží k usnadnění převozu úředníků provádějících inspekce, musí mít vyvěšenu podobnou vlajku nebo praporek o velikosti přiměřené rozměrům naloďovacího člunu, čímž oznamuje, že se podílí na plnění úkolů v rámci inspekce rybolovu.
3. Osoby odpovědné za inspekční plavidla řádně dodržují námořní pravidla a manévrují v bezpečné vzdálenosti od rybářského plavidla v souladu s mezinárodními pravidly pro předcházení srážkám na moři.
Článek 103
Naloďování na rybářská plavidla na moři
1. Úředníci odpovědní za provádění inspekce zajistí, že nebudou přijata žádná opatření, která mohou ohrozit bezpečnost rybářského plavidla a jeho posádky.
2. Úředníci nevyžadují po veliteli rybářského plavidla, na které se naloďují nebo z něhož se vyloďují, aby zastavil nebo manévroval během rybolovu nebo přerušil shazování či vytahování lovného zařízení. Aby však bylo umožněno bezpečné nalodění nebo vylodění, mohou úředníci požadovat přerušení nebo pozdržení shazování lovného zařízení, dokud se nenalodí na rybářské plavidlo nebo nevylodí. V případě naloďování toto zpoždění nesmí překročit 30 minut po nalodění úředníků na rybářské plavidlo, pokud nebylo zjištěno porušení předpisů. Toto ustanovení se nedotýká možnosti úředníků vyžadovat, aby lovné zařízení bylo vytaženo za účelem inspekce.
Článek 104
Činnosti na palubě plavidla
1. Při provádění inspekcí úředníci ověří a zaznamenají všechny odpovídající položky uvedené v příslušném modulu inspekční zprávy stanovené v příloze XXVII tohoto nařízení.
2. Úředníci mohou po veliteli požadovat vytažení lovného zařízení za účelem inspekce.
3. Inspekční týmy jsou obvykle tvořeny dvěma úředníky. V případě potřeby mohou inspekční týmy doplnit další úředníci.
4. Inspekce může trvat nejvýše čtyři hodiny nebo až do vytažení a kontroly sítě a úlovku, vyžaduje-li to dobu delší než čtyři hodiny. To neplatí v případě, že je zjištěno očividné porušení předpisů nebo pokud úředníci potřebují další informace.
5. V případě zjištění očividného porušení předpisů mohou být na kteroukoli část lovného zařízení nebo rybářského plavidla, včetně kontejnerů s produkty rybolovu a prostoru/prostorů, ve kterých mohou být uloženy, připevněny identifikační značky a pečeti a úředník nebo úředníci mohou zůstat na palubě po dobu nezbytnou k dokončení příslušných opatření k zabezpečení a zachování trvalosti veškerých důkazů o očividném porušení předpisů.
Oddíl 3
Inspekce v přístavu
Článek 105
Příprava inspekce
1. Aniž jsou dotčeny standardy vymezené ve zvláštních kontrolních a inspekčních programech a v článku 9 nařízení (ES) č. 1005/2008, provádí se inspekce rybářského plavidla v přístavu nebo při vykládce v těchto případech:
a)
běžně za použití metodiky namátkových kontrol založené na posouzení míry rizika; nebo
b)
pokud existuje podezření na porušení pravidel společné rybářské politiky.
2. V případech uvedených v odst. 1 písm. b) a aniž je dotčena poslední věta čl. 106 odst. 2 tohoto nařízení, příslušné orgány členských států zajistí, aby rybářské plavidlo, které má být podrobeno inspekci v přístavu, při připlutí očekávali jejich úředníci.
3. Odstavec 1 nevylučuje možnost členských států provádět namátkové inspekce.
Článek 106
Inspekce v přístavu
1. Při provádění inspekcí úředníci ověří a zaznamenají všechny příslušné položky uvedené v odpovídajícím modulu inspekční zprávy stanovené v příloze XXVII tohoto nařízení. Úředníci náležitě zohlední zvláštní požadavky, které se vztahují na kontrolované rybářské plavidlo, zejména příslušná ustanovení víceletých plánů.
2. Při provádění inspekce vykládky úředníci sledují celý postup vykládky od začátku až do konce příslušné činnosti. Křížová kontrola se provádí vzájemným porovnáním množství jednotlivých druhů zaznamenaných v předchozím oznámení o připlutí za účelem vykládky produktů rybolovu, množství jednotlivých druhů zaznamenaných v lodním deníku rybolovu a množství jednotlivých druhů vyložených nebo přeložených, podle toho, co přichází v úvahu. Toto ustanovení nevylučuje možnost provedení inspekce po zahájení vykládky.
3. Členské státy zajistí účinnou inspekci a kontrolu prostor používaných v souvislosti s rybolovnými činnostmi a následným zpracováním produktů rybolovu.
Článek 107
Inspekce vykládek určitých pelagických druhů
U vykládky sleďů obecných, makrel obecných a kranasů podle hlavy IV kapitoly II oddílu 2 tohoto nařízení příslušné orgány členského státu zajistí, aby bylo zkontrolováno nejméně 15 % množství těchto vyložených ryb a nejméně 10 % vykládek těchto ryb.
Oddíl 4
Inspekce přepravy
Článek 108
Obecné zásady
1. Aniž jsou dotčena ustanovení obsažená ve víceletých plánech, mohou inspekce přepravy probíhat kdekoli a kdykoli od vykládky až do okamžiku, kdy produkty rybolovu dorazí na místo prodeje nebo zpracování. Při vykonávání inspekcí se přijmou nezbytná opatření, aby se u kontrolovaných produktů rybolovu zajistilo zachování chladicího řetězce.
2. Aniž jsou dotčena ustanovení obsažená ve víceletých plánech a vnitrostátních kontrolních programech nebo zvláštních kontrolních a inspekčních programech, inspekce přepravy pokud možno zahrnují fyzickou kontrolu přepravovaných produktů.
3. Fyzická kontrola přepravovaných produktů rybolovu zahrnuje odběr vzorků, které představují reprezentativní zastoupení jednotlivých částí přepravované partie nebo partií.
4. Při provádění inspekce přepravy úředníci ověří a zaznamenají všechny položky uvedené v čl. 68 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu a všechny příslušné položky v modulu inspekční zprávy stanovené v příloze XXVII tohoto nařízení. To zahrnuje ověření, že přepravovaná množství produktů rybolovu odpovídají údajům zapsaným v přepravním dokladu.
Článek 109
Zapečetěná přepravní vozidla
1. Jsou-li vozidlo nebo kontejner zapečetěny, aby se zabránilo manipulaci s nákladem, příslušné orgány členských států zajistí, aby byla na přepravním dokladu uvedena pořadová čísla pečetí. Úředníci zkontrolují, že pečeti jsou neporušené a že pořadová čísla odpovídají údajům v přepravním dokladu.
2. V případě odstranění pečetí, aby se usnadnila kontrola nákladu předtím, než náklad dorazí na konečné místo určení, nahradí úředníci původní pečeť novou pečetí, přičemž v přepravním dokladu zaznamenají její údaje a důvody pro odstranění původní pečeti.
Oddíl 5
Inspekce trhu
Článek 110
Obecné zásady
Při návštěvě chladíren, velkoobchodních a maloobchodních trhů, restaurací nebo jiných prostor, kde se ryby po vykládce skladují a/nebo prodávají, úředníci ověřují a zaznamenávají všechny příslušné položky uvedené v odpovídajícím modulu inspekční zprávy stanovené v příloze XXVII tohoto nařízení.
Článek 111
Další metody a technologie
Kromě položek uvedených v příloze XXVII mohou členské státy využít dostupné metody a technologie pro identifikaci a ověřování produktů rybolovu, jejich zdroje nebo původu a dodavatelů a plavidel provádějících odlov nebo produkčních jednotek.
Článek 112
Kontrola produktů rybolovu stažených z trhu
Úředníci ověřují, že produkty rybolovu stažené z prodeje v souladu s článkem 17 nařízení Rady (ES) č. 104/2000 (32) jsou likvidovány v souladu s ustanoveními nařízení Komise (ES) č. 2493/2001 (33).
KAPITOLA II
Povinnosti provozovatelů
Článek 113
Všeobecné povinnosti provozovatelů
1. Všichni provozovatelé působící pod jurisdikcí členského státu mohou být podrobeni inspekci týkající se jejich povinností podle pravidel společné rybářské politiky.
2. Všichni provozovatelé, kteří jsou podrobeni kontrole:
a)
usnadňují činnost úředníků a poskytují jim na požádání nezbytné informace a doklady (včetně pokud možno jejich kopií, nebo přístupu k příslušným databázím) ohledně rybolovných činností vyplněné a uchovávané v požadované elektronické či papírové podobě v souladu s pravidly společné rybářské politiky;
b)
usnadňují přístup do všech částí plavidel, prostor a jakýchkoli přepravních prostředků včetně letadel a vznášedel používaných ve spojení s rybolovnými a zpracovatelskými činnostmi nebo s nimi souvisejících;
c)
zajišťují v každém okamžiku bezpečnost úředníků a aktivně napomáhají úředníkům při výkonu jejich inspekčních povinností a spolupracují s nimi;
d)
nebrání úředníkům v provádění inspekce, nezastrašují je ani do jejich činnosti nezasahují a zamezují kterékoli jiné osobě v bránění úředníkům v provádění inspekce, v jejich zastrašování a zasahování do jejich činnosti;
e)
poskytují pokud možno prostory, kde mohou být úředníci nerušeně informováni kontrolním pozorovatelem o situaci, jak je uvedeno v čl. 95 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 114
Povinnosti velitele během inspekcí
1. Velitel rybářského plavidla, které je podrobeno inspekci, nebo jeho zástupce:
a)
usnadní bezpečné a účelné nalodění úředníků v souladu s námořními pravidly, když je vydán příslušný signál v mezinárodním signálním kódu nebo když plavidlo nebo vrtulník s úředníkem prostřednictvím rádiové komunikace oznámí záměr provést jeho nalodění;
b)
poskytne naloďovací žebřík splňující požadavky přílohy XXIX k usnadnění bezpečného a pohodlného přístupu na jakékoli plavidlo, kde je nezbytné vylézt do výše 1,5 metru nebo více;
c)
usnadní úředníkům plnění jejich inspekčních povinností, přičemž poskytuje pomoc v požadovaném a přiměřeném rozsahu;
d)
umožní úředníku/úředníkům spojit se s orgány státu vlajky, pobřežního státu a státu provádějícího inspekci;
e)
upozorní úředníky na konkrétní bezpečnostní rizika na palubě rybářských plavidel;
f)
poskytne úředníkům přístup do všech prostor plavidla, ke všem zpracovaným nebo nezpracovaným úlovkům, všem lovným zařízením a všem relevantním informacím a dokladům;
g)
usnadní bezpečné vylodění úředníků po ukončení inspekce.
2. Po velitelích rybářských plavidel se nesmí požadovat, aby sdělovali obchodně citlivé informace prostřednictvím volně přístupných rádiových kanálů.
KAPITOLA III
Inspekční zpráva
Článek 115
Společná pravidla ohledně inspekčních zpráv
1. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu, musí inspekční zprávy podle článku 76 nařízení o kontrolním režimu obsahovat příslušné informace uvedené v odpovídajícím modulu stanoveném v příloze XXVII. Zprávy úředníci sepisují během inspekce nebo co nejdříve po jejím ukončení.
2. Pokud je v průběhu inspekce zjištěno očividné porušení předpisů, začlení se do inspekční zprávy příslušné právní a faktické prvky spolu s dalšími informacemi, které se daného porušení týkají. Je-li v průběhu inspekce zjištěno několik porušení, zaznamenají se do inspekční zprávy příslušné prvky každého porušení.
3. Úředníci sdělí svá zjištění fyzické osobě odpovědné za rybářské plavidlo, vozidlo, letadlo, vznášedlo nebo prostory, které jsou předmětem inspekce, (provozovateli) na konci inspekce. Provozovatel má možnost vyjádřit se k inspekci a jejím výsledkům. Připomínky provozovatele se zaznamenají do inspekční zprávy. Pokud úředníci nemluví stejným jazykem jako kontrolovaný provozovatel, přijmou vhodná opatření, která zajistí, aby byla jejich zjištění pochopitelná.
4. Pokud o to požádá, musí mít provozovatel právo kontaktovat svého zástupce nebo příslušné orgány svého státu vlajky, jestliže se vyskytnou závažné problémy týkající se porozumění výsledkům inspekce a výsledné zprávě.
5. Formát pro elektronický přenos informací podle čl. 76 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu se stanoví po konzultaci mezi členskými státy a Komisí.
Článek 116
Vyplňování inspekčních zpráv
1. Je-li inspekční zpráva vypracována ručně v papírovém formátu, musí být čitelná, nesmazatelná a zřetelně zapsaná. Žádný záznam ve zprávě nesmí být vymazán nebo pozměněn. Dojde-li v ručně vypracované zprávě k chybě, nesprávný záznam se úhledně přeškrtne a dotyčný úředník jej potvrdí parafováním.
2. Úředník odpovědný za provedení inspekce zprávu podepíše. Provozovatel je vyzván, aby podepsal zprávu. Aniž jsou dotčeny vnitrostátní právní předpisy, podpis provozovatele představuje potvrzení zprávy, avšak nepovažuje se za souhlas s jejím obsahem.
3. Inspekční zprávy podle článku 115 tohoto nařízení mohou úředníci vypracovávat elektronickými prostředky.
Článek 117
Kopie inspekční zprávy
Kopie inspekční zprávy podle článku 116 tohoto nařízení se zašle provozovateli nejpozději 15 pracovních dnů po ukončení inspekce a v souladu s vnitrostátními právními předpisy členského státu, který má svrchovanost nebo jurisdikci v místě inspekce. Je-li zjištěno porušení předpisů, podléhá zveřejnění zprávy zákonům o zveřejňování informací v dotyčném členském státě.
KAPITOLA IV
Elektronická databáze
Článek 118
Elektronická databáze
1. Členské státy zahrnou do svých národních kontrolních programů postupy, které se týkají zaznamenávání inspekčních zpráv v papírové nebo elektronické podobě jejich úředníky. Členské státy vloží tyto zprávy do elektronické databáze podle článku 78 nařízení o kontrolním režimu a zabezpečí funkce uvedené v bodu 2 přílohy XXIV tohoto nařízení. V elektronické databázi musí být obsaženy alespoň informace zaznamenané v souladu s čl. 115 odst. 1 tohoto nařízení a uvedené jako povinné v příloze XXVII. Do databáze se rovněž vloží naskenované inspekční zprávy vypracované v papírové podobě.
2. Databáze musí být přístupná Komisi a subjektu jí určenému v souladu s postupy uvedenými v článcích 114, 115 a 116 nařízení o kontrolním režimu. Příslušné údaje v databázi musí být rovněž přístupné jiným členským státům v souvislosti s plánem společného nasazení.
3. Údaje z těchto inspekčních zpráv zůstávají v databázi k dispozici po dobu nejméně tří let.
KAPITOLA V
Inspektoři Unie
Článek 119
Nahlášení inspektorů Unie
1. Členské státy a Evropská agentura pro kontrolu rybolovu oznámí Komisi elektronicky do tří měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost jména svých úředníků, kteří mají být zapsáni do seznamu inspektorů Unie podle článku 79 nařízení o kontrolním režimu.
2. Úředníci, kteří mají být zapsáni do seznamu:
a)
mají rozsáhlé zkušenosti v oblasti kontroly a inspekce rybolovu;
b)
mají hluboké znalosti právních předpisů Evropské unie týkajících se rybolovu;
c)
mají důkladnou znalost jednoho z úředních jazyků Evropské unie a dostatečnou znalost druhého;
d)
jsou fyzicky schopni plnit své úkoly;
e)
absolvovali případně nezbytnou odbornou přípravu v oblasti bezpečnosti na moři.
Článek 120
Seznam inspektorů Unie
1. Na základě oznámení od členských států a Evropské agentury pro kontrolu rybolovu přijme Komise šest měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost seznam inspektorů Unie.
2. Po sestavení počátečního seznamu členské státy a Evropská agentura pro kontrolu rybolovu do října každého roku oznámí Komisi jakékoli změny, které by chtěly provést v seznamu pro následující kalendářní rok. Komise do 31. prosince každého roku odpovídajícím způsobem seznam změní.
3. Seznam a jeho změny se zveřejní na úředních internetových stránkách Evropské agentury pro kontrolu rybolovu.
Článek 121
Sdělení inspektorů Unie regionálním organizacím pro řízení rybolovu
Subjekt určený Komisí sdělí sekretariátu regionální organizace pro řízení rybolovu seznam inspektorů Unie, kteří provedou inspekce v rámci této organizace.
Článek 122
Pravomoci a povinnosti inspektorů Unie
1. Při plnění svých úkolů inspektoři Unie dodržují právo Evropské unie a v nezbytném rozsahu také vnitrostátní právo členského státu, v němž inspekce probíhá, nebo - pokud se inspekce provádí mimo vody EU - členského státu vlajky rybářského plavidla podrobeného inspekci a příslušná mezinárodní pravidla.
2. Inspektoři Unie předloží služební průkaz, který uvádí jejich totožnost a funkci, ve které pracují. Pro tento účel jsou vybaveni průkazem vydaným Komisí nebo Evropskou agenturou pro kontrolu rybolovu s uvedením jejich totožnosti a funkce.
3. Členské státy usnadňují plnění povinností inspektorů Unie a poskytují jim pomoc, kterou potřebují pro plnění svých úkolů.
4. Příslušné orgány členských států mohou inspektorům Unie povolit, aby pomáhali vnitrostátním inspektorům při výkonu jejich povinností.
5. Články 113 a 114 tohoto nařízení se použijí odpovídajícím způsobem.
Článek 123
Zprávy
1. Denní souhrn svých inspekčních činností s uvedením jména a identifikačního čísla každého kontrolovaného rybářského plavidla nebo člunu a typu provedené inspekce předloží inspektoři Unie příslušným orgánům členského státu, v jehož vodách se inspekce uskutečnila, nebo - pokud byla inspekce provedena mimo vody EU - členskému státu vlajky rybářského plavidla EU podrobeného inspekci a Evropské agentuře pro kontrolu rybolovu.
2. Pokud inspektoři Unie zjistí v průběhu inspekce porušení předpisů, bez prodlení předloží souhrnnou inspekční zprávu příslušným orgánům pobřežního členského státu nebo - pokud byla inspekce provedena mimo vody EU - příslušným orgánům státu vlajky rybářského plavidla podrobeného inspekci a Evropské agentuře pro kontrolu rybolovu. V této souhrnné inspekční zprávě se uvede alespoň datum a místo inspekce, identifikace inspekční platformy, identifikace kontrolovaného cíle a druh zjištěného porušení předpisů.
3. Inspektoři Unie předloží kopii celkové inspekční zprávy se záznamem příslušných položek do odpovídajícího inspekčního modulu inspekční zprávy v příloze XXVII příslušným orgánům státu vlajky rybářského plavidla nebo člunu podrobeného inspekci a členského státu, v jehož vodách inspekce proběhla, do sedmi dnů od data inspekce. Pokud inspektoři Unie zjistili porušení předpisů, kopie celkové inspekční zprávy se zašle také Evropské agentuře pro kontrolu rybolovu.
4. Denní zprávy a inspekční zprávy uvedené v tomto článku se na žádost předávají Komisi.
Článek 124
Následná opatření vyplývající ze zpráv
1. Členské státy na základě zpráv předložených inspektory Unie v souladu s článkem 123 tohoto nařízení přijímají opatření stejným způsobem jako na základě zpráv od svých vlastních úředníků.
2. Členský stát, který jmenoval inspektora Unie či případně Komise nebo Evropská agentura pro kontrolu rybolovu spolupracuje s členským státem, který přijímá opatření na základě zprávy předložené inspektorem Unie, s cílem usnadnit soudní a správní řízení.
3. Inspektor Unie na žádost poskytne svou pomoc a důkazy v řízení pro porušení právních předpisů zahájeném kterýmkoli členským státem.
HLAVA VII
VYMÁHÁNÍ
BODOVÝ SYSTÉM PRO ZÁVAŽNÁ PORUŠENÍ PŘEDPISŮ
Článek 125
Zřízení a provozování bodového systému pro závažná porušení předpisů
Každý členský stát určí příslušné vnitrostátní orgány, které jsou odpovědné za:
a)
zřízení systému pro přidělování sankčních bodů za závažná porušení předpisů, jak je uvedeno v čl. 92 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu;
b)
přidělování příslušného počtu bodů držiteli licence k rybolovu;
c)
převod přidělených bodů jakémukoli budoucímu držiteli licence k rybolovu pro dotyčné rybářské plavidlo, je-li toto plavidlo prodáno, převedeno nebo změní-li jiným způsobem majitele, a
d)
vedení příslušných záznamů o bodech přidělených nebo převedených držiteli každé licence k rybolovu.
Článek 126
Přidělování sankčních bodů
1. Počet sankčních bodů za závažná porušení předpisů přiděluje v souladu s přílohou XXX držiteli licence k rybolovu pro dotyčné rybářské plavidlo příslušný orgán členského státu vlajky.
2. Jsou-li během jedné inspekce zjištěna dvě či více závažných porušení předpisů u téže fyzické nebo právnické osoby, která je držitelem licence, přidělí se držiteli licence k rybolovu uvedenému v odstavci 1 za každé dotyčné závažné porušení předpisů body až do maximální výše 12 bodů.
3. Držitel licence k rybolovu musí být vyrozuměn, že mu byly body přiděleny.
4. Body se držiteli licence přidělují v den stanovený v rozhodnutí o jejich přidělení. Členské státy zajistí, aby použití vnitrostátních pravidel týkajících se odkladného účinku přezkumného řízení nečinilo bodový systém neúčinným.
5. Pokud je závažné porušení zjištěno v jiném členském státu než v členském státu vlajky, přidělí příslušné orgány členského státu vlajky uvedené v článku 125 tohoto nařízení body po oznámení podle čl. 89 odst. 4 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 127
Oznámení rozhodnutí
Pokud orgán určený v souladu s článkem 125 tohoto nařízení neodpovídá jedinému orgánu uvedenému v čl. 5 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu, musí být jediný orgán informován o všech rozhodnutích přijatých podle této hlavy.
Článek 128
Převod vlastnictví
V případě, že je rybářské plavidlo nabídnuto k prodeji nebo k jinému druhu převodu vlastnictví, informuje držitel licence k rybolovu možného budoucího držitele licence o počtu bodů, které má stále přiděleny, prostřednictvím ověřené kopie obdržené od příslušných orgánů.
Článek 129
Pozastavení a trvalé odnětí licence k rybolovu
1. Při nashromáždění 18, 36, 54 nebo 72 bodů držitelem licence k rybolovu dojde automaticky k prvnímu, druhému, třetímu a čtvrtému pozastavení licence k rybolovu na příslušná období podle čl. 92 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu.
2. Nashromážděním 90 bodů držitelem licence k rybolovu dojde automaticky k trvalému odnětí licence k rybolovu.
Článek 130
Následná opatření vyplývající z pozastavení a trvalého odnětí licence k rybolovu
1. Jestliže je licence k rybolovu pozastavena nebo trvale odňata v souladu s článkem 129 tohoto nařízení, příslušné orgány členského státu vlajky neprodleně informují držitele licence, že jeho licence k rybolovu byla pozastavena nebo trvale odňata.
2. Po obdržení informace uvedené v odstavci 1 držitel licence k rybolovu zajistí, aby rybolovná činnost dotyčného rybářského plavidla okamžitě skončila. Zajistí, aby plavidlo okamžitě pokračovalo do svého domovského přístavu nebo přístavu určeného příslušnými orgány členského státu vlajky. Během plavby musí být lovná zařízení přivázána a uložena v souladu s článkem 47 nařízení o kontrolním režimu. Držitel licence k rybolovu zajistí, aby se s případným úlovkem na palubě rybářského plavidla naložilo v souladu s pokyny příslušných orgánů členského státu vlajky.
Článek 131
Vyřazení licencí k rybolovu z příslušných seznamů
1. Jestliže je licence k rybolovu pozastavena nebo trvale odňata v souladu s čl. 129 odst. 1 nebo 2 tohoto nařízení, označí se rybářské plavidlo, na něž se pozastavená nebo trvale odňatá licence k rybolovu vztahuje, ve vnitrostátním rejstříku uvedeném v čl. 15 odst. 1 nařízení (ES) č. 2371/2002 jako plavidlo bez licence k rybolovu. Toto rybářské plavidlo se rovněž tímto způsobem označí v rejstříku rybářského loďstva EU uvedeného v čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 2371/2002.
2. Trvalým odnětím licence k rybolovu v souladu s čl. 129 odst. 2 tohoto nařízení nejsou dotčeny referenční úrovně členského státu, který licenci vydal, podle článku 12 nařízení (ES) č. 2371/2002.
3. Příslušné orgány členských států neprodleně zaktualizují seznam uvedený v čl. 116 odst. 1 písm. d) nařízení o kontrolním režimu s uvedením všech přidělených sankčních bodů a výsledných pozastavení a trvalých odnětí licencí k rybolovu včetně dat, od kterých pozastavení či odnětí platí, a jejich trvání.
Článek 132
Protiprávní rybolov během doby pozastavení nebo po trvalém odnětí licence k rybolovu
1. Pokud rybářské plavidlo, jehož licence k rybolovu je pozastavena nebo byla trvale odňata v souladu s článkem 129 tohoto nařízení, provádí rybolovné činnosti v průběhu doby pozastavení nebo po trvalém odnětí licence k rybolovu, přijmou příslušné orgány okamžitá donucovací opatření v souladu s článkem 91 nařízení o kontrolním režimu.
2. Rybářské plavidlo uvedené v odstavci 1 může být případně zařazeno do seznamu EU plavidel provádějících nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov podle článku 27 nařízení (ES) č. 1005/2008.
Článek 133
Vymazání sankčních bodů
1. Jestliže byla licence k rybolovu pozastavena v souladu s článkem 129 tohoto nařízení, sankční body, na jejichž základě byla licence k rybolovu pozastavena, se nevymažou. Pro účely článku 129 tohoto nařízení se všechny nové body přidělené držiteli licence k rybolovu přidají ke stávajícím bodům.
2. Pokud byly body vymazány v souladu s čl. 92 odst. 4 nařízení o kontrolním režimu, má se pro účely použití čl. 92 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu za to, že licence k rybolovu nebyla držiteli pozastavena v souladu s článkem 129 tohoto nařízení.
3. Dva body se vymažou za předpokladu, že celkový počet bodů přidělených držiteli licence k rybolovu pro dotyčné rybářské plavidlo překročí dva, jestliže:
a)
rybářské plavidlo použité při spáchání porušení předpisů, za něž byly body přiděleny, poté používá systém sledování plavidel nebo poté elektronicky zaznamenává a předává údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce, přestože se na ně podle práva tyto technologie nevztahují; nebo
b)
držitel licence k rybolovu se po přidělení bodů dobrovolně zapojí do vědecké kampaně ke zlepšení selektivity rybolovných zařízení; nebo
c)
držitel licence k rybolovu je členem organizace producentů a držitel licence k rybolovu přijme plán rybolovu přijatý organizací producentů v roce následujícím po přidělení bodů a zahrnující snížení rybolovných práv pro tohoto držitele licence k rybolovu o 10 %; nebo
d)
držitel licence k rybolovu se zapojí do rybolovu, na který se vztahuje režim udělování ekoznačky, který slouží k osvědčování a propagaci značek pro produkty z řádně spravovaných mořských rybolovných úlovků a zaměřuje se na otázky spojené s udržitelným využíváním rybolovných zdrojů.
Za každé tříleté období od data posledního závažného porušení předpisů může držitel licence k rybolovu pouze jedenkrát využít jedné z možností v písmenech a), b), c) nebo d) a snížit počet přidělených bodů za předpokladu, že toto snížení nepovede k vymazání všech bodů v licenci k rybolovu.
4. Jestliže byly body vymazány v souladu s odstavcem 3, musí být držitel licence k rybolovu o tomto výmazu informován. Držitel licence k rybolovu musí být rovněž informován o zbývajícím počtu bodů.
Článek 134
Bodový systém pro velitele rybářských plavidel
Šest měsíců ode dne, od kterého se použije tato hlava, členské státy informují Komisi o vnitrostátních bodových systémech pro velitele uvedených v čl. 92 odst. 6 nařízení o kontrolním režimu.
HLAVA VIII
OPATŘENÍ PRO ZAJIŠTĚNÍ SOULADU ČLENSKÝCH STÁTŮ S CÍLI SPOLEČNÉ RYBÁŘSKÉ POLITIKY
KAPITOLA I
Pozastavení a zrušení finanční pomoci unie
Článek 135
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
1)
„platbou“ jakýkoli finanční příspěvek, který má být Komisí vyplacen v návaznosti na žádost o platbu předloženou členským státem v průběhu nebo na konci provádění operačního programu v rámci nařízení (ES) č. 1198/2006 nebo projektu podle čl. 8 písm. a) nařízení (ES) č. 861/2006;
2)
„přerušením“ přerušení běhu lhůty splatnosti;
3)
„pozastavením“ pozastavení plateb na základě zvláštních žádostí o platbu, jak je uvedeno v čl. 103 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu;
4)
„zrušením“ zrušení celého pozastaveného příspěvku Unie na operační program podle nařízení (ES) č. 1198/2006 nebo na konkrétní projekt, na který se vztahuje čl. 8 písm. a) nařízení (ES) č. 861/2006, nebo jeho části.
Článek 136
Přerušení lhůty splatnosti
1. Pověřená schvalující osoba ve smyslu nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (34) může přerušit lhůtu splatnosti na dobu nejvýše šesti měsíců, pokud:
a)
existují zjištění o nedodržení pravidel společné rybářské politiky; nebo
b)
pověřená schvalující osoba musí provést dodatečná ověření poté, co obdrží zjištění, které ji upozorní na skutečnost, že existují nedostatky v kontrolním systému členského státu a/nebo nesoulad rybolovu a s ním souvisejících činností s pravidly společné rybářské politiky.
2. Dotyčný členský stát je podle čl. 103 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu písemně vyrozuměn o důvodech pro přerušení lhůty splatnosti. Je požádán, aby do jednoho měsíce od obdržení uvedeného dopisu sdělil Komisi přijatá nápravná opatření a/nebo informace týkající se finanční pomoci poskytnuté na činnosti související s rybolovem, který je předmětem porušení předpisů, jak je stanoveno v příloze XXXI tohoto nařízení.
3. Pokud dotyčný členský stát neodpoví na žádost Komise ve lhůtě uvedené v odstavci 2 nebo pokud poskytne neuspokojivou odpověď, může Komise zaslat upomínku povolující dodatečnou lhůtu v trvání nejvýše 15 dnů.
4. Přerušení lhůty splatnosti se ukončí, pokud členský stát ve své odpovědi prokáže, že přijal nápravná opatření k zajištění souladu s pravidly společné rybářské politiky nebo že zjištění naznačující, že existují nedostatky v jeho kontrolním systému a/nebo nesoulad rybolovu a s ním souvisejících činností s pravidly společné rybářské politiky, byla nepodložená.
Článek 137
Pozastavení plateb
1. Pokud dotyčný členský stát neodpoví na žádost Komise ve lhůtě uvedené v článku 136 tohoto nařízení nebo pokud poskytne neuspokojivou odpověď, může Komise na základě informací dostupných v dané době přijmout rozhodnutí pozastavit veškeré platby nebo část plateb finanční pomoci z Evropské unie danému členskému státu (dále jen „rozhodnutí o pozastavení“), jak je uvedeno v čl. 103 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
2. V rozhodnutí o pozastavení plateb jsou shrnuty relevantní faktické a právní otázky spolu s posouzením Komise s ohledem na podmínky uvedené v čl. 103 odst. 1 a 6 nařízení o kontrolním režimu a stanovením části platby, která je pozastavena. V rozhodnutí o pozastavení je dotyčný členský stát vyzván, aby přijal nápravná opatření ve stanovené lhůtě, která nesmí být delší než šest měsíců.
3. Výše plateb, které mají být pozastaveny, se určí použitím sazby, která se stanoví s přihlédnutím ke kritériím stanoveným v čl. 103 odst. 5 nařízení o kontrolní režimu.
Článek 138
Zrušení finanční pomoci
1. Pokud během období pozastavení členský stát nadále není schopen prokázat, že napravil situaci, která vedla k rozhodnutí o pozastavení podle čl. 103 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu, může jej Komise informovat o svém záměru přijmout rozhodnutí o zrušení. Ustanovení čl. 136 odst. 2 a 3 tohoto nařízení se použijí odpovídajícím způsobem.
2. Pokud dotyčný členský stát neodpoví na žádost Komise uvedenou v odstavci 1 nebo pokud poskytne neuspokojivou odpověď, může Komise na základě informací dostupných v dané době přijmout rozhodnutí zrušit veškeré pozastavené platby tomuto členskému státu nebo jejich část.
3. Rozhodnutí o zrušení podle odstavce 2 může zahrnovat vrácení části nebo celé již zaplacené případné zálohy na finanční příspěvek související s projekty podle čl. 8 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 861/2006, na které byly platby pozastaveny.
4. Výše pozastavených plateb, které mají být zrušeny, se určí použitím sazby, která se stanoví s přihlédnutím ke kritériím stanoveným v čl. 103 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu.
5. Výše zálohy na finanční příspěvek, která má být vrácena u projektů, na něž byly platby pozastaveny, musí být vrácena Komisi postupem stanoveným v čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 861/2006 a článku 72 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002.
KAPITOLA II
Odpočet rybolovných práv
Článek 139
Obecná pravidla pro odpočet rybolovných práv z důvodu jejich přečerpání
1. Míra přečerpání rybolovných práv oproti dostupným kvótám a intenzitě rybolovu stanoveným pro dané období podle čl. 105 odst. 1 a čl. 106 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu se určí na základě údajů dostupných k patnáctému dni druhého měsíce po vypršení regulovaného období.
2. Míra přečerpání rybolovných práv se určí s ohledem na rybolovná práva, která má dotyčný členský stát ke konci každého daného období k dispozici, s přihlédnutím k výměnám rybolovných práv v souladu s čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002, převodům kvót v souladu s čl. 4 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 847/96 (35), přerozdělení dostupných rybolovných práv v souladu s článkem 37 nařízení o kontrolním režimu a odpočtu rybolovných práv v souladu s články 105, 106 a 107 nařízení o kontrolním režimu.
3. Výměna rybolovných práv v souladu s čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002 pro dané období se nepovoluje po posledním dni prvního měsíce po vypršení uvedeného období.
Článek 140
Konzultace o snížení rybolovných práv
V případě odpočtu rybolovných práv podle čl. 105 odst. 4 a 5 a čl. 106 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu se Komise s dotyčným členským státem poradí o navrhovaných opatřeních. Dotyčný členský stát na tento dotaz Komise odpoví do 10 pracovních dnů.
KAPITOLA III
Odpočet kvót za nedodržení pravidel společné rybářské politiky
Článek 141
Pravidla pro odpočet kvót za nedodržení cílů společné rybářské politiky
1. Lhůta, ve které má členský stát prokázat, že rybolov lze bezpečně využívat, uvedená v čl. 107 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu se počítá ode dne dopisu Komise členskému státu.
2. Členské státy ve své odpovědi podle čl. 107 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu uvedou věcné důkazy, které mohou Komisi prokázat, že rybolov lze bezpečně využívat.
Článek 142
Stanovení množství, která se mají odečíst
1. Případný odpočet kvót podle článku 107 nařízení o kontrolním režimu musí být přiměřený rozsahu a povaze nedodržení pravidel o populacích, na které se vztahují víceleté plány, a závažnosti ohrožení zachování těchto populací. Musí zohlednit škody způsobené těmto populacím nedodržením pravidel týkajících se populací, na které se vztahují víceleté plány.
2. Pokud odpočet podle odstavce 1 nelze provést z kvóty, přídělu nebo podílu na populaci nebo skupině populací, které se nedodržení předpisů týká, protože danou kvótu, příděl nebo podíl na populaci nebo skupině populací nemá dotyčný členský stát k dispozici vůbec nebo v dostatečném množství, může Komise po konzultaci s dotyčným členským státem provést v souladu s odstavcem 1 odpočet v následujícím roce nebo následujících letech z kvót na jiné populace nebo skupiny populací, které jsou pro členský stát dostupné v téže zeměpisné oblasti nebo které mají stejnou komerční hodnotu.
HLAVA IX
ÚDAJE A INFORMACE
KAPITOLA I
Analýza a audit údajů
Článek 143
Předmět
Počítačový systém potvrzování údajů podle čl. 109 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu zahrnuje zejména:
a)
databázi nebo databáze s veškerými údaji, které mají být tímto systémem potvrzeny, uvedené v článku 144 tohoto nařízení;
b)
postupy potvrzování včetně kontrol kvality údajů, analýzy a křížových kontrol všech těchto údajů, uvedené v článku 145 tohoto nařízení;
c)
postupy pro přístup Komise nebo subjektu jí určeného ke všem těmto údajům, uvedené v článku 146 tohoto nařízení.
Článek 144
Potvrzované údaje
1. Pro účely počítačového systému potvrzování údajů členské státy zajistí, aby všechny údaje uvedené v čl. 109 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu byly uloženy v počítačové databázi nebo databázích. Zahrnuty mají být alespoň položky uvedené v příloze XXIII, položky stanovené jako povinné v příloze XXVII, položky uvedené v příloze XII a položky uvedené v příloze XXXII. Systém potvrzování údajů může rovněž zohledňovat jakékoli další informace považované za nezbytné pro účely postupů potvrzování údajů.
2. Údaje v databázích uvedených v odstavci 1 musí být pro systém potvrzování přístupné průběžně a v reálném čase. Systém potvrzování musí mít přímý přístup ke všem těmto databázím bez jakéhokoli lidského zásahu. Za tímto účelem musí být všechny databáze nebo systémy v členském státě, které obsahují údaje uvedené v odstavci 1, navzájem propojeny.
3. Pokud se údaje uvedené v odstavci 1 neukládají do databáze automaticky, musí členské státy počítat s jejich ručním zadáváním do databází nebo s jejich digitalizací, která musí probíhat bezodkladně a při dodržení lhůt stanovených v příslušných právních předpisech. V databázi musí být řádně zaznamenáno datum přijetí údajů a datum jejich zadání do databáze.
Článek 145
Postupy potvrzování
1. Počítačový systém potvrzování průběžně systematicky a důkladně potvrzuje každý soubor údajů uvedený v čl. 144 odst. 1 tohoto nařízení na základě automatizovaných počítačových algoritmů a postupů. Potvrzování zahrnuje postupy pro kontrolu kvality základních údajů, kontrolu formátu údajů a minimálních požadavků na údaje, jakož i pokročilejší ověřování na základě podrobné analýzy několika záznamů souboru údajů pomocí statistických metod nebo křížovou kontrolu údajů z různých zdrojů.
2. Pro každý postup potvrzování musí být pracovní pravidlo nebo soubor pracovních pravidel, který vymezuje, která potvrzování daný postup provádí a kam se ukládají výsledky těchto potvrzování. Případně se uvede příslušný odkaz na právní předpisy, jejichž použití se ověřuje. Komise může na základě konzultace s členskými státy stanovit standardní soubor pracovních pravidel, která se mají používat.
3. Všechny výsledky automatizovaného systému potvrzování, a to jak kladné, tak i záporné, se ukládají do databáze. Musí být možné okamžitě identifikovat jakékoli nesrovnalosti nebo případy porušení předpisů zjištěné prostřednictvím postupů potvrzování, jakož i následná opatření vyplývající z těchto nesrovnalostí. Musí být také možné získat informace o identifikaci rybářských plavidel a totožnosti velitelů plavidel nebo provozovatelů, u nichž byly nesrovnalosti a případy možného porušení předpisů zjištěny opakovaně v průběhu posledních tří let.
4. Následná opatření vyplývající z nesrovnalostí zjištěných systémem potvrzování musí být spojena s výsledky potvrzování, přičemž se uvede datum potvrzení a následná opatření.
Pokud je zjištěná nesrovnalost identifikována jako důsledek nesprávného zadání údajů, příslušný údaj se v databázi opraví, přičemž se údaje jasně označí jako opravené, a zároveň se uvede původní hodnota nebo položka a důvod opravy údaje.
Pokud zjištěná nesrovnalost vede k přijetí následných opatření, výsledek potvrzování musí případně obsahovat odkaz na inspekční zprávu a následná opatření přijatá na jejím základě.
Článek 146
Přístup Komise
1. Členské státy zajistí, aby Komise nebo subjekt jí určený měl kdykoli přístup v reálném čase k:
a)
veškerým údajům uvedeným v čl. 144 odst. 1 tohoto nařízení;
b)
veškerým pracovním pravidlům definovaným pro systém potvrzování, s uvedením definice, příslušných právních předpisů a místa, kde jsou uloženy výsledky potvrzování;
c)
veškerým výsledkům potvrzování a následným opatřením spolu s označením, zda byl údaj opraven, a případně s odkazem na příslušné řízení pro porušení právních předpisů.
2. Členské státy zajistí, aby údaje uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c) byly přístupné pro automatizovanou výměnu údajů prostřednictvím zabezpečených internetových služeb vymezených v článku 147 tohoto nařízení.
3. Tyto údaje musí být k dispozici ke stažení v souladu s formátem pro výměnu údajů a všemi prvky údajů vymezenými v příloze XII a ve formátu XML. Další položky údajů, které musí být přístupné a nejsou vymezeny v příloze XII, musí být k dispozici ve formátu vymezeném v příloze XXXII.
4. Komise nebo subjekt jí určený musí mít možnost stahovat za libovolné období a pro jakoukoli zeměpisnou oblast údaje uvedené v odstavci 1, které se týkají jednotlivého rybářského plavidla nebo seznamu rybářských plavidel.
5. Na odůvodněnou žádost Komise dotyčný členský stát neprodleně opraví údaje, u kterých Komise zjistila nesrovnalosti. Dotyčný členský stát o této opravě neprodleně informuje ostatní příslušné členské státy.
KAPITOLA II
Internetové stránky členských států
Článek 147
Provozování internetových stránek a internetových služeb
1. Pro účely úředních internetových stránek podle článků 115 a 116 nařízení o kontrolním režimu vytvoří členské státy internetové služby. Tyto internetové služby generují dynamický obsah v reálném čase na úředních internetových stránkách a poskytují automatický přístup k údajům. V případě potřeby přizpůsobí členské státy své stávající databáze nebo vytvoří databáze nové s cílem poskytnout požadovaný obsah internetových služeb.
2. Tyto internetové služby umožní Komisi a subjektu jí určenému kdykoli stahovat všechny dostupné údaje uvedené v článcích 148 a 149 tohoto nařízení. Tento automatizovaný mechanismus stahování je založen na protokolu a formátu pro elektronickou výměnu údajů uvedeném v příloze XII. Internetové služby musí být vytvořeny v souladu s mezinárodními normami.
3. Každá podstránka na úředních internetových stránkách uvedených v odstavci 1 obsahuje na levé straně menu, ve kterém jsou uvedeny hypertextové odkazy ke všem ostatním podstránkám. Ve spodní části podstránky je rovněž uvedena definice souvisejících internetových služeb.
4. Internetové služby a internetové stránky jsou nasazeny centralizovaným způsobem a poskytují pouze jeden unikátní přístupový bod pro každý členský stát.
5. Komise může stanovit společné normy, technické specifikace a postupy pro rozhraní internetových stránek, technicky slučitelné počítačové systémy a internetové služby mezi členskými státy, Komisí a subjektem jí určeným. Komise koordinuje proces vytváření těchto specifikací a postupů na základě konzultací s členskými státy.
Článek 148
Veřejně přístupné internetové stránky a internetové služby
1. Veřejně přístupná část internetových stránek obsahuje přehledovou stránku a jednotlivé podstránky. Veřejná stránka s přehledem obsahuje seznam hypertextových odkazů uvedených v čl. 115 písm. a) až g) nařízení o kontrolním režimu a odkazujících na podstránky poskytující informace vyjmenované v uvedeném článku.
2. Každá veřejná podstránka obsahuje alespoň jednu z položek informací uvedených v čl. 115 písm. a) až g) nařízení o kontrolním režimu. Podstránky jakož i související internetové služby musí obsahovat alespoň informace stanovené v příloze XXXIII.
Článek 149
Zabezpečené internetové stránky a internetové služby
1. Zabezpečená část internetových stránek obsahuje přehledovou stránku a jednotlivé podstránky. Zabezpečená stránka s přehledem obsahuje seznam hypertextových odkazů uvedených v čl. 116 odst. 1 písm. a) až h) nařízení o kontrolním režimu a odkazujících na podstránky poskytující informace vyjmenované v uvedeném článku.
2. Každá zabezpečená podstránka obsahuje alespoň jednu z položek informací uvedených v čl. 116 odst. 1 písm. a) až h) nařízení o kontrolním režimu. Podstránky jakož i související internetové služby musí obsahovat alespoň informace stanovené v příloze XXIV.
3. Zabezpečené internetové stránky i zabezpečené internetové služby využívají elektronické certifikáty uvedené v čl. 116 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu.
HLAVA X
PROVÁDĚNÍ
KAPITOLA I
Vzájemná pomoc
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 150
Oblast působnosti
1. Tato kapitola stanoví podmínky, za nichž probíhá správní spolupráce mezi členskými státy navzájem, s třetími zeměmi, Komisí a subjektem jí určeným k zajištění účinného uplatňování nařízení o kontrolním režimu a tohoto nařízení. Nebrání členským státům v zavedení jiných forem správní spolupráce.
2. Tato kapitola neukládá členským státům povinnost poskytovat si vzájemně pomoc, pokud by to bylo na újmu jejich vnitrostátnímu právnímu systému, veřejnému pořádku, bezpečnosti či jiným základním zájmům. Před zamítnutím žádosti o pomoc konzultuje dožádaný členský stát žádající členský stát, aby určil, zda lze pomoc poskytnout částečně s výhradou zvláštních podmínek. Nelze-li žádosti o pomoc vyhovět, jsou o této skutečnosti neprodleně vyrozuměny žádající členský stát a Komise nebo subjekt jí určený s uvedením důvodů.
3. Touto kapitolou není dotčeno uplatňování pravidel v oblasti trestního řízení a vzájemné pomoci v trestních věcech v jednotlivých členských státech, včetně pravidel týkajících se utajení soudního vyšetřování.
Článek 151
Náklady
Členské státy hradí vlastní náklady na vyřízení žádosti o pomoc a vzdávají se veškerých nároků na proplacení výdajů, které vznikly při uplatňování této hlavy.
Článek 152
Jediný orgán
Jediný orgán uvedený v čl. 5 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu působí jako jediný styčný úřad odpovědný za uplatňování této kapitoly.
Článek 153
Následná opatření
1. Pokud vnitrostátní orgány v reakci na žádost o pomoc podle této kapitoly nebo na základě výměny informací z vlastního podnětu rozhodnou o přijetí opatření, která lze provést pouze se souhlasem nebo na žádost soudního orgánu, sdělí dotyčnému členskému státu a Komisi nebo subjektu jí určenému veškeré informace o těchto opatřeních, které souvisí s porušením pravidel společné rybářské politiky.
2. Toto sdělení musí nejprve povolit soudní orgán, je-li toto povolení nutné podle vnitrostátních právních předpisů.
Oddíl 2
Informace bez předchozí žádosti
Článek 154
Informace bez předchozí žádosti
1. Pokud se určitý členský stát dozví o jakémkoli možném porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména o závažných porušeních uvedených v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, nebo má důvodné podezření, že k takovému porušení může dojít, neprodleně uvědomí ostatní dotčené členské státy a Komisi nebo subjekt jí určený. V oznámení jsou uvedeny veškeré nezbytné informace a toto oznámení je doručeno prostřednictvím jediného orgánu uvedeného v článku 152 tohoto nařízení.
2. Přijme-li členský stát v souvislosti s porušením předpisů uvedeným v odstavci 1 donucovací opatření, uvědomí ostatní dotčené členské státy a Komisi nebo subjekt jí určený prostřednictvím jediného orgánu uvedeného v článku 152 tohoto nařízení.
3. Veškerá oznámení podle tohoto článku je nutno učinit písemně.
Oddíl 3
Žádosti o pomoc
Článek 155
Definice
Pro účely tohoto oddílu se „žádostí o pomoc“ rozumí žádost zaslaná jedním členským státem jinému členskému státu nebo Komisí či subjektem jí určeným některému členskému státu, která se týká:
a)
informací včetně informací podle čl. 93 odst. 2 a 3 nařízení o kontrolním režimu;
b)
donucovacích opatření nebo
c)
doručení prostřednictvím správních orgánů.
Článek 156
Obecné požadavky
1. Žádající členský stát zajistí, aby veškeré žádosti o pomoc obsahovaly dostatečné informace, aby dožádaný členský stát mohl žádosti vyhovět, včetně případných důkazů, které lze získat na území žádajícího členského státu.
2. Žádosti o pomoc jsou omezeny na opodstatněné případy, kdy existuje přiměřený důvod pro domněnku, že došlo k porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména k závažným porušením uvedeným v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, a žádající členský stát není schopen získat požadované informace nebo přijmout požadovaná opatření vlastními prostředky.
Článek 157
Předávání žádostí a odpovědí
1. Žádosti zasílá pouze jediný orgán žádajícího členského státu nebo Komise nebo subjekt jí určený jedinému orgánu dožádaného členského státu. Stejným způsobem jsou sdělovány veškeré odpovědi.
2. Žádosti o vzájemnou pomoc a příslušné odpovědi se podávají písemně.
3. Jazyky použité při podávání žádostí a odpovědí dohodnou dotyčné jediné orgány před podáním žádosti. Nebylo-li dosaženo dohody, žádosti jsou předávány v úředním jazyce (jazycích) žádajícího členského státu a odpovědi v úředním jazyce (jazycích) dožádaného členského státu.
Článek 158
Žádosti o informace
1. Dožádaný členský stát na žádost žádajícího členského státu nebo Komise nebo subjektu jí určeného poskytne veškeré příslušné informace, které jsou nezbytné ke zjištění, zda došlo k porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména k závažným porušením předpisů uvedeným v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, nebo ke zjištění, zda existuje důvodné podezření, že by k nim mohlo dojít. Tyto informace jsou předávány prostřednictvím jediného orgánu uvedeného v článku 152 tohoto nařízení.
2. Dožádaný členský stát na žádost žádajícího členského státu nebo Komise nebo subjektu jí určeného provede příslušná správní šetření týkající se činností, které představují nebo o nichž se žádající členský stát domnívá, že představují porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména závažná porušení uvedená v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu. Dožádaný členský stát sdělí výsledky tohoto správního šetření žádajícímu členskému státu a Komisi nebo subjektu jí určenému.
3. Na žádost žádajícího členského státu, Komise nebo subjektu jí určeného může dožádaný členský stát povolit, aby příslušný úředník žádajícího členského státu doprovázel úředníky dožádaného členského státu, Komise nebo subjektu jí určeného v průběhu správních šetření uvedených v odstavci 2. Pokud vnitrostátní předpisy v oblasti trestního řízení omezují určité úkony na úředníky výhradně určené vnitrostátními právními předpisy, úředníci žádajícího členského státu se na těchto úkonech nepodílejí. V žádném případě se neúčastní prohlídek prostor nebo úředního výslechu osob podle trestního práva. Úředníci žádajícího členského státu přítomní v dožádaném členském státě musí být schopni kdykoli předložit písemné oprávnění potvrzující jejich totožnost a úřední funkci.
4. Na žádost žádajícího členského státu mu dožádaný členský stát poskytne veškeré doklady nebo ověřené opisy, které má k dispozici a které se týkají porušení pravidel společné rybářské politiky nebo závažných porušení uvedených v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
5. Standardní formulář pro výměnu informací na základě žádosti je stanoven v příloze XXXIV.
Článek 159
Žádosti o donucovací opatření
1. Na základě důkazů podle článku 156 tohoto nařízení přijme dožádaný členský stát na žádost žádajícího členského státu, Komise nebo subjektu jí určeného neprodleně veškerá nezbytná donucovací opatření s cílem dosáhnout na svém území nebo v námořních vodách, které patří pod jeho svrchovanost nebo do jeho jurisdikce, ukončení porušování pravidel společné rybářské politiky nebo závažných porušení uvedených v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
2. Při přijímání donucovacích opatření uvedených v odstavci 1 může dožádaný členský stát konzultovat žádající členský stát, Komisi nebo subjekt jí určený.
3. Dožádaný členský stát informuje o přijatých opatřeních a jejich účinku žádající členský stát, ostatní dotčené členské státy, Komisi nebo subjekt jí určený prostřednictvím jediného orgánu uvedeného v článku 152 tohoto nařízení.
Článek 160
Lhůta pro odpověď na žádosti o informace a donucovací opatření
1. Dožádaný členský stát poskytne informace podle čl. 158 odst. 1 a čl. 159 odst. 3 tohoto nařízení co nejrychleji, nejpozději však do 4 týdnů ode dne obdržení žádosti. Dožádaný a žádající členský stát, Komise nebo subjekt jí určený mohou schválit jiné lhůty.
2. Není-li dožádaný členský stát schopen zaslat odpověď na žádost ve stanovené lhůtě, sdělí žádajícímu členskému státu, Komisi nebo subjektu jí určenému písemně důvod neposkytnutí odpovědi a uvede, do kdy bude podle svého názoru schopen odpovědět.
Článek 161
Žádosti o doručení prostřednictvím správních orgánů
1. Dožádaný členský stát na žádost žádajícího členského státu a v souladu se svými vnitrostátními pravidly upravujícími doručování podobných dokumentů a rozhodnutí doručí adresátovi veškeré dokumenty a rozhodnutí vydané v oblasti, na niž se vztahuje společná rybářská politika, zejména ohledně otázek upravených nařízením o kontrolním režimu nebo tímto nařízením, které pocházejí od správních orgánů žádajícího členského státu a mají být doručeny na území dožádaného členského státu.
2. Žádosti o doručení se podávají pomocí standardního formuláře stanoveného v příloze XXXV tohoto nařízení.
3. Dožádaný členský stát předá žádajícímu členskému státu svou odpověď neprodleně po doručení prostřednictvím jediného orgánu uvedeného v článku 152 tohoto nařízení. Odpověď se poskytuje pomocí standardního formuláře stanoveného v příloze XXXVI tohoto nařízení.
Oddíl 4
Vztahy s Komisí nebo subjektem jí určeným
Článek 162
Komunikace mezi členskými státy a Komisí nebo subjektem jí určeným
1. Každý členský stát sdělí Komisi nebo subjektu jí určenému co nejdříve poté, co je má k dispozici, informace, které považuje za důležité a které se týkají metod, postupů nebo zjištěných trendů, jež jsou používány nebo ohledně nichž existuje podezření z používání v případech porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména při závažných porušeních uvedených v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
2. Komise nebo subjekt jí určený sdělí členským státům co nejdříve poté, co je získá, informace, které jim pomohou při vymáhání nařízení o kontrolním režimu nebo tohoto nařízení.
Článek 163
Koordinování Komisí nebo subjektem jí určeným
1. Pokud se členský stát dozví o činnostech, které představují nebo které se jeví jako porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména jako závažná porušení uvedená v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, a které mají zvláštní význam na úrovni Unie, sdělí Komisi nebo subjektu jí určenému co nejdříve důležité informace potřebné ke zjištění příslušných skutečností. Komise nebo subjekt jí určený tyto informace předá ostatním dotčeným členským státům.
2. Pro účely odstavce 1 se činnosti, které představují porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména závažná porušení právních předpisů uvedená v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, považují za zvláště významné na úrovni Evropské unie, zejména pokud:
a)
mají nebo by mohly mít spojitost v jednom nebo více členských státech nebo
b)
se členskému státu jeví jako pravděpodobné, že obdobné činnosti probíhají rovněž v jiných členských státech.
3. Pokud se Komise nebo subjekt jí určený domnívají, že se činnosti, jež představují porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména závažná porušení právních předpisů uvedená v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, uskutečňují v jednom či více členských státech, uvědomí o tom dotyčné členské státy, které co nejdříve provedou šetření. Dotyčné členské státy co nejdříve sdělí Komisi nebo subjektu jí určenému zjištění vyplývající z těchto šetření.
Oddíl 5
Vztahy s třetími zeměmi
Článek 164
Výměna informací s třetími zeměmi
1. Pokud členský stát obdrží informace od třetí země nebo regionální organizace pro řízení rybolovu, které jsou důležité pro účinné uplatňování nařízení o kontrolním režimu a tohoto nařízení, sdělí tyto informace prostřednictvím jediného orgánu ostatním členským státům, Komisi nebo subjektu jí určenému, pokud mu to dovolují dvoustranné dohody s touto třetí zemí nebo pravidla dotyčné regionální organizace pro řízení rybolovu.
2. Informace obdržené podle ustanovení této kapitoly mohou být členským státem sděleny třetí zemi nebo regionální organizaci pro řízení rybolovu prostřednictvím jeho jediného orgánu na základě dvoustranné dohody s touto třetí zemí nebo v souladu s pravidly dotyčné regionální organizace pro řízení rybolovu. Toto sdělení se uskuteční po konzultaci s členským státem, který informace původně poskytl, a v souladu s právními předpisy EU a jednotlivých členských států týkajícími se ochrany fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů.
3. Komise nebo subjekt jí určený může v rámci dohod o rybolovu uzavřených mezi Unií a třetími zeměmi nebo v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu či obdobných ujednání, jichž je Unie smluvní stranou nebo nesmluvní spolupracující stranou, sdělit příslušné informace týkající se porušení pravidel společné rybářské politiky nebo závažná porušení právních předpisů uvedená v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu ostatním stranám těchto dohod, organizací nebo ujednání s výhradou souhlasu členského státu, který informace poskytl.
KAPITOLA II
Povinnost podávat zprávy
Článek 165
Formát a lhůty pro zprávy
1. Při vypracování zprávy podávané jednou za pět let podle čl. 118 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu používají členské státy údaje vymezené v příloze XXXVII.
2. Zprávu s uvedením pravidel použitých při vypracování zpráv o základních údajích podle čl. 118 odst. 4 nařízení o kontrolním režimu je nutno zaslat šest měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost. Členské státy zašlou novou zprávu, kdykoli se tato pravidla změní.
HLAVA XI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 166
Zrušení předpisů
1. Nařízení (EHS) č. 2807/83, nařízení (EHS) č. 3561/85, nařízení (EHS) č. 493/87, nařízení (EHS) č. 1381/87, nařízení (EHS) č. 1382/87, nařízení (EHS) č. 2943/95, nařízení (ES) č. 1449/98, nařízení (ES) č. 2244/2003, nařízení (ES) č. 1281/2005, nařízení (ES) č. 1042/2006, nařízení (ES) č. 1542/2007, nařízení (ES) č. 1077/2008 a nařízení (ES) č. 409/2009 se zrušují.
2. Nařízení (ES) č. 356/2005 se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2012.
3. Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 167
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie s výjimkou hlavy VII, která vstupuje v platnost dne 1. července 2011.
Hlava II kapitola III a hlava IV kapitola 1 se však použijí ode dne 1. ledna 2012. V souladu s čl. 124 písm. c) nařízení o kontrolním režimu a s předcházejícím odstavcem se hlava VII použije ode dne 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. dubna 2011.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 404/2011
av den 8 april 2011
om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1224/2009 om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1224/2009 av den 20 november 2009 om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs, om ändring av förordningarna (EG) nr 847/96, (EG) nr 2371/2002, (EG) nr 811/2004, (EG) nr 768/2005, (EG) nr 2115/2005, (EG) nr 2166/2005, (EG) nr 388/2006, (EG) nr 509/2007, (EG) nr 676/2007, (EG) nr 1098/2007, (EG) nr 1300/2008, (EG) nr 1342/2008 och upphävande av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1627/94 och (EG) nr 1966/2006 (1), särskilt artiklarna 6.5, 7.5, 8.1, 9.5, 14.10, 15.9, 16.2, 21.7, 22.7, 23.5, 24.8, 25.2, 32, 37.4, 40.6, 55.5, 58.9, 60.7, 61, 64.2, 72.5, 73.9, 74.6, 75.2, 76.4, 78.2, 79.7, 92.5, 103.8, 105.6, 106.4, 107.4, 111.3, 116.6, 117.4 och 118.5, och
av följande skäl:
(1)
I förordning (EG) nr 1224/2009 (nedan kallad kontrollförordningen) föreskrivs att det ska antas tillämpningsföreskrifter och åtgärder för genomförande av vissa bestämmelser i förordningen.
(2)
För att säkerställa enhetlig tillämpning av tillämpningsföreskrifterna bör vissa definitioner fastställas.
(3)
I artikel 6.1 i kontrollförordningen anges att EU-fiskefartyg endast får användas för yrkesmässigt nyttjande av levande akvatiska resurser om de har en giltig fiskelicens. I artikel 7.1 i kontrollförordningen anges att ett EU-fiskefartyg endast har rätt att bedriva en specifik fiskeverksamhet om denna anges i ett giltigt fisketillstånd. Det bör fastställas gemensamma regler för utfärdande och förvaltning av dessa fiskelicenser och fisketillstånd så att informationen i dessa följer en gemensam standard.
(4)
I artikel 8.1 i kontrollförordningen anges att ett EU-fiskefartygs befälhavare ska respektera villkoren och begränsningarna avseende märkning och identifiering av fiskefartyg och deras redskap. Eftersom villkoren och begränsningarna avser EU-vatten är det nödvändigt att de fastställs på EU-nivå.
(5)
I artikel 9.1 i kontrollförordningen anges att medlemsstaterna ska använda ett satellitbaserat kontrollsystem för fartyg för att på ett effektivt sätt kunna övervaka den fiskeverksamhet som bedrivs av fiskefartyg som för deras flagg, oavsett var dessa fartyg befinner sig, samt fiskeverksamhet i medlemsstaternas vatten. Det bör fastställas gemensamma specifikationer på EU-nivå för ett sådant system. I specifikationerna bör särskilt ingå vilka egenskaper satellitföljarna bör ha, hur positionsuppgifterna bör överföras och vilka regler som bör gälla om en satellitföljare får tekniska problem eller slutar att fungera.
(6)
I artikel 14.1 i kontrollförordningen anges att befälhavare på EU-fiskefartyg som har en total längd på 10 meter eller mer ska föra fiskeloggbok om sina fiskeinsatser. Det är nödvändigt att fastställa vilken information som ska registreras i fiskeloggböckerna och i vilket format den ska registreras.
(7)
I artikel 14.7 i kontrollförordningen anges att befälhavare på EU-fiskefartyg ska använda omräkningsfaktorer som har fastställts på EU-nivå för att omräkna lagrad och beredd fisks vikt till levande vikt. Det är därför nödvändigt att fastställa sådana omräkningsfaktorer.
(8)
I artikel 15.1 i kontrollförordningen anges att befälhavare på EU-fiskefartyg med en total längd på 12 meter eller mer ska registrera uppgifter i loggboken på elektronisk väg. Det är lämpligt att fastställa vilka villkor som ska gälla för den elektroniska registreringen och överföringen och i vilket format detta ska göras.
(9)
I artiklarna 21.1 och 23.1 i kontrollförordningen anges att befälhavare på EU-fiskefartyg med en total längd på 10 meter eller mer ska fylla i omlastnings- och landningsdeklarationer. Det bör fastställas vilken information som ska ingå i deklarationerna och hur deklarationerna ska lämnas in.
(10)
I artiklarna 22.1 och 24.1 i kontrollförordningen anges att omlastnings- och landningsdeklarationerna ska fyllas i och skickas in på elektronisk väg. Det är lämpligt att fastställa vilka villkor som ska gälla för den elektroniska registreringen och överföringen och i vilket format detta ska göras.
(11)
I artiklarna 16.1 och 25.1 i kontrollförordningen anges att varje medlemsstat, genom provtagning, ska övervaka den verksamhet som bedrivs av fiskefartyg som inte omfattas av fiskeloggbokskravet och kraven på landningsdeklarationer. För att säkerställa att provtagningen görs enligt gemensamma standarder bör det fastställas tillämpningsföreskrifter på EU-nivå.
(12)
I artikel 37 i kontrollförordningen anges att korrigeringsåtgärder ska vidtas av kommissionen i de fall kommissionen förbjuder fiske på grund av att de fiskemöjligheter som tilldelats en medlemsstat eller grupp av medlemsstater eller Europeiska unionen antas vara uttömda, och det visar sig att en medlemsstat i själva verket inte har uttömt sina fiskemöjligheter. Det är nödvändigt att anta lämpliga regler för hur sådana fiskemöjligheter bör omfördelas och dessa regler bör ta hänsyn till om mängder motsvarande EU:s hela TAC (total tillåten fångstmängd) är tillgängliga eller inte, samt till om de årliga fiskemöjligheterna har fastställts till en nivå som inte tillåter någon omfördelning.
(13)
I artiklarna 39-41 i kontrollförordningen anges regler vars syfte är att se till fiskefartygens maskinstyrka inte överstiger tillåtna värden. Det är nödvändigt att fastställa tekniska regler för den certifiering och kontroll som bör göras på området.
(14)
I artikel 55 i kontrollförordningen anges att medlemsstaterna bör säkerställa att fritidsfiske bedrivs på ett sätt som är förenligt med målen för den gemensamma fiskeripolitiken För bestånd som omfattas av en återhämtningsplan bör medlemsstaterna samla in fångstuppgifter för fritidsfisket. Om sådant fiske får betydande konsekvenser för resurserna kan rådet fatta beslut om särskilda förvaltningsåtgärder. Det är lämpligt att fastställa tillämpningsföreskrifter för hur provtagningsplanerna bör utformas så att medlemsstaterna kan övervaka fångster ur bestånd som omfattas av återhämtningsplaner vid fritidsfiske som utförs från båtar som för deras flagg i vatten som faller under deras överhöghet eller deras jurisdiktion.
(15)
För att säkerställa att kontrollsystemet är heltäckande bör ett sådant system omfatta hela produktions- och saluföringskedjan. I artikel 58 i kontrollförordningen föreskrivs att det bör införas ett sammanhängande spårbarhetssystem så att alla partier med fiskeri- och vattenbruksprodukter är spårbara i alla led av produktion, beredning och distribution, från fångsten eller skörden till detaljhandelsskedet. Det bör fastställas gemensamma regler för identifieringen av de berörda produkterna.
(16)
I artikel 60 i kontrollförordningen anges att alla fiskeriprodukter ska vägas enligt system som är godkända av de behöriga myndigheterna, utom om det har antagits en av kommissionen godkänd provtagningsplan. Det är nödvändigt att fastställa gemensamma regler som är tillämpliga i alla medlemsstater för vägning av färska och frysta fiskeriprodukter, för vägning av omlastade fiskeriprodukter och för vägning av fiskeriprodukter efter det att de har transporterats från landningsplatsen.
(17)
I artikel 61 i kontrollförordningen anges att en medlemsstat får tillåta att fiskeriprodukter vägs efter transport från landningsplatsen under förutsättning att medlemsstaten har antagit en kontrollplan, eller, i de fall då fiskeriprodukter transporteras till en annan medlemsstat, under förutsättning att medlemsstaterna ifråga har antagit ett av kommissionen godkänt gemensamt kontrollprogram som grundar sig på de riskbaserade metoder som kommissionen antagit. Det är nödvändigt att definiera vad som avses med riskbaserade metoder.
(18)
Fisket efter sill, makrill och taggmakrill har vissa särdrag. Mot bakgrund av dessa särdrag är det lämpligt att fastställa särskilda regler för vägning och vissa andra aspekter.
(19)
I artikel 64 i kontrollförordningen anges att det ska antas tillämpningsföreskrifter för avräkningsnotans innehåll. Det är lämpligt att låta sådana regler ingå i denna förordning.
(20)
I artiklarna 71 och 72 i kontrollförordningen anges att medlemsstaterna bör utföra övervakning i EU-vatten och vidta nödvändiga åtgärder om en iakttagelse inte stämmer överens med den information de har fått tillgång till. Det är nödvändigt att fastställa gemensamma regler för vad en övervakningsrapport bör innehålla och för hur den ska översändas.
(21)
I artikel 73 i kontrollförordningen föreskrivs att rådet kan fastställa kontrollobservatörsprogram och det anges allmänna riktlinjer för vilka kvalifikationer och uppgifter som kontrollobservatörerna bör ha ombord på fiskefartygen. Det bör därför antas tillämpningsföreskrifter för hur kontrollobservatörerna bör placeras ut och för deras arbetsuppgifter.
(22)
Enligt kontrollförordningens avdelning VII kapitel I ska det fastställas tillämpningsföreskrifter för inspektionerna för att främja standardisering av medlemsstaternas kontrollverksamhet. Det bör fastställas regler för hur tjänstemän med ansvar för inspektioner bör agera och vilket ansvar medlemsstaterna bör ha för hur tjänstemännen agerar i samband med inspektionerna. Det bör också förtydligas vilket ansvar aktörerna har i samband med inspektionerna. Det bör också fastställas gemensamma principer för inspektionsförfaranden till havs, i hamn, under transport och på försäljningsställen, samt för inspektionsrapporterna och för hur de bör skickas in.
(23)
I artikel 79 i kontrollförordningen anges att unionens inspektörer får genomföra inspektioner i EU-vatten och på EU-fiskefartyg i vatten utanför EU-vattnen. Det är lämpligt att det fastställs regler för hur EU-inspektörerna bör utses, vilka uppgifter och skyldigheter de bör ha samt för hur deras rapporter bör följas upp.
(24)
I artikel 92 i kontrollförordningen föreskrivs att det bör tillämpas ett pricksystem för allvarliga överträdelser, med vilket syftet är att se till att den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser efterlevs och att skapa lika villkor för alla aktörer inom samtliga EU-vatten. För att möjliggöra detta måste det antas gemensamma regler för tillämpningen av pricksystemet på EU-nivå och en förteckning för hur många prickar som bör tilldelas för varje allvarlig överträdelse.
(25)
I artikel 5.6 och 103 i kontrollförordningen anges att ekonomiskt stöd inom ramen för rådets förordning (EG) nr 1198/2006 av den 27 juli 2006 om Europeiska fiskerifonden (2) och rådets förordning (EG) nr 861/2006 av den 22 maj 2006 om gemenskapens finansieringsåtgärder för genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken och havsrättsligt arbete (3) endast beviljas på villkor att medlemsstaterna fullgör sina skyldigheter när det gäller bevarande av fiskeresurserna och fiskerikontroll och att kommissionen har möjlighet att på vissa villkor tillfälligt avbryta eller dra in det ekonomiska stödet. Det bör fastställas tillämpningsföreskrifter för dessa bestämmelser.
(26)
I artikel 107 i kontrollförordningen anges att kommissionen får göra avdrag på kvoterna när det finns belägg för att en medlemsstat inte följer bestämmelserna om bestånd som omfattas av fleråriga planer och för att detta kan leda till ett allvarligt hot mot bevarandet av dessa bestånd. Det bör därför fastställas regler för hur stora avdrag som ska göras med beaktande av vilken form av bristande efterlevnad det är fråga om, vilka verkningarna är och hur allvarligt hotet mot beståndet är.
(27)
I kontrollförordningens avdelning XII kapitel I fastställs regler för hur de uppgifter som har registrerats för förordningens syften bör hanteras, samt att medlemsstaterna ska upprätta en datoriserad databas och ett valideringssystem; dessutom fastställs bestämmelser för åtkomsten till och utbytet av uppgifterna ifråga. Det är nödvändigt att fastställa gemensamma regler för enligt vilka förfaranden uppgifterna bör bearbetas och att säkerställa att kommissionen ges tillgång till uppgifterna samt att fastställa villkor för utbyte av uppgifterna.
(28)
I artikel 110 i kontrollförordningen anges att kommissionen eller det organ som den har utsett bör ges fjärråtkomst till de datafiler som innehåller de uppgifter som medlemsstaternas centrum för fiskerikontroll har registrerat. För att säkerställa åtkomsten bör det fastställas tydliga regler för vilka villkor och vilka förfaranden som bör iakttas.
(29)
I artiklarna 114-116 i kontrollförordningen anges att medlemsstaterna måste skapa officiella webbplatser. För att säkerställa lika åtkomst till dessa webbplatser i alla medlemsstater bör det fastställas regler för detta på EU-nivå.
(30)
Enligt artikel 117 i kontrollförordningen ska det upprättas ett system för ömsesidigt bistånd för att säkerställa det administrativa samarbetet mellan medlemsstaterna och kommissionen. Det administrativa samarbetet är nödvändigt för att säkerställa att det råder lika villkor för aktörerna inom fiskerisektorn i EU och att otillåten verksamhet följs upp och beivras. Regler bör därför upprättas för ett systematiskt utbyte av information, antingen på begäran eller spontant, och för att göra det möjligt för en medlemsstat att begära att en annan medlemsstat vidtar verkställighetsåtgärder och utfärdar administrativa delgivningar.
(31)
Skyddet för enskilda då medlemsstaterna behandlar personuppgifter regleras genom Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (4). Skyddet för enskilda då kommissionen behandlar personuppgifter regleras genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (5), särskilt när det gäller kraven på sekretess och säkerhet vid databehandling, överföring av personuppgifter från medlemsstaternas nationella system till kommissionen, vid vilka tillfällen uppgifter får behandlas och de registrerades rätt att få information om, ha tillgång till och rätta egna personuppgifter.
(32)
För att underlätta genomförandet av kontrollsystemet för fiskerisektorn bör tillämpningsföreskrifterna samlas i en och samma förordning. Följande av kommissionens förordningar bör därför upphöra att gälla:
-
Förordning (EEG) nr 2807/83 (6) om närmare bestämmelser för registrering av uppgifter om medlemsstaternas fångster av fisk.
-
Förordning (EEG) nr 3561/85 (7) om upplysningar om de nationella tillsynsmyndigheternas inspektioner av fiskeverksamheten.
-
Förordning (EEG) nr 493/87 (8) om fastställande av närmare bestämmelser för att avhjälpa sådan skada som uppkommit genom stopp av viss fiskeverksamhet.
-
Förordning (EEG) nr 1381/87 (9) om fastställande av närmare bestämmelser för märkning och dokumentation av fiskefartyg.
-
Förordning (EEG) nr 1382/87 (10) om närmare bestämmelser för inspektion av fiskefartyg.
-
Förordning (EG) nr 2943/95 (11) om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1627/94 om allmänna bestämmelser för särskilda fisketillstånd.
-
Förordning (EG) nr 1449/98 (12) om fastställande av tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EEG) nr 2847/93 när det gäller rapporter om fiskeansträngning.
-
Kommissionens förordning (EG) nr 356/2005 (13) om föreskrifter för märkning och identifiering av passiva fiskeredskap och bomtrålar.
-
Kommissionens förordning (EG) nr 2244/2003 (14) om närmare föreskrifter för det satellitbaserade övervakningssystemet för fartyg.
-
Förordning (EG) nr 1281/2005 (15) om förvaltning av fiskelicenser och de uppgifter som åtminstone måste ingå i sådana licenser.
-
Förordning (EG) nr 1042/2006 (16) om fastställande av närmare bestämmelser för tillämpning av artikel 28.3-4 i rådets förordning (EG) nr 2371/2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken.
-
Förordning (EG) nr 1542/2007 (17) om landning och vägning av sill och strömming, makrill och taggmakrill.
-
Kommissionens förordning (EG) nr 1077/2008 (18) om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1966/2006 om elektronisk registrering och rapportering av fiskeverksamheter och om metoder för fjärranalys samt om upphävande av förordning (EG) nr 1566/2007.
-
Förordning (EG) nr 409/2009 (19) om fastställande av gemenskapens omräkningsfaktorer och presentationskoder för att räkna om fiskens beredda vikt till färskvikt, och om ändring av förordning (EEG) nr 2807/83.
(33)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för fiske och vattenbruk.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
TILLÄMPNINGSOMRÅDE
Artikel 1
Syfte
I denna förordning fastställs tillämpningsföreskrifter för Europeiska unionens kontrollsystem enligt kontrollförordningen.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning avses med
1.
EU-fiskefartyg: ett fartyg enligt definitionen i artikel 3 d i rådets förordning (EG) nr 2371/2002 (20),
2.
EU-vatten: vatten enligt definitionen i artikel 3 a i förordning (EG) nr 2371/2002,
3.
innehavare av en fiskelicens: varje fysisk eller juridisk person till vilken det har utfärdats en fiskelicens enligt artikel 6 i kontrollförordningen,
4.
EU-inspektörer: inspektörer enligt definitionen i artikel 4.7 i kontrollförordningen,
5.
anordningar som samlar fisken: utrustning som flyter på havsytan och som har till syfte att dra till sig fisk,
6.
passiva redskap: fångstredskap som inte kräver att man aktivt rör på dem för att de ska fånga fisk, bland andra
a)
nät, insnjärningsnät, grimgarn, fiskfällor,
b)
drivgarn och drivande grimgarn vilka kan vara försedda med förankring, flöten och navigationshjälpmedel,
c)
långbackor, långrevar, tinor och fällor,
7.
bomtrål: alla trålar som släpas och vars trålmynning hålls öppen med hjälp av en bom eller liknande anordning, oavsett om det är fråga om trålar som är försedda med en stödanordning eller inte när de dras över havsbotten,
8.
satellitbaserat kontrollsystem för fartyg (VMS) enligt artikel 9.1 i kontrollförordningen: ett system för övervakning av fiskefartyg som regelbundet förser fiskerimyndigheterna med uppgifter om var fiskefartygen befinner sig, vilken kurs de håller och med vilken hastighet de seglar,
9.
satellitföljare enligt artikel 4.12 i kontrollförordningen: en apparat som är installerad ombord på fiskfartyget och som automatiskt sänder information om position och liknande till centrumet för fiskerikontroll i enlighet med lagstadgade krav och som gör det möjligt att vid varje tidpunkt spåra och identifiera fiskefartyget,
10.
fiskeresa: varje resa ett fiskefartyg gör under vilken det bedriver fiskeverksamhet; fiskeresan inleds när fartyget lämnar hamnen och avslutas när fartyget går i hamn,
11.
fiskeinsats: all verksamhet som innebär sökande efter fisk, utsättning, släpning och upptagning av aktiva fiskeredskap, utsättning och upptagning av passiva fiskeredskap, inbegripet det led då redskapen befinner sig i vattnet, samt överflyttning av eventuell fångst från redskapen, från förvaringskassar eller från en transportkasse till odlingskassar.
12.
elektronisk fiskeloggbok: de uppgifter om fiskeinsatser som ett fiskefartygs befälhavare registrerar med hjälp av en dator och skickar in till medlemsstatens behöriga myndigheter,
13.
produktform: en beskrivning av i vilket beredningsstadium fiskeriprodukten eller delar av denna befinner sig i enlighet med de koder och beskrivningar som anges i bilaga I,
14.
EU:s kontrollorgan för fiske: det organ som avses i definitionen i artikel 1 i förordning (EG) nr 768/2005 (21),
15.
iakttagelse: varje tillfälle då en behörig myndighet i en medlemsstat observerar ett fiskefartyg,
16.
kommersiellt känslig information: information som, om den görs offentlig, kan skada en aktörs kommersiella intressen,
17.
datoriserat valideringssystem: ett system som kan verifiera att alla uppgifter som registreras i medlemsstaternas databaser är korrekta och fullständiga och har lämnats in inom tidsfristerna,
18.
webbtjänst: ett mjukvarusystem som utarbetats för att hantera driftskompatibel interaktion mellan två datorer över ett nätverk.
AVDELNING II
ALLMÄNNA VILLKOR FÖR TILLTRÄDE TILL VATTEN OCH RESURSER
KAPITEL I
Fiskelicenser
Artikel 3
Utfärdande och förvaltning av fiskelicenser
1. En fiskelicens enligt artikel 6 i kontrollförordningen ska endast gälla för ett EU-fiskefartyg.
2. Medlemsstaterna ska utfärda, förvalta och dra in fiskelicenser enligt artikel 6 i kontrollförordningen för sina fiskefartyg, i enlighet med denna förordning.
3. Fiskelicenser enligt artikel 6 i kontrollförordningen ska minst innehålla den information som anges i bilaga II.
4. Fiskelicenser som utfärdats i enlighet med förordning (EG) nr 1281/2005 ska betraktas som fiskelicenser utfärdade i enlighet med den här förordningen om de innehåller minst den information som krävs enligt punkt 3 i denna artikel.
5. En fiskelicens ska endast vara giltig om de villkor enligt vilka den utfärdades fortfarande är uppfyllda.
6. Om en fiskelicens har återkallas tillfälligt eller dras in slutgiltigt ska myndigheterna i flaggmedlemsstaten omedelbart underrätta fiskelicensens innehavare.
7. Den högsta tillåtna kapacitet, uttryckt i GT och kW, som anges i fiskelicenser som utfärdats av en medlemsstat, får inte vid något tillfälle överstiga de maximala kapacitetsnivåer för medlemsstaten som fastställts i enlighet med artiklarna 12 och 13 i förordning (EG) nr 2371/2002 och i kommissionens förordningar (EG) nr 1438/2003 (22), (EG) nr 639/2004 (23) och (EG) nr 2104/2004 (24).
KAPITEL II
Fisketillstånd
Artikel 4
Fisketillstånd
1. Varje fisketillstånd som utfärdas enligt artikel 7 i kontrollförordningen ska endast gälla för ett EU-fiskefartyg.
2. Fisketillstånd enligt artikel 7 i kontrollförordningen ska minst innehålla den information som anges i bilaga III. Flaggmedlemsstaten ska se till att den information som anges i fisketillståndet är korrekt och förenlig med bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken.
3. Särskilda fisketillstånd som utfärdas i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1627/94 (25) ska betraktas som fisketillstånd utfärdade i enlighet med den här förordningen om de innehåller minst den information som krävs enligt punkt 2 i denna artikel.
4. Ett fisketillstånd enligt punkt 2 och en fiskelicens enligt artikel 3.2 i denna förordning får ingå i samma dokument.
5. Om inte annat följer av särskilda regler, ska EU-fiskefartyg med en total längd på under 10 meter och som endast fiskar i den egna flaggmedlemsstatens territorialvatten inte omfattas av kravet på att inneha ett fisketillstånd.
6. Artikel 3.2 och 3.5 i denna förordning ska tillämpas på motsvarande sätt.
Artikel 5
Förteckning över fisketillstånd
1. Om inte annat följer av särskilda regler ska varje medlemsstat, när de webbplatser som avses i artikel 114 i kontrollförordningen kommit i drift och senast den 1 januari 2012, på en säker sida på sin webbplats lägga ut en förteckning över de fiskefartyg som har fått fisketillstånd enligt artikel 7 i kontrollförordningen; detta ska göras innan fisketillstånden blir giltiga. Vid eventuella ändringar i förteckningen ska medlemsstaten aktualisera denna, innan ändringarna träder i kraft.
2. Medlemsstaterna ska på begäran tillhandahålla kommissionen en förteckning över de fiskefartyg som har fått fisketillstånd för 2011, dvs. för perioden 1 januari 2011-31 december 2011. De ska underrätta kommissionen om alla eventuella ändringar i förteckningen innan dessa ändringar träder i kraft.
KAPITEL III
Märkning och identifiering av eu-fiskefartyg och fiskeredskap
Avsnitt 1
Märkning och identifiering av fiskefartyg
Artikel 6
Märkning av fiskefartyg
Ett EU-fiskefartyg ska märkas enligt följande:
a)
Hamn- eller distriktsbeteckningens bokstäver och siffror ska vara målade eller angivna på annat sätt på båda sidor av EU-fiskefartygets bog, så högt över vattnet som möjligt, så att märkningen är klart synlig från havet och luften, i en färg som kontrasterar mot den bakgrund som de är målade på.
b)
För EU-fiskefartyg med en total längd på minst 10 meter men mindre än 17 meter ska höjden på bokstäverna och siffrorna vara minst 25 centimeter med en stapelbredd på minst 4 centimeter. För EU-fiskefartyg med en total längd på över 17 meter ska bokstäverna och siffrorna vara minst 45 cm höga med en stapelbredd på minst 6 cm.
c)
Flaggmedlemsstaten kan kräva att den internationella radioanropssignalen (ICRS) eller distriktsbeteckningen är tydligt målade på styrhyttens tak, så att de är väl synliga från luften, i en färg som kontrasterar mot den bakgrund som de är målade på.
d)
Kontrastfärgerna ska vara vit och svart.
e)
Distriktsbeteckningens bokstäver och siffror som är målade eller på annat sätt angivna på EU-fiskefartyget får inte kunna tas bort, utplånas, ändras, göras oläsliga, täckas eller gömmas.
Artikel 7
Handlingar ombord på ett EU-fiskefartyg
1. Befälhavaren för ett EU-fiskefartyg med en total längd på över 10 meter ska ombord medföra handlingar som har utfärdats av en behörig myndighet i den medlemsstat där fartyget är registrerat, vilka minst ska innehålla följande uppgifter om fartyget:
a)
Fartygets eventuella namn.
b)
Fartygets distriktsbeteckning bestående av bokstäver för hamn eller distrikt och siffror för fartygets registreringsnummmer.
c)
Fartygets eventuella internationella radioanropssignal.
d)
Namn och adress till ägaren eller ägarna och, i förekommande fall, till befraktaren eller befraktarna,
e)
Fartygets totala längd, dess maskinstyrka, bruttotonnage och, för EU-fartyg som har tagits i drift efter den 1 januari 1987, datum då de togs i drift.
2. På EU-fiskefartyg med en total längd på minst 17 meter och med lagerutrymmen för fisk ska befälhavaren ombord medföra aktuella ritningar med beskrivning av lagerutrymmena för fisk, med uppgift om samtliga tillträdespunkter och om vilken lagringskapacitet i kubikmeter lagerutrymmena har.
3. Befälhavaren på ett EU-fartyg som har kyltankar för havsvatten ska medföra ett dokument med uppgift om tankarnas kalibrering i kubikmeter med intervall på tio centimeter.
4. De handlingar som avses i punkterna 2 och 3 ska ha styrkts av den behöriga myndigheten i flaggmedlemsstaten. Varje ändring av uppgifterna i de handlingar som avses i punkterna 1-3 ska styrkas av en behörig myndighet i flaggmedlemsstaten.
5. De handlingar som avses i denna artikel ska på tjänstemans begäran läggas fram för kontroll- och inspektionssyften.
Avsnitt 2
Märkning och identifiering av fiskeredskap och båtar
Artikel 8
Märkning av båtar och av anordningar som samlar fisk
Båtar som medförs ombord på EU-fiskefartyg och anordningar som samlar fisk ska märkas med distriktsbeteckningen för det eller de EU-fiskefartyg som använder dem.
Artikel 9
Allmänna regler för passiva redskap och bomtrålar
1. Bestämmelserna i artiklarna 9-12 i denna förordning ska gälla för EU-fiskefartyg som fiskar i alla EU-vatten och bestämmelserna i artiklarna 13-17 i denna förordning ska gälla för EU-vatten utanför en radie på tolv sjömil räknat från kustmedlemsstaternas baslinjer.
2. Det är förbjudet att i EU-vatten enligt punkt 1 bedriva fiske med andra passiva redskap, vakare och bomtrålar än sådana som har märkts och identifierats i enlighet med artiklarna 10-17 i denna förordning.
3. I EU-vatten enligt punkt 1 är det förbjudet att medföra följande ombord:
a)
Bommar till en bomtrål, som inte är märkta med den distriktsbeteckning som föreskrivs i artikel 10 i denna förordning.
b)
Passiva redskap som saknar det märke som föreskrivs i artikel 11.2 i denna förordning.
c)
Bombeslag som saknar den märkning som föreskrivs i artikel 13.2 i denna förordning.
Artikel 10
Regler för bomtrålar
Befälhavaren för ett EU-fiskefartyg, eller dennes företrädare, ska se till att alla monterade bomtrålar som finns ombord eller som används för fiske är tydligt märkta med distriktsbeteckningen för det fartyg som de tillhör på bommen till varje bomtrål.
Artikel 11
Regler för passiva redskap
1. Befälhavaren för ett EU-fiskefartyg, eller dennes företrädare, ska se till att alla passiva redskap som finns ombord eller som används för fiske är tydligt märkta och identifierbara i enlighet med bestämmelserna i denna artikel.
2. Alla passiva redskap som används för fiske ska vara varaktigt märkta med distriktsbeteckningen för det fartyg som de tillhör, enligt följande:
a)
När det gäller nät, på ett märke fäst på översta maskraden.
b)
När det gäller linor och långrevar, på ett märke fäst vid kontaktpunkten med förtöjningsvakaren.
c)
När det gäller tinor och fällor, på ett märke fäst vid underteln.
d)
När det gäller passiva redskap som är längre än en sjömil, på märken fästa enligt a, b och c med jämna avstånd på högst en sjömil så att ingen redskapsdel med en längd av över en sjömil saknar märkning.
Artikel 12
Regler för märken
1. Alla märken ska vara
a)
gjorda i beständigt material,
b)
ordentligt fästa vid redskapet,
c)
minst 65 millimeter breda,
d)
minst 75 millimeter långa.
2. Märkena får inte kunna tas bort, utplånas, ändras, göras oläsliga, täckas eller gömmas.
Artikel 13
Regler för vakare
1. Befälhavaren för ett EU-fiskefartyg, eller dennes företrädare, ska se till att det vid varje passivt redskap som används för fiske fästs två vakare som markerar redskapets ändar och mellanvakare mellan dessa och att vakarna är utformade i enlighet med bilaga IV och placeras ut i enlighet med bestämmelserna i detta avsnitt.
2. Alla vakare som markerar redskapets ändar och alla mellanvakare ska vara märkta med distriktsbeteckningen för det EU-fiskefartyg som de tillhör och som har satt ut dem och följande ska gälla för märkningen:
a)
Bokstäverna och siffrorna i beteckningen ska anbringas så högt över vattnet som möjligt så att de syns tydligt och klart.
b)
Beteckningen ska ha en färg som kontrasterar mot den yta på vilken den anbringas.
3. Bokstäverna och siffrorna i beteckningen på vakarna får inte kunna tas bort, ändras eller tillåtas bli oläsliga.
Artikel 14
Regler för linor
1. Linorna mellan vakare och passiva redskap ska vara tillverkade av sjunkande material eller vara nedtyngda.
2. Linorna mellan ett redskap och de vakare som markerar dess ändar ska vara fästa vid redskapets ändar.
Artikel 15
Regler för vakare som markerar ett redskaps ändar
1. De vakare som markerar redskapets ändar ska placeras så att det när som helst är möjligt att fastställa var redskapets båda ändar befinner sig.
2. Stången på var och en av de vakare som markerar redskapets ändar ska ha en höjd av minst en meter över vattenytan mätt från flytkroppens översta del till den nedersta flaggans nedersta kant.
3. De vakare som markerar redskapets ändar ska vara kulörta, men får inte vara röda eller gröna.
4. Alla vakare som markerar redskapets ändar ska vara försedda med följande:
a)
En eller två rektangulära flaggor. Om det krävs två flaggor på samma vakare ska avståndet mellan dem vara minst 20 centimeter. Flaggor som markerar ändarna på ett och samma nät ska ha samma färg, de får dock inte vara vita, och ska ha samma storlek.
b)
Ett eller två ljus som avger en gul blixt var femte sekund (Fl Y 5s) och som är synliga på ett avstånd av minst två sjömil.
5. Varje vakare som markerar redskapets ändar får ha ett klotformat toppmärke med en eller två randiga ljusreflexer som inte får vara röda eller gröna och ska vara minst 6 cm breda.
Artikel 16
Regler för fastgöring av vakare som markerar ett redskaps ändar
1. De vakare som markerar ett passivt redskaps ändar ska vara fästa vid redskapet på följande sätt:
a)
En vakare i västsektorn (halva kompasscirkeln från syd genom väst till och inkluderande nord) ska vara försedd med två flaggor, två randiga ljusreflexer, två ljus och ett märke i enlighet med artikel 12 i denna förordning.
b)
En vakare i ostsektorn (halva kompasscirkeln från nord genom ost till och inkluderande syd) ska vara försedd med en flagga, en ljusreflex, ett ljus och ett märke i enlighet med artikel 12 i denna förordning.
2. Märket ska innehålla de uppgifter som anges i artikel 13.2 i denna förordning.
Artikel 17
Mellanvakare
1. Mellanvakare ska vara fästa vid passiva redskap som är längre än fem sjömil enligt följande:
a)
Mellanvakare ska placeras på högst fem sjömils avstånd från varandra så att ingen redskapsdel med en längd av fem sjömil eller mer saknar märkning.
b)
Mellanvakare ska vara försedda med ett blinkande ljus som avger en gul blixt var femte sekund (Fl Y 5s) och som är synliga på ett avstånd av minst två sjömil. De ska uppfylla samma specifikationer som den vakare som markerar redskapets ändar i ostsektorn, med undantag för att flaggan ska vara vit.
2. I Östersjön ska, genom undantag från punkt 1, passiva redskap som är längre än en sjömil vara försedda med mellanvakare. Mellanvakare ska placeras på högst en sjömils avstånd från varandra så att ingen redskapsdel med en längd av en sjömil eller mer saknar märkning.
Mellanvakare ska uppfylla samma specifikationer som den vakare som markerar redskapets ändar i ostsektorn, med undantag för följande:
a)
Flaggorna ska vara vita.
b)
Var femte mellanvakare ska vara försedd med en radarreflektor som ger ett eko på ett avstånd av minst två sjömil.
KAPITEL IV
Det satellitbaserade kontrollsystemet för fartyg
Artikel 18
Krav på satellitföljare ombord på EU-fiskefartyg
1. Om inte annat följer av artikel 25.3 i denna förordning får ett EU-fiskefartyg som omfattas av det satellitbaserade kontrollsystemet för fartyg (VMS) inte lämna en hamn utan en fullt fungerande satellitföljare ombord.
2. När ett EU-fiskefartyg ligger i hamn får satellitföljaren endast slås av i följande fall:
a)
Om förhandsinformation om detta har meddelats till centrumet för fiskerikontroll i flaggmedlemsstaten och centrumet för fiskerikontroll i kustmedlemsstaten.
b)
Om nästa rapport kan visa att EU-fiskefartyget inte har förflyttat sig från den position som angavs i den föregående rapporten.
De behöriga myndigheterna i flaggmedlemsstaten får tillåta att den förhandsinformation som aves i a ersätts med ett automatiskt VMS-meddelande eller larm som genereras av systemet och anger att EU-fiskefartyget befinner sig inom en hamns i förväg definierade geografiska område.
3. Detta kapitel ska inte tillämpas för EU-fiskefartyg som uteslutande används inom vattenbruk.
Artikel 19
Satellitföljarnas egenskaper
1. Den satellitföljare som installeras ombord på ett EU-fiskefartyg ska säkerställa att det med regelbundna intervall automatisk överförs uppgifter om följande till flaggmedlemsstatens centrum för fiskerikontroll:
a)
Identifieringsuppgifter för fiskefartyget.
b)
Fiskefartygets senaste geografiska position, med positionsfel på mindre än 500 meter och med en noggrannhetsgrad på 99 %.
c)
Datum och tidpunkt (uttryckta i UTC, Universal Time Coordinated) då fartygspositionen fastställdes.
d)
Fiskefartygets momentana hastighet och kurs.
2. Medlemsstaterna ska säkerställa att satellitföljarna är skyddade mot in- eller utmatning av felaktiga positioner och inte kan manipuleras manuellt.
Artikel 20
Befälhavarens ansvar för satelllitföljarna
1. Befälhavaren på ett EU-fiskefartyg ska se till att satellitföljaren vid alla tidpunkter är fullt operationell och att de uppgifter som avses i artikel 19.1 i denna förordning överförs.
2. Om inte annat följer av artikel 26.1 i denna förordning ska befälhavaren på ett EU-fiskefartyg särskilt säkerställa att
a)
uppgifterna inte ändras på något sätt,
b)
antennen eller antennerna som är kopplade till satellitföljaren inte hindras från att fungera, kopplas från eller blockeras på något sätt,
c)
strömtillförseln till satellitföljaren inte bryts på något sätt, och att
d)
satellitföljaren inte avlägsnas från fiskefartyget.
3. Satellitföljaren får inte förstöras, skadas, göras obrukbar eller manipuleras på annat sätt, såvida inte de behöriga myndigheterna i flaggmedlemsstaten har godkänt reparation eller utbyte av den.
Artikel 21
Kontrollåtgärder som ska antas av flaggmedlemsstaterna
Varje flaggmedlemsstat ska se till att det kontinuerligt och systematiskt kontrolleras att de uppgifter som avses i artikel 19 i denna förordning är riktiga och flaggmedlemsstaterna ska omedelbart vidta åtgärder så snart oriktiga eller ofullständiga uppgifter konstateras.
Artikel 22
Överföringsfrekvens
1. Varje medlemsstat ska se till att dess centrum för fiskerikontroll minst varannan timme genom VMS erhåller de uppgifter som avses i artikel 19 i denna förordning om medlemsstatens fiskefartyg. Centrumet för fiskerikontroll får begära att få uppgifterna med kortare tidsintervall.
2. Centrumet för fiskerikontroll ska ha kapacitet att beräkna vart och ett av medlemsstatens fiskefartygs faktiska position.
Artikel 23
Övervakning av inträde i och utträde ur särskilda områden
Varje medlemsstat ska se till att dess centrum för fiskerikontroll via uppgifter från det satellitbaserade kontrollsystemet övervakar datum och tidpunkt för medlemsstatens fiskefartygs inträde i och utträde ur
a)
alla havsområden för vilka det finns särskilda bestämmelser om tillträde till vatten och resurser,
b)
områden med fiskebegränsning enligt artikel 50 i kontrollförordningen,
c)
regleringsområden för de regionala fiskeriförvaltningsorganisationer som Europeiska unionen eller en viss medlemsstat är part i,
d)
vatten som står under ett tredjelands överhöghet eller jurisdiktion.
Artikel 24
Överföring av uppgifter till kustmedlemsstaten
1. Varje medlemsstat ska säkerställa att det satellitbaserade kontrollsystem som den har inrättat, under den tid då ett fiskefartyg från medlemsstaten befinner sig i en kustmedlemsstats vatten, automatiskt överför de uppgifter som föreskrivs i artikel 19 i denna förordning till kustmedlemsstatens centrum för fiskerikontroll. Uppgifterna ska överföras samtidigt som de överförs till flaggmedlemsstatens centrum för fiskerikontroll och det format som anges i bilaga V ska användas.
2. Kustmedlemsstater som gemensamt övervakar ett område får ange en gemensam mottagare av de överföringar som avses i artikel 19 i denna förordning. De ska underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om detta.
3. Varje medlemsstat ska till övriga medlemsstater och till kommissionen översända en fullständig förteckning över de latitud- och longitudkoordinater som avgränsar dess exklusiva ekonomiska zon eller exklusiva fiskezon, i ett om möjligt elektroniskt format som är kompatibelt med World Geodetic System 1984 (WGS 84). Den ska även meddela övriga medlemsstater och kommissionen alla eventuella ändringar av dessa koordinater. Alternativt kan medlemsstaterna offentliggöra förteckningen på den webbplats som avses i artikel 115 i kontrollförordningen.
4. Medlemsstaterna ska säkerställa effektiv samordning mellan de behöriga myndigheterna när det gäller överföringen av uppgifter från det satellitbaserade kontrollsystemet enligt artikel 9.3 i kontrollförordningen, även genom att det införs tydliga och dokumenterade förfaranden för detta.
Artikel 25
Tekniska problem eller icke-fungerande satellitföljare
1. Om det uppstår tekniska problem med en satellitföljare som installerats på ett EU-fiskefartyg, eller om den upphör att fungera, ska befälhavaren eller dennas företrädare var fjärde timme, från det att händelsen upptäcktes eller från den tidpunkt då han eller hon informerades i enlighet med punkt 4 eller artikel 26.1 i denna förordning, via lämpliga medel för telekommunikation meddela fiskefartygets aktuella geografiska koordinater till flaggmedlemsstatens centrum för fiskerikontroll. Medlemsstaterna ska besluta vilka medel för telekommunikation som ska användas och ange dessa på den webbplats som avses i artikel 115 i kontrollförordningen.
2. Flaggmedlemsstatens centrum för fiskerikontroll ska så snart de geografiska positionsangivelser som avses i punkt 1 mottagits utan dröjsmål lägga in dem i VMS-databasen. De uppgifter som läggs in manuellt i VMS-databasen ska tydligt gå att skilja från automatiska meddelanden. När så är lämpligt ska dessa manuella VMS-uppgifter utan dröjsmål överföras till kustmedlemsstaterna.
3. Om det har uppstått ett tekniskt problem med satellitföljaren eller om satellitföljaren har slutat fungera får EU-fiskefartyget inte lämna hamnen förrän satellitföljaren ombord återigen fungerar till fullo och har godkänts av de behöriga myndigheterna i flaggmedlemsstaten och i kustmedlemsstaten. Genom undantag får flaggmedlemsstatens centrum för fiskerikontroll tillåta sina fiskefartyg att lämna hamnen med en icke-fungerande satellitföljare för att få den reparerad eller utbytt.
4. De behöriga myndigheterna i flaggmedlemsstaten eller, i tillämpliga fall, de behöriga myndigheterna i kustmedlemsstaten, ska vidta åtgärder för att underrätta befälhavaren eller dennes företrädare om ett EU-fiskefartygs satellitföljare förefaller vara defekt eller inte fungera till fullo.
5. Innan satellitföljaren avlägsnas för reparation eller utbyte ska detta godkännas av den behöriga myndigheten i flaggmedlemsstaten.
Artikel 26
Uteblivna uppgifter
1. Om centrumet för fiskerikontroll i en flaggmedlemsstat under tolv sammanhängande timmar inte har fått meddelanden enligt artiklarna 22 eller 25.1 i denna förordning ska centrumet så snart som möjligt underrätta EU-fiskefartygets befälhavare eller ansvariga aktör eller dessas företrädare om detta. Om denna situation inträffar mer än tre gånger inom ett kalenderår med avseende på ett visst EU-fiskefartyg ska flaggmedlemsstaten se till att satellitföljaren på det fartyget kontrolleras noggrant. Flaggmedlemsstaten ska undersöka huruvida utrustningen har manipulerats eller inte. Genom undantag från artikel 20.2 d får undersökningen innebära att utrustning avlägsnas från fartyget för att undersökas.
2. Om centrumet för fiskerikontroll i en flaggmedlemsstat under tolv timmar inte har fått meddelanden i enlighet med artikel 22 eller artikel 25.1 i denna förordning och den senaste positionsangivelsen var från en annan medlemsstats vatten, ska centrumet så snart som möjligt underrätta den kustmedlemsstatens centrum för fiskerikontroll om detta.
3. Om de behöriga myndigheterna i en kustmedlemsstat siktar ett EU-fiskefartyg i sina vatten utan att ha fått några uppgifter i enlighet med artikel 24.1 eller artikel 25.2 i denna förordning ska de meddela befälhavaren på fartyget och flaggmedlemsstatens centrum för fiskerikontroll om detta.
Artikel 27
Övervakning av fiskeverksamhet och registrering av uppgifter
1. Medlemsstaterna ska använda de uppgifter som de tar emot i enlighet med artikel 22, 24.1 och 25 i denna förordning för att säkerställa att fiskefartygens verksamhet övervakas effektivt.
2. Flaggmedlemsstaterna ska
a)
säkerställa att uppgifter som tas emot i enlighet med detta kapitel registreras i elektronisk form och lagras på ett säkert sätt i elektroniska databaser under minst tre år,
b)
vidta alla nödvändiga åtgärder för att garantera att de endast används för officiella ändamål, och
c)
vidta alla nödvändiga tekniska åtgärder för att förhindra att uppgifterna förstörs på grund av missöden eller oegentligheter, oavsiktligt går förlorade, förvanskas, sprids eller kommer obehöriga till del.
Artikel 28
Kommissionens tillgång till uppgifter
Kommissionen får begära att medlemsstaterna i enlighet med artikel 111.1 a i kontrollförordningen sörjer för att uppgifter enligt artikel 19 i denna förordning avseende en viss grupp av fiskefartyg och under en viss tid överförs automatiskt till kommissionen eller till det organ som kommissionen utser. Uppgifterna ska samtidigt överföras till flaggmedlemsstatens centrum för fiskerikontroll och det format som anges i bilaga V ska användas.
AVDELNING III
KONTROLL AV FISKE
KAPITEL I
Fiskeloggbok, omlastningsdeklaration och landningsdeklaration i pappersformat
Avsnitt 1
Ifyllande och inlämning av fiskeloggboken, omlastningsdeklarationen och landningsdeklarationen i pappersformat
Artikel 29
EU-fiskefartyg som ska fylla i och lämna in en fiskeloggbok och omlastnings- och landningsdeklarationer i pappersformat
1. Om inte annat följer av särskilda bestämmelser i fleråriga planer ska befälhavaren för EU-fiskefartyg med en total längd på tio meter eller mer som inte omfattas av skyldigheten att på elektronisk väg fylla i och skicka in uppgifter ur fiskeloggboken samt landnings- och omlastningsdeklarationer, i pappersformat fylla i och skicka in uppgifter ur fiskeloggboken samt landnings- och omlastningsdeklarationer enligt artiklarna 14, 21 och 23 i kontrollförordningen. Dessa omlastningsdeklarationer och landningsdeklarationer kan alternativt fyllas i och lämnas in av befälhavarens företrädare på befälhavarens vägnar.
2. Skyldigheten att i pappersformat fylla i och skicka in uppgifter ur fiskeloggboken och landnings- och omlastningsdeklarationer ska också gälla för EU-fiskefartyg med en total längd på mindre än tio meter om flaggstaten kräver att de för en fiskeloggbok och skickar in landnings- och/eller omlastningsdeklarationer i enlighet med artikel 16.3 och 25.3 i kontrollförordningen.
Artikel 30
Förlagor för fiskeloggbok och omlastnings- och landningsdeklarationer i pappersformat
1. För samtliga fiskeområden, utom för Nafo-delområde 1 och Ices-sektioner V.a och XIV, ska en fiskeloggbok och omlastningsdeklarationer och landningsdeklarationer i pappersformat fyllas i och skickas in av EU-fiskefartygens befälhavare i enlighet med den förlaga som finns i bilaga VI. För fiskeinsatser uteslutande i Medelhavet får dock förlagan i bilaga VII användas av befälhavare på EU-fiskefartyg som inte omfattas av kravet på elektronisk överföring av fiskeloggboks- omlastningsdeklarations- och landningdeklarationsuppgifter, och som gör dagsfiskeresor i en och samma fiskezon.
2. För Nafo-delområde 1 och Ices-sektioner V.a och XIV ska det format som anges i bilaga VIII användas för fiskeloggboken i pappersformat och det format som anges i bilaga XI för landnings- och omlastningsdeklarationerna i pappersformat.
3. Fiskeloggboken, omlastningsdeklarationerna och landningsdeklarationerna i pappersformat enligt bilagorna VI och VII ska även föras i enlighet med punkt 1 och artikel 31 i denna förordning när EU-fiskefartygen bedriver fiskeverksamhet i ett tredjelands vatten, i vatten som förvaltas av en regional fiskeriförvaltningsorganisation eller i vatten utanför EU-vatten som inte förvaltas av en regional fiskeriförvaltningsorganisation, utom i de fall då tredjelandet eller den regionala fiskeriförvaltningsorganisationens regler specifikt kräver att en annan typ av fiskeloggbok, omlastningsdeklaration eller landningsdeklaration fylls i och skickas in. Om tredjelandet inte kräver att en särskild fiskeloggbok ska föras, men däremot kräver andra uppgifter än Europeiska unionen, så ska dessa uppgifter registreras.
4. Medlemsstaterna får fortsätta att föra fiskeloggbok i pappersformat i enlighet med förordning (EEG) nr 2807/83 för EU-fiskefartyg som inte omfattas av kravet på att föra och skicka in en elektronisk fiskeloggbok i artikel 15 i kontrollförordningen, till dess att lagret av fiskeloggböcker i pappersformat har uttömts.
Artikel 31
Instruktion för hur fiskeloggboken och omlastningsdeklarationerna och landningsdeklarationerna i pappersformat ska fyllas i och skickas in
1. Fiskeloggboken och omlastnings- och landningsdeklarationerna i pappersformat ska fyllas i och skickas in i enlighet med de instruktioner som ges i bilaga X.
2. När instruktionerna i bilaga X anger att tillämpningen av en regel är fakultativ, har flaggmedlemsstaten rätt göra den obligatorisk.
3. Alla uppgifter som förs in i fiskeloggboken, omlastningsdeklarationerna eller landningsdeklarationerna ska vara tydliga och outplånliga. Inga uppgifter får suddas ut eller ändras. Om en felaktig uppgift förs in av misstag ska uppgiften strykas över med ett enda streck och den rätta uppgiften ska föras in och paraferas av befälhavaren. Varje rad ska paraferas av befälhavaren.
4. Befälhavaren på EU-fiskefartyget eller, när det gäller omlastnings- och landningsdeklarationer, dennes företrädare ska med sina initialer eller sin namnteckning intyga att uppgifterna i fiskeloggboken och i omlastnings- och landningsdeklarationerna är riktiga.
Artikel 32
Tidsfrister för inskickande av fiskeloggboken och landnings- och omlastningsdeklarationerna i pappersformat
1. När ett EU-fiskefartyg landar fångst i en hamn eller omlastar i en hamn eller på en plats nära flaggmedlemsstatens kust ska befälhavaren skicka in originalversionen av fiskeloggboken och omlastnings- och landningsdeklarationerna i pappersformat till den berörda medlemsstatens behöriga myndigheter så snart som möjligt och senast 48 timmar efter det att landningen eller omlastningen har avslutats. Originalversionen av omlastningsdeklarationerna och landningsdeklarationerna kan alternativt fyllas i och lämnas in av befälhavarens företrädare på befälhavarens vägnar.
2. När ingen fångst landas efter en fiskeresa ska befälhavaren lämna in originalet eller originalen till fiskeloggboken elller omlastningsdeklarationen så snart som möjligt och senast 48 timmar efter ankomsten till hamn. Originalversionen omlastningsdeklarationerna kan alternativt lämnas in av befälhavarens företrädare på befälhavarens vägnar.
3. När ett EU-fiskefartyg omlastar i en hamn eller på en plats nära en kust och när ett EU-fiskefartyg landar fångst i en hamn i en annan medlemsstat än dess flaggmedlemsstat ska den första kopian eller de första kopiorna av fiskeloggboken och landnings- och omlastningsdeklarationerna skickas in till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där omlastningen eller landningen äger rum så snart som möjligt och senast 48 timmar efter det att landningen eller omlastningen har avslutats. Originalversionen av fiskeloggboken och omlastnings- och landningsdeklarationerna ska så snart som möjligt och senast 48 timmar efter det att landningen eller omlastningen har avslutats skickas in till de behöriga myndigheterna i flaggmedlemsstaten.
4. När ett EU-fiskefartyg omlastar i en hamn, i ett tredjelands vatten eller på öppet hav eller när ett EU-fiskefartyg landar fångst i en hamn i ett tredjeland ska befälhavaren eller dennes företrädare skicka in originalen till fiskeloggboken och omlastnings- och landningsdeklarationerna till flaggmedlemsstatens behöriga myndigheter så snart som möjligt och senast 48 timmar efter det att omlastningen eller landningen har avslutats.
5. I de fall då ett tredjeland eller en regional fiskeriförvaltningsorganisations regler specifikt kräver att en annan fiskeloggbok och andra omlastnings- och landningsdeklarationer än de som anges i bilaga VI fylls i och skickas in, ska EU-fiskefartygets befälhavare skicka in en kopia av de handlingarna till de behöriga myndigheterna i sin flaggmedlemsstat så snart som möjligt och senast 48 timmar efter det att omlastningen eller landningen har avslutats.
Avsnitt 2
Särskilda regler för fiskeloggboken i pappersformat
Artikel 33
Ifyllande av fiskeloggboken i pappersformat
1. Även om inga fångster görs ska fiskeloggboken i pappersformat fyllas i med samtliga obligatoriska uppgifter, vid följande tidpunkter:
a)
Dagligen, senast kl. 24.00 innan fartyget anlöper hamn.
b)
Då inspektion äger rum till havs.
c)
I samband med de händelser som har definierats i gemenskapslagstiftningen eller av flaggmedlemsstaten.
2. En ny rad i fiskeloggboken i pappersformat ska fyllas i
a)
för varje dag till havs,
b)
då fiske inleds i en ny Ices-sektion eller ett nytt fiskeområde under en och samma dag, och
c)
när det läggs in uppgifter om fiskeansträngningen.
3. En ny sida i fiskeloggboken i pappersformat ska fyllas i
a)
när ett annat redskap eller ett nät med annan maskstorlek än det föregående tas i bruk,
b)
varje gång fisket återupptas efter en omlastning eller en mellanliggande landning,
c)
om antalet kolumner är otillräckligt, och
d)
när fartyget lämnar en hamn i vilken ingen landning har gjorts.
4. När fartyget lämnar en hamn eller efter det att en omlastning har avslutats, och fångst hålls krav ombord, ska det anges vilka kvantiteter av varje art det rör sig om på en ny sida i fiskeloggboken.
5. Koderna i bilaga XI ska användas för att under lämplig rubrik i fiskeloggboken i pappersformat ange vilka fiskeredskap som har använts.
Avsnitt 3
Särskilda regler för omlastningsdeklarationen och landningsdeklarationen i pappersformat
Artikel 34
Överlämnande av omlastningsdeklarationen i pappersformat
1. När det görs en omlastning mellan två EU-fiskefartyg ska befälhavaren för det omlastande fiskefartyget eller dennes företrädare, när omlastningen har avslutats, överlämna en kopia av fartygets omlastningsdeklaration i pappersformat till befälhavaren på det mottagande fartyget eller till dennes företrädare. Befälhavaren på det mottagande fartyget eller dennes företrädare ska, när omlastningen har avslutats, överlämna en kopia av fartygets omlastningsdeklaration i pappersformat till det omlastande fartygets befälhavare eller dennes företrädare.
2. De handlingar som avses i punkt 1 ska på tjänstemans begäran läggas fram för kontroll- och inspektionssyften.
Artikel 35
Undertecknande av landningsdeklarationen
Innan landningsdeklarationen överlämnas ska befälhavaren eller dennes företrädare underteckna varje sida i den.
KAPITEL II
Fiskeloggbok, landningsdeklaration och omlastningsdeklaration i elektroniskt format
Avsnitt 1
Ifyllande och överföring av fiskeloggbok, landningsdeklarations- och omlastningsdeklarationsuppgifter i elektroniskt format
Artikel 36
Krav på elektroniska registrerings- och rapporteringssystem på EU-fiskefartyg
1. Ett EU-fiskefartyg som omfattas av krav på elektroniskt ifyllande och elektronisk överföring av fiskeloggbok, omlastningsdeklaration och landningsdeklaration i enlighet med artiklarna 15, 21 och 24 i kontrollförordningen ska, om inte annat följer av artikel 39.4 i denna förordning, inte tillåtas lämna hamn utan att ha ett fullt fungerande system för elektronisk registrering och rapportering installerat ombord.
2. Detta kapitel ska inte tillämpas för EU-fiskefartyg som uteslutande används inom vattenbruk.
Artikel 37
Format för överföring av uppgifter från ett EU-fiskefartyg till de behöriga myndigheterna i flaggstaten
Varje medlemsstat ska fastställa det format som ska användas för kommunikation mellan EU-fiskefartyg som för dess flagg och de behöriga myndigheterna vid ifyllande och överföring av fiskeloggboks-, omlastningsdeklarations- och landningsdeklarationsuppgifter enligt artiklarna 15, 21 och 24 i kontrollförordningen.
Artikel 38
Returmeddelanden
1. Returmeddelanden ska skickas till EU-fiskefartyget varje gång det överför fiskeloggboks- och omlastningsuppgifter, uppgifter enligt förhandsanmälan eller landningsdeklarationsuppgifter. Returmeddelandet ska innehålla ett mottagningsbevis.
2. Befälhavaren på ett EU-fartyg ska spara returmeddelandet fram till fiskeresans slut.
Artikel 39
Bestämmelser vid tekniska fel på de elektroniska registrerings- och rapporteringssystemens funktion eller om de upphör att fungera
1. Om det blir tekniskt fel på det elektroniska registrerings- och rapporteringssystemet ombord på EU-fiskefartyget eller om systemet upphör att fungera, ska befälhavaren eller dennas företrädare, från det att händelsen upptäcktes eller från det att han eller hon informerades i enlighet med artikel 40.1 i denna förordning, dagligen eller senast inom 24 timmar, via lämpliga medel för telekommunikation anmäla fiskeloggboks-, omlastningsdeklarations- och landningsdeklarationsuppgifter till de behöriga myndigheterna i flaggmedlemsstaten, även i de fall då inga fångster har tagits. Medlemsstaterna ska besluta vilka medel för telekommunikation som ska användas och ange dessa på den webbplats som avses i artikel 115 i kontrollförordningen.
2. Vid tekniska fel på det elektroniska registrerings- och rapporteringssystemet eller om det upphör att fungera ska fiskeloggboks-, landningsdeklarations- och omlastningsdeklarationsuppgifter också skickas in
a)
på begäran av den behöriga myndigheten i flaggmedlemsstaten,
b)
omedelbart efter det att den sista fiskeinsatsen eller det att omlastningen har avslutats,
c)
före ankomsten till hamnen,
d)
då inspektion äger rum till havs,
e)
vid händelser som definieras i gemenskapslagstiftningen eller av flaggmedlemsstaten.
I de fall som avses i a och e ska även uppgifter enligt förhandsanmälan och landningsdeklarationsuppgifter skickas in.
3. Så snart de uppgifter som avses i punkt 1 mottagits ska de behöriga myndigheterna i flaggmedlemsstaten utan dröjsmål lägga in dem i den elektroniska databasen.
4. Efter det att det uppstått ett tekniskt fel på det elektroniska registrerings- och rapporteringssystemet eller om det har upphört att fungera får EU-fiskefartyget inte lämna hamn förrän systemet fungerar på ett sätt som flaggmedlemsstatens behöriga myndigheter finner tillfredsställande eller förrän dessa myndigheter på annat sätt gett sitt tillstånd. När flaggmedlemsstaten har givit ett av sina fiskefartyg tillstånd att lämna en hamn i en kustmedlemsstat trots att fartygets elektroniska registerings- och rapporteringssystem är ur funktion, ska den omedelbart underrätta kustmedlemsstaten om detta.
5. Innan det elektroniska registrerings- och rapporteringssystemet avlägsnas för reparation eller utbyte ska detta godkännas av den behöriga myndigheten i flaggmedlemsstaten.
Artikel 40
Uteblivna uppgifter
1. Om de behöriga myndigheterna i en flaggmedlemsstat inte har mottagit några överföringar av uppgifter enligt artiklarna 15, 22 och 24 i kontrollförordningen ska de så snart som möjligt underrätta EU-fiskefartygets befälhavare eller ansvarig aktör eller deras företrädare om detta. Om denna situation inträffar mer än tre gånger inom ett kalenderår med avseende på ett visst EU-fiskefartyg ska flaggmedlemsstaten se till att det elektroniska registrerings- och rapporteringssystemet på det fartyget kontrolleras noggrant. Den berörda flaggmedlemsstaten ska undersöka problemet för att fastställa varför uppgifterna inte har kommit fram och ska vidta lämpliga åtgärder.
2. Om de behöriga myndigheterna i en flaggmedlemsstat inte har tagit emot några överföringar av uppgifter enligt artiklarna 15, 22 och 24 i kontrollförordningen, och den senaste position som har rapporterats via det satellitbaserade övervakningssystemet VMS kom från en kustmedlemsstats vatten, ska de så snart som möjligt underrätta den kustmedlemsstatens behöriga myndigheter om detta.
3. EU-fiskefartygets befälhavare eller ansvariga aktör eller deras företrädare ska sända alla uppgifter som ännu inte kommit fram och som anmälts enligt punkt 1 till de behöriga myndigheterna i flaggmedlemsstaten omedelbart då de tagit emot anmälan.
Artikel 41
Åtkomstfel
1. Om de behöriga myndigheterna i en kustmedlemsstat siktar ett EU-fiskefartyg som för en annan medlemsstats flagg i sina vatten och inte kan få åtkomst till fiskeloggboks- eller omlastningsuppgifter enligt artikel 44 i denna förordning ska de begära att de behöriga myndigheterna i flaggmedlemsstaten ser till att åtkomst ges.
2. Om åtkomst enligt punkt 1 inte har säkerställts inom fyra timmar efter denna begäran ska kustmedlemsstaten underrätta flaggmedlemsstaten. Så snart flaggmedlemsstaten tagit emot meddelandet ska den omedelbart skicka uppgifterna till kustmedlemsstaten på tillgänglig elektronisk väg.
3. Om kustmedlemsstaten inte får in de uppgifter som avses i punkt 2 ska EU-fiskefartygets befälhavare eller ansvariga aktör eller deras företrädare sända uppgifterna och en kopia av returmeddelandet enligt artikel 38 i denna förordning till kustmedlemsstatens behöriga myndigheter på begäran och med tillgängligt kommunikationsmedel, om möjligt elektroniskt. Medlemsstaterna ska besluta vilka medel som ska användas och ange dessa på den webbplats som avses i artikel 115 i kontrollförordningen.
4. Om EU-fiskefartygets befälhavare eller ansvariga aktör eller deras företrädare inte kan sända en kopia av det returmeddelande som avses i artikel 38 i denna förordning till kustmedlemsstatens behöriga myndigheter ska fartyget i fråga förbjudas att bedriva fiskeverksamhet i kustmedlemsstatens vatten fram till dess att befälhavaren, den ansvariga aktören eller deras företrädare har sänt en kopia av returmeddelandet eller av den information som avses i artikel 14.1 i kontrollförordningen till myndigheterna i fråga.
Artikel 42
Uppgifter om det elektroniska registrerings- och rapporteringssystemets funktion
1. Medlemsstaterna ska upprätthålla databaser om funktionen hos sina elektroniska registrerings- och rapporteringssystem. Databaserna ska minst innehålla samt ha kapacitet att automatiskt generera följande information:
a)
En förteckning över de av flaggmedlemsstatens fiskefartyg vars elektroniska registrerings- och rapporteringssystem har drabbats av tekniska fel eller upphört att fungera.
b)
Antalet fartyg som inte har gjort dagliga elektroniska överföringar av fiskeloggboksuppgifter och det genomsnittliga antalet elektroniska fiskeöverföringar av loggboksuppgifter som inkommit per fiskefartyg, fördelat på flaggmedlemsstat.
c)
Antalet överföringar av omlastningsdeklarationer, landningsdeklarationer, deklarationer om övertagande och avräkningsnotor som inkommit, fördelat på flaggmedlemsstat.
2. Sammanfattningar av information som genererats enligt punkt 1 ska sändas till kommissionen på dess begäran. Alternativt kan denna information också göras tillgänglig på den säkra webbplatsen i ett format och med ett tidsintervall som fastställs av kommissionen efter samråd med medlemsstaterna.
Artikel 43
Format för utbyte av uppgifter mellan medlemsstaterna
1. Medlemsstaterna ska utbyta den information som avses i detta avsnitt med hjälp av det format som definieras i bilaga XII och som ska ligga till grund för XML (extensible mark-up language). Kommissionen ska efter samråd med medlemsstaterna besluta om vilken XML-standard som ska användas för det elektroniska uppgiftsutbytet mellan medlemsstaterna och mellan medlemsstaterna, kommissionen och det organ som kommissionen utser.
2. Ändringar i formatet enligt punkt 1 ska anges tydligt och markeras med det datum då det uppdaterades. Sådana ändringar ska inte träda i kraft förrän tidigast sex månader efter att beslutet om ändring fattades.
3. När en medlemsstat får elektronisk information från en annan medlemsstat ska den mottagande medlemsstaten se till att ett returmeddelande skickas till de behöriga myndigheterna i den sändande medlemsstaten. Returmeddelandet ska innehålla ett mottagningsbevis.
4. De uppgifter i bilaga XII som befälhavarna är skyldiga att registrera i sina fiskeloggböcker enligt EU-bestämmelserna ska också vara obligatoriska vid informationsutbyten mellan medlemsstaterna.
Artikel 44
Åtkomst till uppgifter
1. Varje flaggmedlemsstat ska säkerställa det elektroniska direktutbytet av information enligt artikel 111.1 i kontrollförordningen med en kustmedlemsstat när det gäller fiskeloggboksuppgifter, omlastningsuppgifter, uppgifter enligt förhandsanmälan och landningsdeklarationsuppgifter för flaggmedlemsstaternas fiskefartyg då dessa bedriver fiskeverksamhet i vatten som lyder under en kustmedlemsstats överhöghet eller jurisdiktion eller angör en hamn i en kustmedlemsstat
2. Om inte annat följer av punkt 1 får en flaggmedlemsstat på begäran säkerställa det elektroniska direktutbyte av information som avses i artikel 111.1 i kontrollförordningen rörande fiskeloggboks- och omlastningsdeklarationsuppgifter för dess fiskefartyg med en medlemsstat som, i enlighet med artikel 80 kontrollförordningen, utför inspektioner av en annan medlemsstats fiskefartyg i EU-vatten utanför vatten som omfattas av den medlemsstats överhöghet som kommit med begäran, i internationella vatten eller i ett tredjelands vatten.
3. Flaggmedlemsstaten ska på begäran tillhandahålla uppgifter enligt punkterna 1 och 2 avseende de föregående tolv månaderna.
4. Uppgifterna enligt punkt 1 ska minst omfatta uppgifter från den senaste gången fartyget lämnade hamn till den tidpunkt då landningen avslutades. Uppgifterna enligt punkt 2 ska minst omfatta uppgifter från den senaste gången fartyget lämnade hamn till tidpunkten för begäran. Uppgifter enligt punkterna 1 och 2 avseende fiskeresor under de föregående tolv månaderna ska tillhandahållas på begäran.
5. Befälhavare på EU-fiskefartyg ska dygnet runt alla dagar i veckan ha säker åtkomst till sina egna elektroniska fiskeloggboksuppgifter och omlastnings- och landningsdeklarationer som finns lagrade i flaggmedlemsstatens databas.
6. En kustmedlemsstat ska, inom ramen för planer för gemensamt utnyttjande och annan gemensam inspektionsverksamhet som man har enats om, bevilja en annan medlemsstats patrullfartyg direktansluten åtkomst till kustmedlemsstatens databaser med elektroniska fiskeloggboksuppgifter och omlastningsdeklarationsuppgifter, uppgifter enligt förhandsanmälan och landningsdeklarationsuppgifter; detta ska ske via den andra medlemsstatens centrum för fiskerikontroll.
Artikel 45
Utbyte av uppgifter mellan medlemsstaterna
1. Åtkomsten till de uppgifter som avses i artikel 44 i denna förordning ska ges genom en säker och permanent Internetuppkoppling.
2. Medlemsstaterna ska utbyta relevanta tekniska uppgifter för att säkerställa ömsesidig åtkomst till och utbyte av uppgifter i elektroniska fiskeloggböcker, omlastningsdeklarationer och landningsdeklarationer.
3. Medlemsstaterna ska
a)
säkerställa att de uppgifter som tas emot enligt detta kapitel sparas i elektronisk form och lagras säkert i elektroniska databaser under minst tre år,
b)
vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de endast används för officiella ändamål, och
c)
vidta alla nödvändiga tekniska åtgärder för att förhindra att uppgifterna förstörs på grund av missöden eller oegentligheter, oavsiktligt går förlorade, förvanskas, sprids eller kommer obehöriga till del.
Artikel 46
Central myndighet
1. I varje medlemsstat ska en enda myndighet enligt artikel 5.5 i kontrollförordningen ansvara för att överföra, ta emot, förvalta och behandla alla uppgifter som omfattas av detta kapitel.
2. Medlemsstaterna ska utbyta kontaktuppgifter för de myndigheter som avses i punkt 1 och ska informera kommissionen och det organ som kommissionen utser om detta inom tre månader efter det att denna förordning träder i kraft.
3. Eventuella ändringar i de uppgifter som avses i punkterna 1 och 2 ska meddelas kommissionen, det organ som kommissionen utser och de övriga medlemsstaterna innan de träder i kraft.
Avsnitt 2
Särskilda regler för fiskeloggboken i elektroniskt format
Artikel 47
Överföringsfrekvens
1. När ett EU-fiskefartyg befinner sig till havs ska befälhavaren minst en gång per dag senast kl. 24.00 överföra uppgifterna i den elektroniska fiskeloggboken till de behöriga myndigheterna i flaggmedlemsstaten, och detta även om det inte finns någon ny fångst att rapportera. Befälhavaren ska också översända dessa uppgifter
a)
på begäran av den behöriga myndigheten i flaggmedlemsstaten,
b)
omedelbart efter det att den sista fiskeinsatsen har avslutats,
c)
före ankomsten till hamnen,
d)
då inspektion äger rum till havs,
e)
vid händelser som definieras i EU-lagstiftningen eller av flaggmedlemsstaten.
Om den sista fiskeinsatsen ägde rum högst en timma före ankomsten till hamn kan de överföringar som avses i b och c sändas i ett meddelande.
2. Befälhavaren kan överföra korrigeringar av uppgifter i den elektroniska fiskeloggboken och omlastningsdeklarationen till och med den sista överföringen enligt punkt 1 c. Korrigeringarna ska vara tydligt markerade. De behöriga myndigheterna i flaggmedlemsstaten ska lagra alla originaluppgifter från den elektroniska fiskeloggboken och korrigeringar av dessa.
3. Befälhavaren ska spara ett exemplar av den information som avses i punkt 1 ombord på fiskefartyget under varje fiskeresa och fram till dess att landningsdeklarationen har lämnats in.
4. När ett EU-fiskefartyg befinner sig i hamn utan några fiskeriprodukter ombord och befälhavaren har överlämnat landningsdeklarationen för samtliga fiskeinsatser får den överföring som avses i punkt 1 i denna artikel skjutas upp förutsatt att förhandsanmälan om detta har gjorts till flaggmedlemsstatens centrum för fiskerikontroll. Överföringen ska återupptas när EU-fiskefartyget lämnar hamnen. Förhandsanmälan krävs inte för EU-fiskefartyg som är utrustade med ett satellitbaserat kontrollsystem för fartyg (VMS) och överför sina uppgifter via detta.
KAPITEL III
Gemensamma regler för fiskeloggböcker, omlastningsdeklarationer och landningsdeklarationer i pappersformat och elektroniskt format
Avsnitt 1
Gemensamma regler för fastställande av levande vikt
Artikel 48
Definitioner
I detta kapitel avses med
1.
presentationsform: den form till vilken fisken har beretts ombord på fiskefartyget och före landning enligt vad som beskrivs i bilaga I,
2.
samlad presentation: en presentation som består av två eller flera delar från samma fisk.
Artikel 49
Omräkningsfaktorer
1. Vid ifyllandet och överföringen av fiskeloggböcker enligt artiklarna 14 och 15 i kontrollförordningen ska de omräkningsfaktorer för EU som anges i bilagorna XIII, XIV och XV tillämpas för omräkningen av vikten på lagrad och bearbetad fisk till levande vikt. Omräkningsfaktorerna ska tillämpas på fiskeriprodukter som finns ombord på EU-fiskefartyg och som omlastas och landas av EU-fiskefartyg.
2. Genom undantag från punkt 1 gäller att när regionala fiskeriförvaltningsorganisationer, i vilka Europeiska unionen är en avtalsslutande part eller en samarbetande icke avtalsslutande part, har fastställt regionala omräkningsfaktorer för sina regleringsområden eller när tredjeländer med vilka Europeiska unionen har avtal om fiske har fastställt regionala omräkningsfaktorer för vatten under deras överhöghet eller jurisdiktion, ska dessa faktorer tillämpas.
3. Om det inte finns några omräkningsfaktorer enligt punkterna 1 och 2 för en viss art och presentation ska den omräkningsfaktor som antagits av flaggmedlemsstaten gälla.
4. Om inte annat följer av punkt 2 ska de behöriga myndigheterna i medlemsstaten använda de EU-omräkningsfaktorer som avses i punkt 1 för omräkning till levande vikt av omlastningar och landningar, i syfte att övervaka kvotutnyttjandet.
Artikel 50
Beräkningsmetod
1. Fiskens levande vikt erhålls genom att den beredda vikten multipliceras med de omräkningsfaktorer för varje art och presentation som avses i artikel 49 i denna förordning.
2. När det gäller samlad presentation ska endast en omräkningsfaktor som svarar mot en av delarna i den samlade presentationen användas.
Avsnitt 2
Gemensamma regler för ifyllande och överlämnande av fiskeloggboken
Artikel 51
Allmänna regler för fiskeloggböcker
1. Den toleransmarginal som i artikel 14.3 i kontrollförordningen avses för uppskattningen av de mängder i kilogram levande vikt av varje art som finns ombord ska uttryckas som en procentandel av fiskeloggbokens siffror.
2. För fångster som ska landas osorterade kan toleransmarginalen beräknas på grundval av ett eller flera prov som är representativa för de sammanlagda kvantiteter som finns ombord.
3. Vid tillämpningen av artikel 14 i kontrollförordningen ska arter som fångas för användning som levande agn betraktas som arter som fångas och förvaras ombord.
4. Om ett EU-fiskefartyg seglar igenom en fiskezon där fartyget får fiska ska fartygets befälhavare registrera och rapportera den relevanta information som anges i artikel 14.5 i kontrollförordningen, även om inget fiske bedrivs i zonen.
Avsnitt 3
Gemensamma regler för ifyllande och överlämnande av omlastnings- och landningsdeklarationer
Artikel 52
Toleransmarginal i omlastningsdeklarationen
Den toleransmarginal som i artikel 21.3 i kontrollförordningen avses för uppskattningen av de mängder i kilogram levande vikt av varje art som omlastas eller tas emot ska uttryckas som en procentandel av omlastningsdeklarationens siffror.
Artikel 53
Avvikande uppgifter om omlastad fångst
Om det finns en skillnad mellan uppgifterna om vilka kvantiteter fångst som lastas om från ett omlastande fartyg och uppgifterna om vilka kvantiteter som tagits ombord av det mottagande fartyget ska den större kvantiteten anses ha omlastats. Medlemsstaterna ska se till att det vidtas uppföljningsåtgärder för att fastställa den faktiska vikten på de fiskeriprodukter som har omlastats från det omlastande fartyget till det mottagande fartyget.
Artikel 54
Avslutad landning
När fiskeriprodukter, med stöd av artikel 61 i kontrollförordningen, transporteras från landningsplatsen innan de vägts, ska landningen anses vara avslutad för tillämpningen av artiklarna 23.3 och 24.1 i kontrollförordningen först när fiskeriprodukterna har vägts.
Artikel 55
Fiskeinsatser som omfattar två eller flera EU-fiskefartyg
Om inte annat följer av särskilda regler när det gäller fiskeinsatser som omfattar två eller flera EU-fiskefartyg
-
från olika medlemsstater, eller
-
från samma medlemsstat, men där fångsterna landas i en medlemsstat som inte är deras flaggmedlemsstat,
ska den landade fångsten tillskrivas det EU-fiskefartyg som landade fiskeriprodukterna.
KAPITEL IV
Provtagningsplaner och insamling av uppgifter om EU-fiskefartyg som inte omfattas av kraven på att föra och lämna in en fiskeloggbok och på att lämna in landningsdeklarationer och omlastningsdeklarationer
Artikel 56
Upprättande av provtagningsplaner
Medlemsstaterna ska i enlighet med detta kapitel upprätta de provtagningsplaner som avses i artiklarna 16.2 och 25.2 i kontrollförordningen för övervakning av de EU-fiskefartyg som inte omfattas av kraven på att föra och lämna in en fiskeloggbok och på att lämna in landningsdeklarationer; syftet är att fastställa landningarna av ett bestånd eller en grupp av bestånd som fångats av sådana fiskefartyg och, i tillämpliga fall, deras fiskeansträngning. Dessa uppgifter ska användas för registrering av fångster och, om tillämpligt, av fiskeansträngning enligt artikel 33 i kontrollförordningen.
Artikel 57
Provtagningsmetod
1. Provtagningsplaner enligt artikel 56 i denna förordning ska utarbetas enligt bilaga XVI.
2. Storleken på det urval som ska kontrolleras ska baseras på risk enligt följande:
a)
”mycket låg” risk: 3 % av provet.
b)
”låg” risk: 5 % av provet.
c)
”genomsnittlig” risk: 10 % av provet.
d)
”hög” risk: 15 % av provet.
e)
”mycket hög” risk: 20 % av provet.
3. De fångster ur ett visst bestånd som görs per dag av en viss flottsektor ska beräknas genom att det totala antalet EU-fiskefartyg inom den berörda flottsektorn multipliceras med den genomsnittliga dagsfångsten per berört bestånd per EU-fiskefartyg baserat på fångsterna i det urval av EU-fiskefartyg som inspekterats.
4. Medlemsstater som minst på månatlig basis, för vart och ett av sina fiskefartyg som inte omfattas av krav på fiskeloggboks- och landningsuppgifter, systematiskt samlar in uppgifter
a)
om alla landningar av fångster av alla arter i uttryckt i kilo, inklusive uppgifter om att ingen landning skett,
b)
om de statistiska rektanglar där fångsterna togs, ska anses ha uppfyllt kravet på en provtagningsplan enligt artikel 56 i denna förordning.
KAPITEL V
Kontroll av fiskeansträngning
Artikel 58
Rapport om fiskeansträngningen
1. Rapporten om fiskeansträngningen enligt artikel 28 i denna förordning ska skickas in enligt bilaga XVII.
2. För det fall befälhavaren på ett EU-fiskefartyg sänder ett meddelande till de behöriga myndigheterna via radio i enlighet med artikel 28.1 i kontrollförordningen, ska medlemsstaterna besluta om vilka radiostationer som ska användas och lägga ut dem på den webbplats som avses i artikel 115 i kontrollförordningen.
KAPITEL VI
Korrigerande åtgärder
Artikel 59
Allmänna principer
För att komma ifråga för de korrigeringsåtgärder som anges i artikel 37 i kontrollförordningen ska medlemsstaterna så snart som möjligt och senast inom en månad efter det att en stängning av fisket enligt artikel 36 i kontrollförordningen har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning underrätta kommissionen om omfattningen av den skada som medlemsstaten lidit.
Artikel 60
Fördelning av tillgängliga fiskemöjligheter
1. Om skadan inte kan gottgöras helt eller bara till viss del genom de åtgärder som vidtas i enlighet med artikel 20.5 i förordning (EG) nr 2371/2002 ska kommissionen, så snart som möjligt efter det att den information som avses i artikel 59 i denna förordning har tagits emot, vidta nödvändiga åtgärder för att åtgärda skadan.
2. I den information som avses i punkt 1 ska följande uppgifter ingå:
a)
Uppgift om vilka medlemsstater som har drabbats av skadan (den skadedrabbade medlemsstaten) och om skadans omfång (med avdrag för eventuella byten av kvoter).
b)
I tillämpliga fall, uppgift om vilka medlemsstater som överskridit sina fiskemöjligheter (den överskridande medlemsstaten) och om överskridandets omfång (med avdrag för eventuella byten av fiskemöjligheter i enlighet med artikel 20.5 i förordning (EG) nr 2371/2002).
c)
I tillämpliga fall, uppgift om vilka avdrag på den överskridande medlemsstatens fiskemöjligheter som ska göras i förhållande till de överskridna fiskemöjligheterna.
d)
I tillämpliga fall, uppgift om vilka ökningar av den skadedrabbade medlemsstatens fiskemöjligheter som ska göras i förhållande till skadans omfattning.
e)
I tillämpliga fall, uppgift om från vilket eller vilka datum ökningarna och avdragen ska gälla.
f)
I tillämpliga fall, övriga åtgärder som krävs för att gottgöra skadan ifråga.
KAPITEL VII
Maskinstyrka
Artikel 61
Certifiering av maskinstyrka
1. Den certifiering av den maximala kontinuerliga maskinstyrkan hos nya framdrivningsmotorer, utbytesframdrivningsmotorer och hos framdrivningsmotor som modifierats tekniskt, som avses i artikel 40.1 och 40.2 i kontrollförordningen, ska göras i enlighet med förordning (EEG) nr 2930/86 (26).
2. En framdrivningsmotor ska anses ha modifierats tekniskt på det sätt som avses i punkt 1 om en av huvudkomponenterna (delarna), till exempel (andra delar än de som nämns här kan förekomma) insprutningsutrustning, ventiler, turboladdare, kolvar, cylinderfoder, vevstakar och cylinderhuvuden, har modifierats eller ersatts av nya delar med andra tekniska specifikationer som ger en annan märkeffekt eller om motorinställningarna, som inställningarna till insprutningssystemet, turboladdarens konfiguration eller ventilinställningarna, har modifierats. Den typ av tekniska modifiering som gjorts ska beskrivas tydligt i certifieringen enligt punkt 1.
3. Innehavaren av en fiskelicens ska informera de behöriga myndigheterna innan en ny framdrivningsmotor installeras eller innan en redan installerad framdrivningsmotor byts ut eller modifieras tekniskt.
4. Denna artikel ska tillämpas på fiskefartyg som omfattas av ett system för fiskeansträngning från och med den 1 januari 2012. För övriga fiskefartyg ska den tillämpas från och med den 1 januari 2013. Den ska endast tillämpas på fiskefartyg som har fått nya framdrivningsmotorer installerade eller vars installerade framdrivningsmotorer har bytts ut eller modifierats tekniskt, efter det att den här förordningen trädde i kraft.
Artikel 62
Verifiering och provtagningsplan
1. För verifieringen av maskinstyrkan enligt artikel 41 i kontrollförordningen ska medlemsstaterna utarbeta en provtagningsplan i syfte att identifiera de fiskefartyg eller grupper av fiskefartyg i medlemsstaternas flottor som riskerar att deklarera en för låg maskinstyrka. Provtagningsplanen ska som minst ta hänsyn till riskkriterier som bygger på följande högriskfaktorer:
a)
Fiskefartyg som bedriver verksamhet i fiskeområden som omfattas av begränsningar av fisket, särskilt fiskefartyg som tilldelats en individuell fiskeansträngningskvot i kilowatt*dagar.
b)
Fiskefartyg som omfattas av begränsningar av maskinstyrkan i enlighet med nationell lag eller EU-lagstiftningen.
c)
Fiskefartyg för vilka förhållandet mellan maskinstyrkan (kW) och tonnaget (GT) är 50 % lägre än vad som är genomsnittet för samma typ av fiskefartyg, redskapstyp och målarter. För beräkningen av detta förhållande får medlemsstaterna dela upp flottan med hjälp av följande kriterier:
i)
Flottsegment eller förvaltningsenheter enligt nationell lag.
ii)
Längdkategorier.
iii)
Tonnagekategorier.
iv)
Redskap som används.
v)
Målarter.
2. Medlemsstaterna får också använda andra riskkriterier som de anser lämpliga.
3. Medlemsstaterna ska upprätta en förteckning över de av deras fiskefartyg som uppfyller ett eller flera av de riskkriterier som anges i punkt 1 och, i tillämpliga fall, de riskkriterier som avses i punkt 2.
4. Från var och en av de grupper av fiskefartyg som uppfyller kriterierna i punkterna 1 och 2 ska medlemsstaterna göra ett slumpurval av fiskefartyg. Slumpurvalet ska vara lika stort som hela kvadratroten avrundad till närmaste heltal av antalet fiskefartyg i den berörda gruppen.
5. För vart och ett av de fartyg som ingår i slumpurvalet ska medlemsstaterna kontrollera alla dokument med uppgifter om de tekniska egenskaperna enligt artikel 41.1 i kontrollförordningen som de förfogar över. Bland de andra dokument som avses i led g i artikel 41.1 i kontrollförordningen ska medlemsstaterna ta särskild hänsyn till specifikationerna i motortillverkarens katalog, om dessa finns att tillgå.
6. Denna artikel ska tillämpas från och med den 1 januari 2012. Fysiska kontroller enligt artikel 41.2 i kontrollförordningen ska i första hand riktas mot trålare som är verksamma inom ett fiske som omfattas av en fiskeansträngningsordning.
Artikel 63
Fysisk kontroll
1. När en mätning av maskinstyrkan görs ombord på ett fiskefartyg inom ramen för en fysisk kontroll enligt artikel 41.2 i kontrollförordningen får maskinstyrkan mätas på det mest lättåtkomliga stället mellan propellern och motorn.
2. Om maskinstyrkan mäts efter reduceringsväxeln ska en lämplig korrigering av mätningen göras så att maskinstyrkan kan sägas ha uppmätts vid växellådans utgångsfläns i enlighet med definitionen i artikel 5.1 i förordning (EEG) nr 2930/86. Korrigeringen ska ta hänsyn till de förluster av maskinstyrka som beror på växellådan och ska fastställas på grundval av officiella tekniska uppgifter från växellådans tillverkare.
KAPITEL VIII
Kontroll av fritidsfiske
Artikel 64
Upprättande av provtagningsplaner
1. Utan att det påverkar användningen av uppgifter enligt artikel 5, ska medlemsstaterna upprätta provtagningsplaner i enlighet med artikel 55.3 i kontrollförordningen för övervakning av fångster av bestånd som omfattas av återhämtningsplaner och som tas av fartyg som bedriver fritidsfiske; i planerna ska det föreskrivas att uppgifter insamlas vartannat år.
2. Provtagningsplanerna ska innehålla tydligt angivna metoder och metoderna ska i görligaste mån vara
a)
stabila ur ett tidsperspektiv,
b)
standardiserade inom regionerna, och
c)
förenliga med de kvalitetsnormer som antagits av relevanta internationella vetenskapliga organ, och, tillämpliga fall, av de relevanta regionala fiskeriförvaltningsorganisationer, i vilka Europeiska unionen är en avtalsslutande part eller observatör.
3. Provtagningsplanen ska innehålla en provtagningsmodell för uppskattning av vilka fångster som görs ur bestånd som omfattas av återhämtningsplaner, vilka redskap som används samt inom vilket geografiskt område enligt berörd återhämtningsplan som fångsterna görs.
4. Medlemsstaterna ska systematiskt bedöma de insamlade uppgifternas noggrannhet och precision.
5. För de provtagningsplaner som avses i punkt 1 får medlemsstaterna använda de uppgifter som samlas in inom ramen för de fleråriga gemenskapsprogram som inrättas genom rådets förordning (EG) nr 199/2008 (27), i den mån sådana uppgifter finns tillgängliga.
6. Denna bestämmelse ska inte tillämpas när en medlemsstat har förbjudit fritidsfiske ur bestånd som omfattas av en återhämtningsplan.
Artikel 65
Underrättelse om provtagningsplaner och utvärdering av dessa
1. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om sina provtagningsplaner tolv månader efter det att en återhämtningsplan träder i kraft. När det gäller återhämtningsplaner som redan är i kraft när denna förordning träder i kraft ska underrättelser om provtagningsplaner skickas inom tolv månader från det att denna förordning träder i kraft. Underrättelser om eventuella ändringar av provtagningsplanerna ska skickas innan ändringarna träder i kraft.
2. Utöver den utvärdering som föreskrivs i artikel 55.4 i kontrollförordningen ska vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen också göra utvärderingar enligt följande:
a)
Efter det att den underrättele som avses i punkt 1 har gjorts och därefter vart femte år ska det utvärderas om provtagningsplanerna ifråga är förenliga med de kriterier och krav som anges i artikel 64.2 och 64.3 i denna förordning.
b)
Det ska utvärderas om eventuella ändringar av en provtagningsplan enligt punkt 1 är förenliga med de kriterier och krav som anges i artikel 64.2 och 64.3 i denna förordning.
3. Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen ska vid behov utfärda rekommendationer för hur provtagningsplanen kan förbättras.
AVDELNING IV
KONTROLL AV SALUFÖRINGEN
KAPITEL I
Spårbarhet
Artikel 66
Definition
I detta kapitel avses med
fiskeri- och vattenbruksprodukter: produkter som omfattas av kapitel 03 och tulltaxenummer 1604 och 1605 i Kombinerade nomenklaturen som upprättats genom rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (28).
Artikel 67
Uppgifter om partier
1. Aktörerna ska tillhandahålla den information om fiskeri- och vattenbruksprodukter som anges i artikel 58.5 i kontrollförordningen i samband med att fiskeri- och vattenbruksprodukterna delas upp i partier och senast vid den första försäljningen.
2. Utöver vad som anges i punkt 1 ska aktörerna aktualisera den relevanta information enligt artikel 58.5 i kontrollförordningen som framkommer i samband med att partierna med fiskeri- och vattenbruksprodukter slås ihop eller delas upp efter den första försäljningen, i det stadium då denna information blir tillgänglig.
3. När det till följd av att partier slås ihop eller delas upp efter den första försäljningen uppstår en situation där fiskeri- och vattenbruksprodukter från flera fartyg eller vattenbruksenheter blandas, ska aktörerna kunna identifiera varje enskilt ursprungsparti åtminstone genom partiernas identifikationsnummer enligt artikel 58.5 a i kontrollförordningen, och göra det möjligt att spåra dem tillbaka till fångst- eller skördestadiet i enlighet med artikel 58.3 i kontrollförordningen.
4. De system och förfaranden som avses i artikel 58.4 i kontrollförordningen ska möjliggöra för aktörer att identifiera de omedelbara leverantörerna och, utom när de själva är slutkonsumenter, de omedelbara köparna av fiskeri- och vattenbruksprodukter.
5. Den information om fiskeri- och vattenbruksprodukter som avses i artikel 58.5 i kontrollförordningen ska lämnas genom märkning eller emballering av partiet eller genom ett handelsdokument som fysiskt åtföljer partiet. Det får fästas vid partiet med hjälp av identifieringsverktyg som koder, streckkoder, elektroniska chips eller liknande anordningar eller märkningssystem. Informationen om partiet ska förbli tillgänglig under samtliga stadier av tillverkningen, beredningen och distributionen så att medlemsstaternas behöriga myndigheter alltid har tillgång till den.
6. Aktörerna ska fästa den information om fiskeri- och vattenbruksprodukter som avses i artikel 58.5 i kontrollförordningen med hjälp av identifieringsverktyg som streckkoder, elektroniska chips eller liknande anordningar eller märkningssystem
a)
från och med den 1 januari 2013 för fisken som omfattas av en flerårig plan,
b)
från och med den 1 januari 2015 för andra fiskeri- och vattenbruksprodukter.
7. När den information som avses i artikel 58.5 i kontrollförordningen tillhandahålls genom ett handelsdokument som fysiskt åtföljer partiet, ska åtminstone identifikationsnumret fästas på det motsvarande partiet.
8. Medlemsstaterna ska samarbeta för att säkerställa att den information som fästs vid partiet och/eller fysiskt åtföljer partiet är tillgänglig för de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater än den medlemsstat där fiskeri- eller vattenbruksprodukterna lades samman till ett parti, särskilt om informationen har fästs vid partiet med hjälp av identifieringsverktyg som koder, streckkoder, elektroniska chips eller liknande anordningar. Aktörer som använder sådana verktyg ska se till att de tagits fram enligt internationellt erkända standarder och specifikationer.
9. Informationen om fångstdatum enligt artikel 58.5 d i kontrollförordningen får omfatta flera kalenderdagar eller en tidsperiod motsvarande flera fångstdatum.
10. Informationen om leverantörer enligt artikel 58.5 f i kontrollförordningen ska avse aktörens omedelbara leverantörer enligt punkt 4 i denna artikel. Denna information kan i tillämpliga fall tillhandahållas genom det identifieringsmärke som avses i bilaga II avsnitt I till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung (29).
11. Den information som anges i artikel 58.5 leden a-f i kontrollförordningen ska inte gälla för
a)
importerade fiskeri- och vattenbruksprodukter som inte omfattas av tillämpningsområdet för fångstintyget enligt artikel 12.5 i rådets förordning (EG) nr 1005/2008 (30),
b)
fiskeri- och vattenbruksprodukter som fångas eller odlas i sötvatten, och
c)
prydnadsfiskar, samt skaldjur och blötdjur för akvarier.
12. Den information som anges i artikel 58.5 leden a-h i kontrollförordningen ska inte gälla för fiskeri- och vattenbruksprodukter enligt tulltaxenumren 1604 och 1605 i Kombinerade nomenklaturen.
13. Vid tillämpningen av artikel 58 i kontrollförordningen ska information om relevant geografiskt område avse
a)
relevant geografiskt område enligt definitionen i artikel 4.30 i kontrollförordningen för fångster ur bestånd eller grupper av bestånd som omfattas av en kvot och/eller en minimistorlek enligt EU:s lagstiftning, eller
b)
fångstområde enligt artikel 5 i kommissionens förordning (EG) nr 2065/2001 (31), för andra bestånd eller grupper av bestånd.
14. Det värde, per kalenderdag och per slutkonsument, av små mängder av fiskeri- och vattenbruksprodukter som anges i artikel 58.8 i kontrollförordningen, ska gälla vid direktförsäljning från ett fiskefartyg.
Artikel 68
Information till konsumenten
1. Medlemsstaterna ska säkerställa att den information som avses i artikel 58.6 i kontrollförordningen rörande handelsbeteckning, vetenskapligt namn, geografisk fångstområde enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2065/2001 och produktionsmetod anges på märket eller i annan lämplig märkning på fiskeri- och vattenbruksprodukter som erbjuds till försäljning i detaljistledet; detta gäller även importerade produkter.
2. I detaljistledet får, genom undantag från punkt 1, det vetenskapliga namnet förmedlas till konsumenten genom informationsverktyg som används inom handeln, som t.ex. anslagstavlor och planscher.
3. När fiskeri- eller vattenbruksprodukter har varit frysta ska även ordet ”tinad” anges på märket eller i annan lämplig märkning enligt punkt 1. Om detta ord saknas i på märkningen i detaljistledet ska detta förstås som att fiskeri- och vattenbruksprodukterna inte har varit frysta i ett tidigare led och därefter tinats.
4. Genom undantag från punkt 3 behöver ordet ”tinad” inte förekomma på
a)
fiskeri- och vattenbruksprodukter som varit frysta av hälsoskyddsskäl, i enlighet med bilaga III avsnitt VIII i förordning (EG) nr 853/2004, och
b)
fiskeri- och vattenbruksprodukter som tinats före rökning, saltning, kokning, inläggning, torkning eller en kombination av dessa processer.
5. Denna artikel ska inte tillämpas på fiskeri- och vattenbruksprodukter enligt tulltaxenumren 1604 och 1605 i Kombinerade nomenklaturen.
6. Fiskeri- och vattenbruksprodukter och förpackningar som märkts före den dag då denna artikel träder i kraft och som inte är förenliga med artikel 58.5 g, vad gäller vetenskapligt namn, och 58.5 h i kontrollförordningen, eller med punkterna 1, 2 och 3 i denna artikel, få saluföras till dess att lagren av dessa produkter uttömts.
KAPITEL II
Vägning av fiskeriprodukter
Avsnitt 1
Allmänna regler för vägning
Artikel 69
Tillämpningsområde
Om inte annat följer av artiklarna 78-79 i denna förordning ska bestämmelserna i detta kapitel tillämpas på landningar från EU-fiskefartyg som görs i en medlemsstat och på omlastningar som inbegriper EU-fiskefartyg och som sker i en medlemsstats hamnar eller vid platser nära en medlemsstats strand, samt på vägning av fiskeriprodukter som sker ombord på EU-fiskefartyg i EU-vatten.
Artikel 70
Vägningsjournaler
1. Registrerade köpare, registrerade auktionsinrättningar eller andra organ eller personer som ansvarar för den första saluföringen av fiskeriprodukter eller lagring av dessa före den första saluföringen, och i tillämpliga fall EU-fiskefartygets befälhavare, ska föra en journal över de vägningar som görs i enlighet med artikel 60 och 61 i kontrollförordningen, och följande information ska anges:
a)
FAO:s treställiga bokstavskod för varje vägd art.
b)
Vägningsresultaten för varje vägd kvantitet av varje art, som kilogram produktvikt.
c)
Distriktsbeteckningens bokstäver och siffror samt namn på det fiskefartyg från vilket de vägda kvantiteterna härstammar.
d)
De vägda fiskeriprodukternas produktform.
e)
Datum för vägning (ÅÅÅÅ-MM-DD)
2. Registrerade köpare, registrerade auktionsinrättningar eller andra organ eller personer som ansvarar för den första saluföringen av fiskeriprodukter eller lagring av fiskeriprodukterna före den första saluföringen, eller i tillämpliga fall EU-fiskefartygets befälhavare, ska spara den journal som avses i punkt 1 under tre år.
Artikel 71
Tidpunkt för vägningen
1. Om fiskeriprodukter omlastas från ett EU-fiskefartyg till ett annat EU-fiskefartyg, och den första landningen av de omlastade fiskeriprodukterna kommer att äga rum i en hamn utanför Europeiska unionen, ska fiskeriprodukterna vägas innan de transporteras bort från omlastningshamnen eller omlastningsplatsen.
2. Om fiskeriprodukterna vägs ombord på ett EU-fiskefartyg i enlighet med artikel 60.3 i kontrollförordningen och vägs igen på land efter landning ska viktuppgifterna från av vägningen på land användas för tillämpningen av artikel 60.5 i kontrollförordningen.
3. Om inte annat följer av de särskilda bestämmelserna avseende EU-fiskefartyg som inte omfattas av kravet på att föra och skicka in en elektronisk fiskeloggbok enligt artikel 15 i kontrollförordningen, får medlemsstaten kräva att befälhavaren lämnar över en kopia av den aktuella sidan i fiskeloggboken till de behöriga myndigheterna i landningsmedlemsstaten före vägningen.
Artikel 72
Vägningssystem
1. Alla vägningssystem ska kalibreras och förseglas av medlemsstatens behöriga myndigheter i enlighet med nationella system.
2. Den fysiska eller juridiska person som ansvarar för vägningssystemet ska föra en kalibreringsjournal.
3. Om vägning görs på ett löpande band ska en synlig räknare installeras, som anger den sammanlagda totalvikten. Räknaren ska avläsas innan vägningen påbörjas och det avläsningsresultatet och den sammanlagda totalvikten ska föras in i journalen. All användning av vägningssystemet ska journalföras av den fysiska eller juridiska person som ansvarar för vägningen i vägningsloggboken.
Artikel 73
Vägning av frysta fiskeriprodukter
1. Om inte annat följer av särskilda bestämmelser, särskilt artiklarna 70 och 74 i denna förordning, får, vid vägning av landade kvantiteter av frysta fiskeriprodukter, vikten för fryst fisk som landas i lådor eller block bestämmas per art och, i tillämpliga fall, presentationsform genom att det sammanlagda antalet lådor och block multipliceras med den genomsnittliga nettovikten för en låda eller ett block i enlighet med den metod som anges i bilaga XVIII.
2. Den fysiska eller juridiska person som väger fiskeriprodukterna ska föra en journal per landning, vilken ska innehålla följande uppgifter:
a)
Namnet och distriktsbeteckningens bokstäver och siffror för det fartyg från vilket fiskeriprodukterna har landats.
b)
Uppgift om art och, om tillämpligt, presentationsform för den fisk som landats.
c)
Uppgift om storleken på partiet och urvalet av pallar per art samt, om tillämpligt, presentationsformen i enlighet med punkt 1 i bilaga XVIII.
d)
Vikten för varje pall i urvalet och pallarnas genomsnittliga vikt.
e)
Antal lådor eller block i varje pall i urvalet.
f)
Lådans taravikt om denna skiljer sig från den taravikt som anges i punkt 4 i bilaga XVIII.
g)
Genomsnittlig vikt för en tom pall i enlighet med punkt 3 b i bilaga XVIII.
h)
Genomsnittlig vikt per låda eller block fiskeriprodukt per art och, om tillämpligt, presentationsform.
Artikel 74
Is och vatten
1. Före vägningen ska den registrerade köparen, den registrerade auktionsinrättningen eller de andra organ eller personer som ansvarar för den första saluföringen av fiskeriprodukterna se till att fiskeriprodukterna rensas från is i den mån detta är görligt utan att de skadas eller att kvaliteten försämras.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av de särskilda regler för pelagiska arter som avses i artiklarna 78-89 i denna förordning och som landas i bulk för överföring till platsen för den första saluföringen eller för lagring eller beredning, får det avdrag från den totala vikten som görs för vatten och is inte vara större än 2 %. Det avdrag som görs för vatten och is ska alltid anges på kvittot tillsammans med viktuppgiften. För andra arter än pelagiska arter ska inget avdrag göras för vatten.
Artikel 75
De behöriga myndigheternas tillträde
De behöriga myndigheterna ska alltid ha fritt tillträde till vägningssystemet, vägningsjournaler, skriftliga deklarationer och samtliga lokaler där fiskeriprodukterna lagras och bereds.
Artikel 76
Provtagningsplaner
1. Den provtagningsplan som avses i artikel 60.1 i kontrollförordningen och alla väsentliga ändringar av denna ska antas av medlemsstaterna i enlighet med den riskbaserade metod som anges i bilaga XIX.
2. Den provtagningsplan som avses i artikel 60.3 i kontrollförordningen och alla väsentliga ändringar av denna ska antas av medlemsstaterna i enlighet med den riskbaserade metod som anges i bilaga XX. Om fångsterna vägs ombord ska den toleransmarginal som avses i artikel 14.3 och artikel 21.3 i kontrollförordningen inte tillämpas när den viktuppgift som resulterar av vägningen efter landning är större är den motsvarande uppgift som resulterade av vägningen ombord.
3. En medlemsstat som har för avsikt att anta provtagningsplaner enligt artikel 60.1 och 60.3 i kontrollförordningen ska företrädesvis lämna in en samlad provtagningsplan som omfattar alla berörda vägningsförfaranden under en treårsperiod och detta ska göras inom sex månader efter det att denna förordning träder i kraft. Provtagningsplanen får vara uppdelad i olika delar för olika fisken.
4. Eventuella nya provtagningsplaner som antas efter det datum som avses i punkt 3 eller eventuella ändringar av befintliga provtagningsplaner ska lämnas in för godkännande senast tre månader före utgången av det aktuella året.
Artikel 77
Kontrollplaner och program för vägning av fiskeriprodukter efter det att de transporterats från landningsplatsen
1. Den kontrollplan som avses i artikel 61.1 i kontrollförordningen och alla väsentliga ändringar av denna ska antas av medlemsstaterna i enlighet med den riskbaserade metod som anges i bilaga XXI.
2. När medlemsstater har för avsikt att anta kontrollplaner enligt artikel 61.1 i kontrollförordningen ska de lämna in en samlad kontrollplan per medlemsstat som omfattar alla transporter av fiskeriprodukter som ska vägas efter transport. Den samlade kontrollplanen ska lämnas in inom sex månader efter det att denna förordning träder i kraft. Den samlade kontrollplanen får vara uppdelad i olika delar för olika fisken.
3. Det gemensamma kontrollprogram som avses i artikel 61.2 i kontrollförordningen och alla väsentliga ändringar av detta ska antas av medlemsstaterna i enlighet med den riskbaserade metod som anges i bilaga XXII.
4. Medlemsstater som har för avsikt att anta ett gemensamt kontrollprogram enligt artikel 61.2 i kontrollförordningen ska lämna in programmet inom sex månader efter det att denna förordning träder i kraft
5. Eventuella nya kontrollplaner enligt punkt 2 eller gemensamma kontrollprogram enligt punkt 4 som antas efter de datum som avses i punkterna 2 och 4 eller eventuella ändringar av befintliga kontrollplaner och kontrollprogram ska lämnas in senast tre månader före utgången av det år som föregår det år då planen eller programmet träder i kraft.
Avsnitt 2
Särskilda regler för vägning av vissa pelagiska arter
Artikel 78
Tillämpningsområde för vägningsförfarandena för fångster av sill, makrill och taggmakrill
De regler som anges i detta avsnitt ska tillämpas på vägningen av fångster av sill (Clupea harengus), makrill (Scomber scombrus) och taggmakrill (Trachurus spp.) eller kombinationer av dessa, som landas i Europeiska unionen eller av EU-fiskefartyg i tredjeländer och där varje landning omfattar mer än tio ton. Fångsterna ska ha gjorts i följande områden:
a)
För sill, i Ices-områdena I, II, IIIa, IV, Vb, VI och VII.
b)
För makrill, i Ices-områdena IIa, IIIa, IV, Vb, VI, VII, VIII, IX, XII, XIV och i Cecafs EU-vatten.
c)
För taggmakrill, i Ices-områdena IIa, IV, Vb, VI, VII, VIII, IX, X, XII, XIV
och i Cecafs EU-vatten.
Artikel 79
Vägningshamnar för fångster av sill, makrill och taggmakrill
1. Fångster av de arter som anges i artikel 78 i denna förordning ska vägas omedelbart efter landningen. Fångster av dessa arter får dock vägas efter transport när
-
den berörda medlemsstaten, för en destination inom den medlemsstaten, har antagit en kontrollplan enligt artikel 61.1 i kontrollförordningen, i enlighet med den riskbaserade metod som beskrivs i bilaga XXI,
-
de berörda medlemsstaterna, för en destination i en annan medlemsstat, har antagit ett kontrollprogram enligt artikel 61.2 i kontrollförordningen, i enlighet med den riskbaserade metod som beskrivs i bilaga XXII,
och om kontrollplanen eller det gemensamma kontrollprogrammet har godkänts av kommissionen.
2. Var och en av de berörda medlemsstaterna ska fastställa i vilka hamnar vägningen av de arter som avses i artikel 78 i denna förordning ska äga rum och medlemsstaterna ska se till att alla fångster av de aktuella arterna landas i de aktuella hamnarna. För dessa hamnar ska fastställas
a)
fasta landnings- eller omlastningstider,
b)
fasta landnings- eller omlastningsplatser,
c)
fasta inspektions- och övervakningsförfaranden.
3. De berörda medlemsstaterna ska tillhandahålla kommissionen en förteckning över de aktuella hamnarna och informera kommissionen om vilka inspektions- och övervakningsförfaranden som gäller i dessa hamnar, samt vilka villkor som gäller för registrering och överföring av uppgifter om de kvantiteter av de aktuella arterna som ingår i varje landning.
4. Eventuella ändringar av den förteckning över hamnar eller av de inspektions- och övervakningsförfaranden som avses i punkt 3 ska meddelas kommissionen senast 15 dagar innan ändringarna träder i kraft.
5. Medlemsstaterna ska säkerställa att alla landningar av de arter som anges i artikel 78 i denna förordning som görs av medlemsstaternas fiskefartyg i hamnar utanför Europeiska unionen görs i hamnar som särskilt valts ut för vägningsändamål av tredjeländer som har ingått avtal avseende dessa arter med Europeiska unionen.
6. Kommissionen ska vidarebefordra den information som avses i punkterna 3 och 4 och förteckningen över hamnar som valts ut av tredjeländer till samtliga berörda medlemsstater.
7. Kommissionen och de berörda medlemsstaterna ska offentliggöra förteckningen över de hamnar som valts ut och eventuella ändringar av förteckningen på sina respektive officiella webbplatser.
Artikel 80
Inträde i en hamn i en medlemsstat
1. För vägningsändamål ska befälhavaren på ett fiskefartyg eller dennes företrädare senast fyra timmar innan fartyget anlöper landningshamnen informera de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där landningen kommer att äga rum om följande:
a)
Vilken hamn fiskefartyget ämnar anlöpa, fartygets namn och distriktsbeteckning.
b)
Beräknad ankomsttid till hamnen.
c)
Vilka kvantiteter sill, makrill och taggmakrill i kilogram levande vikt som finns ombord.
d)
Relevant geografiskt område eller områden där fångsten togs; området ska anges som det delområde och den zon eller delzon där fångstbegränsningar gäller i enlighet med unionslagstiftningen.
2. Befälhavaren på ett EU-fiskefartyg som omfattas av kravet på att föra elektronisk fiskeloggbok ska sända den information som avses i punkt 1 elektroniskt till sin flaggmedlemsstat. Medlemsstaterna ska utan dröjsmål överföra denna information till den medlemsstat där landningen kommer att ske. De elektroniska fiskeloggboksuppgifter som avses i artikel 15 i kontrollförordningen och den information som avses i punkt 1 får sändas i en och samma elektroniska överföring.
3. Medlemsstaterna får besluta om en kortare tidsfrist för meddelande av informationen än den som anges i punkt 1. I sådana fall ska de berörda medlemsstaterna informera kommissionen om detta 15 dagar innan den kortare tidsfristen träder i kraft. Kommissionen och de berörda medlemsstaterna ska offentliggöra information om detta på sina respektive webbplatser.
Artikel 81
Lossning
De behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten ska föreskriva att inga fångster enligt artikel 78 i denna förordning får lossas förrän uttryckligt tillstånd till detta har utfärdats. Om lossningen avbryts måste nytt tillstånd begäras innan den kan återupptas.
Artikel 82
Fiskeloggbok
1. Omedelbart efter det att ett fiskefartyg som inte omfattas av kravet på att föra elektronisk fiskeloggbok anlöper en hamn och innan lossningen börjar ska fiskefartygets befälhavare lägga fram den/de relevanta ifyllda sidan/sidorna av fiskeloggboken för den behöriga myndigheten i landningsmedlemsstaten för inspektion.
2. De kvantiteter sill, makrill och taggmakrill som behålls ombord, och som meddelats före landningen enligt artikel 80.1 c i denna förordning, ska överensstämma med de kvantiteter som har angetts i fiskeloggboken.
Artikel 83
Offentliga vägningsanläggningar för vägning av färsk sill, makrill och taggmakrill
Om inte annat följer av bestämmelserna i artikel 72 i denna förordning ska, i de fall då offentliga vägningsanläggningar används, den fysiska eller juridiska person som väger de fångster som avses i artikel 78 i denna förordning ge köparen ett vägningskvitto med uppgift om datum och tid för vägningen och tankens identifieringsnummer. En kopia av vägningskvittot ska fästas vid avräkningsnotan eller deklarationen om övertagande.
Artikel 84
Privata vägningsanläggningar för färsk fisk
1. Utöver vad som anges i artikel 72 i denna förordning ska användningen av vägningsanläggningar som drivs privat även omfattas av vad som anges i denna artikel.
2. De fysiska eller juridiska personer som väger fångster enligt artikel 78 i denna förordning ska för varje vägningssystem föra en inbunden sidnumrerad journal. Journalen ska fyllas i omedelbart efter det att vägningen av en separat landning slutförts, senast klockan 23.59 lokal tid den dag då vägningen slutförs. Journalen ska innehålla uppgifter om följande:
a)
Namn och distriktsbeteckning för det fartyg från vilket fångster enligt artikel 78 i denna förordning har landats.
b)
Uppgifter om det unika identifieringsnumret för tankbilen och dess last i de fall då fångster enligt artikel 78 i denna förordning har transporterats från landningshamnen före vägningen i enlighet med artikel 79 i denna förordning. Varje tankbilslast ska vägas och registreras separat. Den sammanlagda vikten för alla tankbilslaster från samma fartyg får registreras som en helhet under förutsättning att de vägs i följd och utan avbrott.
c)
Uppgift om vilka fiskarter det rör sig om.
d)
Vikten på varje landning.
e)
Datum och klockslag för när varje vägning påbörjades och avslutades.
3. Utan att det påverkar bestämmelserna i artikel 72.3 i denna förordning, ska, i de fall då vägningen görs på ett löpande band, varje användning av systemet registreras i en inbunden sidnumrerad vägningsjournal.
Artikel 85
Vägning av fryst fisk
Vid vägningen av landade kvantiteter fryst sill, makrill och taggmakrill, ska vikten för fryst fisk som landas i lådor fastställas per art i enlighet med artikel 73 i denna förordning.
Artikel 86
Vägningsjournaler
Alla vägningsjournaler enligt artiklarna 84.3 och 85 i denna förordning och kopior av eventuella transportdokument inom ramen för en kontrollplan eller ett gemensamt kontrollprogram enligt artikel 79.1 i denna förordning ska sparas i sex år.
Artikel 87
Avräkningsnotor och deklarationer om övertagande
De fysiska eller juridiska personer som ansvarar för att skicka in avräkningsnotor och deklarationer om övertagande ska på begäran skicka in dessa avseende de arter som anges i artikel 78 i denna förordning till de behöriga myndigheterna i den aktuella medlemsstaten.
Artikel 88
Korskontroller
Till dess att en elektronisk databas upprättats i enlighet med artikel 109 i kontrollförordningen ska de behöriga myndigheterna genomföra administrativa korskontroller avseende alla landningar och mellan följande uppgifter:
a)
De kvantiteter sill, makrill och taggmakrill som anges i förhandsanmälan om landning enligt artikel 80.1 c i denna förordning och de kvantiteter som anges i fiskeloggboken.
b)
De kvantiteter sill, makrill och taggmakrill som anges i fiskeloggboken och de kvantiteter som anges i landningsdeklarationen.
c)
De kvantiteter sill, makrill och taggmakrill som anges i landningsdeklarationen och de kvantiteter som anges i deklarationen om övertagande eller i avräkningsnotan.
d)
Det fångstområde som anges i fartygets fiskeloggbok och VMS-uppgifterna för fartyget i fråga.
Artikel 89
Övervakning av vägning
1. Övervakningen av vägningen av ett fartygs fångster av sill, makrill och taggmakrill ska göras per art. Om ett fartyg pumpar fångsten i land ska övervakningen omfatta vägningen av hela den mängd som lossas. För landningar av fryst sill, makrill och taggmakrill ska samtliga lådor räknas och den metod för beräkning av lådornas genomsnittliga nettovikt som anges i bilaga XVIII ska övervakas.
2. Utöver de uppgifter som avses i artikel 88 i denna förordning ska korskontroller göras mellan följande uppgifter:
a)
De kvantiteter per art av sill, makrill och taggmakrill som anges i vägningsjournalerna vid offentliga och privata anläggningar och de kvantiteter per art som anges i deklarationen om övertagande eller i avräkningsnotan.
b)
De kvantiteter per art av sill, makrill och taggmakrill som anges i alla typer av transportdokument inom ramen för en kontrollplan eller ett gemensamt kontrollprogram enligt artikel 79.1 i denna förordning.
c)
Tankbilarnas unika identifieringsnummer som registrerats i enlighet med artikel 84.2 b i denna förordning.
3. Det ska kontrolleras att fartyget tömts på all fisk när lossningen är slutförd.
4. All övervakning enligt denna artikel och artikel 107 i denna förordning ska dokumenteras. Dokumentationen ska sparas i sex år.
KAPITEL III
Avräkningsnotor
Artikel 90
Allmänna regler
1. På avräkningsnotan ska antalet individer enligt artikel 64.1 f i kontrollförordningen anges, om kvoten ifråga förvaltas på individbas.
2. I uppgifterna om presentationsform enligt artikel 64.1 g i kontrollförordningen ska ingå uppgifter om fiskeriprodukternas presentationsskick i enlighet med bilaga I.
3. Det pris som avses i artikel 64.1 l i kontrollförordningen ska anges i den valuta som används i den medlemsstat där försäljningen äger rum.
Artikel 91
Avräkningsnotans format
1. Medlemsstaterna ska fastställa det format som ska användas vid elektroniskt ifyllande och elektronisk överföring av avräkningsnotor enligt artikel 63 i kontrollförordningen.
2. Medlemsstaterna ska utbyta den information som avses i detta kapitel med hjälp av det format som definieras i bilaga XII och som ska ligga till grund för XML (extensible mark-up language). Kommissionen ska efter samråd med medlemsstaterna besluta om vilken XML-standard som ska användas för det elektroniska uppgiftsutbytet mellan medlemsstater och mellan medlemsstaterna, kommissionen och det organ som kommissionen utser.
3. Ändringar i formatet enligt punkt 1 ska anges tydligt och markeras med det datum då formatet uppdaterades. Sådana ändringar ska inte träda i kraft förrän tidigast sex månader efter att beslutet om ändring fattades.
4. När en medlemsstat får elektronisk information från en annan medlemsstat ska den mottagande medlemsstaten se till att ett returmeddelande skickas till de behöriga myndigheterna i den sändande medlemsstaten. Returmeddelandet ska innehålla ett mottagningsbevis.
5. De dataelement i bilaga XII som registrerade köpare, registrerade auktionsinrättningar eller andra av medlemsstaterna auktoriserade organ i enlighet med EU:s regler obligatoriskt ska registrera i sina avräkningsnotor, ska även vara obligatoriska vid uppgiftsutbyte mellan medlemsstater.
6. Medlemsstaterna ska
a)
säkerställa att de uppgifter som tas emot enligt detta kapitel sparas i elektronisk form och lagras säkert i elektroniska databaser under minst tre år,
b)
vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de endast används för officiella ändamål, och
c)
vidta alla nödvändiga tekniska åtgärder för att förhindra att uppgifterna förstörs på grund av missöden eller oegentligheter, oavsiktligt går förlorade, förvanskas, sprids eller kommer obehöriga till del.
7. I varje medlemsstat ska den centrala myndigheten enligt artikel 5.5 i kontrollförordningen ansvara för att överföra, ta emot, förvalta och behandla alla uppgifter som omfattas av detta kapitel.
8. Medlemsstaterna ska utbyta kontaktuppgifter för de myndigheter som avses i punkt 7 och ska informera kommissionen och det organ som kommissionen utser om detta inom tre månader efter det att denna förordning trätt i kraft.
9. Eventuella ändringar i de uppgifter som avses i punkterna 7 och 8 ska meddelas kommissionen, det organ som kommissionen utser och de övriga medlemsstaterna innan de träder i kraft.
10. Medlemsstaterna ska besluta om formatet för de avräkningsnotor för vilka kraven på att de ska fyllas i och skickas in på elektronisk väg inte gäller. Sådana avräkningsnotor ska som ett minimikrav innehålla den information som anges i artikel 64.1 i kontrollförordningen.
AVDELNING V
ÖVERVAKNING
KAPITEL I
Övervakningsrapporter
Artikel 92
Information som ska anges i övervakningsrapporten
1. De övervakningsrapporter som avses i artikel 71.3 och 71.4 i kontrollförordningen ska upprättas i enlighet med bilaga XXIII till denna förordning.
2. Medlemsstaterna ska lägga in uppgifterna i sina övervakningsrapporter i den elektroniska databas som avses i artikel 78 i kontrollförordningen och sörja för de funktioner som avses i bilaga XXIV punkt 2 i denna förordning. Databasen ska som ett minimikrav innehålla den information som anges i bilaga XXIII. Övervakningsrapporter i pappersformat kan också skannas och läggas in i databasen.
3. Informationen i övervakningsrapporterna ska finnas tillgänglig i databasen under minst tre år.
4. Efter mottagande av en övervakningsrapport enligt punkt 1 ska flaggmedlemsstaten så snart som möjligt inleda en undersökning av den verksamhet som bedrivs av de av dess fiskefartyg som övervakningsrapporten gäller.
5. Punkt 1 ska tillämpas utan att det påverkar de regler som har antagits av regionala fiskeriförvaltningsorganisationer i vilka Europeiska unionen är avtalsslutande part.
KAPITEL II
Kontrollobservatörer
Artikel 93
Allmänna regler för kontrollobservatörer
1. Utan att det påverkar de särskilda regler som har antagits av regionala fiskeriförvaltningsorganisationer eller regler som överenskommits med ett tredjeland ska EU-fiskefartyg som valts ut för ett observationsprogram ha minst en kontrollobservatör ombord under den period som angetts för observationsprogrammet.
2. Medlemsstaterna ska utse kontrollobservatörer och se till att de kan utföra sina uppgifter. Medlemsstaterna ska särskilt sörja för att kontrollobservatörerna kan komma till och från det aktuella EU-fiskefartyget.
3. Kontrollobservatörerna ska inte utföra några andra uppgifter än de som fastställs i artikel 73 i kontrollförordningen och i artikel 95 i denna förordning, utom om andra uppgifter ska utföras inom ramen för EU:s observationsprogram eller som ett led i ett observationsprogram som inrättats av en regional fiskeriförvaltningsorganisation eller inom ramen för ett bilateralt avtal med ett tredjeland.
4. De behöriga myndigheterna ska se till att kontrollobservatörerna för att kunna utföra sitt uppdrag har tillgång till kommunikationsutrustning som är fristående från fiskefartygets kommunikationssystem.
5. Dessa regler påverkar inte fiskefartygets befälhavares befogenheter som ensam ansvarig för fartygets verksamhet.
Artikel 94
Kontrollobservatörernas oberoende
För att säkerställa att en kontrollobservatör är oberoende av EU-fiskfartygets ägare, ansvariga aktör, befälhavare och besättningsmedlemmar, såsom anges i artikel 73.2 i kontrollförordningen, får kontrollobservatören inte
-
vara släkt med eller anställd av det aktuella EU-fiskefartygets befälhavare eller besättningsmedlemmar eller släkt med eller anställd av befälhavarens, fartygsägarens eller den ansvariga aktörens företrädare,
-
vara anställd i ett företag som kontrolleras av det aktuella EU-fiskefartygets befälhavare, en besättningsmedlem eller en företrädare för EU-fiskefartygets befälhavare eller ansvariga aktör.
Artikel 95
Kontrollobservatörernas uppgifter
1. Kontrollobservatörerna ska kontrollera relevanta dokument och registrera den fiskeverksamhet som bedrivs av det EU-fiskefartyg som de befinner sig på i enlighet med bilaga XXV.
2. Kontrollobservatörerna ombord på ett EU-fiskefartyg ska i tillämpliga fall informera de tjänstemän som ska inspektera fiskefartyget i samband med att de kommer ombord. Informationen ska ges inom ramen för ett slutet möte om resurserna ombord på EU-fiskefartyget medger detta.
3. Kontrollobservatörerna ska upprätta den rapport som avses i artikel 73.5 i kontrollförordningen i det format som anges i bilaga XXVI. De ska utan dröjsmål, och senast inom 30 dagar efter det att ett uppdrag har avslutats, skicka in rapporten till sina myndigheter och till de behöriga myndigheterna i flaggmedlemsstaten. Kontrollobservatörernas behöriga myndigheter ska på begäran ställa rapporten till förfogande för kustmedlemsstaten, kommissionen eller det organ som kommissionen utser. I de kopior av rapporten som ställs till förfogande för övriga medlemsstater behöver inte ingå uppgifter om var fångster gjordes med avseende på fiskeinsatsernas start- och slutpositioner, men rapporten får innehålla uppgifter om de totala dagliga fångsterna, uttryckta i kilogram levandeviktsekvivalenter per art, och om vilka Ices-områden eller andra områden det är fråga om.
Artikel 96
Pilotprojekt
Europeiska unionen får bevilja ekonomiskt stöd till pilotprojekt som inbegriper utplacering av kontrollobservatörer i enlighet med artikel 8 a iii i förordning (EG) nr 861/2006.
AVDELNING VI
INSPEKTION
KAPITEL I
Genomförande av inspektioner
Avsnitt 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 97
Tjänstemän som auktoriserats att genomföra inspektioner till havs och på land
1. De tjänstemän som ansvarar för att genomföra inspektioner enligt artikel 74 i kontrollförordningen ska vara auktoriserade av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna. Medlemsstaterna ska för detta ändamål förse sina tjänstemän med ett tjänstekort som styrker deras identitet och officiella uppdrag. Varje tjänsteman i tjänst ska bära detta tjänstekort och vid inspektion visa fram det vid första möjliga tillfälle.
2. Medlemsstaterna ske ge sina tjänstemän de bemyndiganden de behöver för att kunna genomföra sina uppdrag beträffande kontroll, inspektion och kontroll av efterlevnaden enligt denna förordning och för att säkerställa efterlevnaden av den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser.
Artikel 98
Allmänna principer
1. Utan att de påverkar bestämmelserna i fleråriga planer ska de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna tillämpa en riskbaserad strategi för urvalet av inspektionsobjekt och därvid beakta all tillgänglig information. I enlighet med denna strategi ska tjänstemännen genomföra inspektioner i enlighet med de regler som anges i detta kapitel.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i fleråriga planer ska medlemsstaterna samordna sina insatser när det gäller kontroll, inspektion och tillsyn av efterlevnaden. För det ändamålet ska de anta och genomföra nationella kontrollprogram i enlighet med artikel 46 i kontrollförordningen och gemensamma kontrollprogram i enlighet med artikel 94 i kontrollförordningen, vilka ska omfatta verksamhet både till havs och på land i den utsträckning som krävs för att det ska vara möjligt att säkerställa att den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser efterlevs.
3. Var och en av medlemsstaterna ska, i enlighet med en riskbaserad strategi för kontroll och efterlevnadstillsyn, genomföra de inspektionsinsatser som krävs för att motverka att fiskeriprodukter som härrör från verksamhet som är oförenlig med den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser förvaras ombord, omlastas, landas, överförs till burar eller vattenbruksanläggningar, bearbetas, transporteras, lagras, eller saluförs.
4. Inspektionerna ska genomföras på ett sätt som i möjligaste mån hindrar all negativ påverkan på de inspekterade fiskeriprodukternas hygienstatus eller kvalitet.
5. Medlemsstaterna ska säkerställa att deras nationella fiskerirelaterade informationssystem tillåter direkt elektroniskt informationsutbyte om hamnstatsinspektioner inom medlemsstaterna och med övriga medlemsstater, kommissionen och det av kommissionen utsedda organet, i enlighet med artikel 111 i kontrollförordningen.
Artikel 99
Tjänstemännens uppgifter i fasen före en inspektion
I fasen före en inspektion ska tjänstemännen, när så är möjligt, samla in all lämplig information, bland annat följande:
a)
Fiskelicenser och fisketillstånd.
b)
VMS-uppgifter om den aktuella fiskeresan.
c)
Uppgifter från flygövervakning och från andra iakttagelser.
d)
Tidigare inspektionsrapporter och information rörande det aktuella EU-fiskefartyget som finns att tillgå på den säkra delen av flaggmedlemsstatens webbplats.
Artikel 100
Uppgifter som ska utföras av de tjänstemän som auktoriserats för att genomföra inspektioner
1. De tjänstemän som har auktoriserats för att genomföra inspektioner ska kontrollera de relevanta poster som anges i relevant inspektionsmodul i inspektionsrapporten i bilaga XXVII och anteckna sina observationer. För detta ändamål får de fotografera och göra video- och ljudupptagningar i enlighet med nationell lagstiftning och vid behov ta prover.
2. Tjänstemännen ska respektera att varje aktör har rätt att kommunicera med de behöriga myndigheterna i flaggstaten under det att en inspektion genomförs.
3. Tjänstemännen ska ta hänsyn till all information som, i enlighet med artikel 95.2 i denna förordning, lämnas av en kontrollobservatör ombord på det fiskefartyg som ska inspekteras.
4. När inspektionen har avslutats ska tjänstemännen ge aktörerna lämplig information om den fiskerilagstiftning som är relevant under de rådande omständigheterna.
5. När inspektionen har avslutats ska tjänstemännen så snart som möjligt lämna fiskefartyget eller de inspekterade lokalerna, om inga bevis för uppenbara överträdelser har framkommit.
Artikel 101
Åligganden för medlemsstaterna, kommissionen och EU:s kontrollorgan för fiske
1. Medlemsstaternas behöriga myndigheter och, i tillämpliga fall, kommissionen och EU:s kontrollorgan för fiske, ska sörja för att tjänstemännen uppträder på ett artigt och korrekt sätt och genomför inspektionerna på ett professionellt sätt enligt höga standarder.
2. De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat ska införa förfaranden som säkrar att varje klagomål som inkommer från aktörerna beträffande de inspektioner som genomförts av medlemsstatens tjänstemän följs upp på ett rättvist och grundligt sätt i enlighet med nationell lagstiftning.
3. Under förutsättning att det har ingåtts en lämplig överenskommelse med flaggmedlemsstaten får en kustmedlemsstat bjuda in tjänstemän från den flaggmedlemsstatens behöriga myndigheter att delta i en inspektion av ett fiskefartyg från flaggmedlemsstaten som görs då fiskefartyget i fråga fiskar i kustmedlemsstatens vatten eller landar fångst i en av dess hamnar.
Avsnitt 2
Inspektioner till havs
Artikel 102
Allmänna bestämmelser för inspektioner till havs
1. Alla fartyg som används för kontrolländamål, inbegripet övervakning, ska vara försedda med en tydligt synlig vimpel eller symbol i enlighet med bilaga XXVIII.
2. Den bordningsbåt som används för att transportera de tjänstemän som genomför en inspektion ska hissa en flagga eller vimpel av samma slag för att visa att bordningsbåten ingår i fiskeriinspektionen.
3. De personer som ansvarar för inspektioner ska iaktta reglerna för gott sjömansskap och ska manövrera sina fartyg på ett sådant sätt att de håller sig på ett säkert avstånd från fiskefartyget i enlighet med de internationella sjövägsreglerna.
Artikel 103
Bordning av fiskefartyg till havs
1. De tjänstemän som ansvarar för inspektionen ska säkerställa att inga åtgärder vidtas som skulle kunna äventyra fiskefartygets och besättningens säkerhet.
2. Tjänstemännen får inte beordra det fiskefartyg som ska ta ombord tjänstemän eller låta tjänstemän stiga av att stanna eller göra manöver under pågående fiskeverksamhet eller att avbryta utsättning eller upptagning av fiskeredskap. För att tjänstemännen ska kunna gå ombord och lämna fiskefartyget på ett säkert sätt, får de dock begära att utsättningen av fiskeredskap avbryts eller skjuts upp till dess att de har stigit ombord på eller lämnat fiskefartyget. Vid bordning får den tidsperiod under vilken utsättningen skjuts upp inte vara mer än 30 minuter efter det att tjänstemännen har stigit ombord på fartyget, förutsatt att ingen överträdelse har konstaterats. Denna bestämmelse påverkar inte tjänstemännens möjlighet att begära att fiskeredskap tas upp för inspektion.
Artikel 104
Verksamhet ombord
1. Under inspektionen ska tjänstemännen kontrollera alla relevanta poster som anges i relevant modul i inspektionsrapporten i bilaga XXVII till denna förordning och anteckna sina observationer.
2. Tjänstemännen får begära att befälhavaren tar upp fiskeredskap för inspektion.
3. En inspektionsgrupp ska normalt bestå av två tjänstemän. Vid behov får fler tjänstemän ingå i inspektionsgruppen.
4. En inspektion får pågå under högst fyra timmar eller till dess att redskapet har tagits upp och redskapet och fångsten har inspekterats, beroende på vilket som tar längst tid. Denna bestämmelse ska inte gälla om en uppenbar överträdelse konstateras eller om tjänstemännen behöver ytterligare information.
5. Om en uppenbar överträdelse konstateras får identifieringsmärken och förseglingar fästas på ett säkert sätt på valfritt ställe på fiskeredskapet eller fiskefartyget, samt på containrar med fiskeriprodukter samt fack och utrymmen där de kan stuvas, och tjänstemännen får stanna kvar ombord så länge de behöver för att vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att bevisningen för den uppenbara överträdelsen inte går förlorad eller undanröjs.
Avsnitt 3
Inspektioner i hamn
Artikel 105
Förberedelse av inspektioner
1. Utan att det påverkar tillämpningen av de riktmärken som anges i särskilda kontroll- och inspektionsprogram och de mål som anges i artikel 9 i förordning (EG) nr 1005/2008 ska ett fiskefartyg inspekteras i hamn eller vid landning i följande fall:
a)
Rutinmässigt, enligt en stickprovsmetod som bygger på riskbaserad förvaltning.
b)
Om det finns en misstanke om att den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser inte iakttas.
2. I de fall som avses i punkt 1 b och om inte annat följer av sista meningen i artikel 106.2 i denna förordning, ska medlemsstaterna sörja för att ett fiskefartyg som ska inspekteras i hamn möts upp av medlemsstaternas tjänstemän vid ankomsten till hamnen.
3. Punkt 1 hindrar inte att medlemsstaternas genomför stickprovsinspektioner.
Artikel 106
Inspektioner i hamn
1. Under inspektionen ska tjänstemännen kontrollera de relevanta poster som anges i motsvarande modul för inspektionsrapporten i bilaga XXVII till denna förordning och anteckna sina observationer. Tjänstemännen ska ta vederbörlig hänsyn till eventuella särskilda villkor som gäller för det inspekterade fiskefartyget, särskilt relevanta bestämmelser i fleråriga planer.
2. När en landning inspekteras ska tjänstemännen inspektera hela landningsprocessen från början till slut. Korskontroller ska göras mellan de kvantiteter per art som anges i förhandsanmälan av landningen, de kvantiteter per art som anges i fiskeloggboken och de kvantiteter per art som har landats eller omlastats, beroende på vad som är relevant. Denna bestämmelse hindrar inte att en inspektion sker efter det att landningen inletts.
3. Medlemsstaterna ska säkerställa att de lokaler som används i samband med fiskeriverksamheten och för efterföljande beredning av fiskeriprodukterna inspekteras och kontrolleras.
Artikel 107
Inspektion av landningar av vissa pelagiska arter
När det gäller landningar av sill, makrill och taggmakrill i enlighet med avdelning IV, kapitel II, avsnitt 2 i denna förordning ska en medlemsstats behöriga myndigheter sörja för att minst 15 % av de kvantiteter av denna fisk som landas och minst 10 % av landningarna av denna fisk inspekteras.
Avsnitt 4
Inspektion av transporter
Artikel 108
Allmänna principer
1. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i fleråriga planer får inspektioner av transporter göras närsomhelst och varsomhelst under det att fiskeriprodukterna transporteras från landningsplatsen till försäljnings- eller beredningsplatsen. Under inspektionerna ska nödvändiga åtgärder vidtas för att säkerställa att det inte sker något avbrott i kylkedjan för de inspekterade fiskeriprodukterna.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i fleråriga planer, nationella kontrollprogram eller särskilda kontroll- och inspektionsprogram ska det i transportinspektioner, om så är möjligt, ingå en fysisk kontroll av de produkter som transporteras.
3. I den fysiska kontrollen av de transporterade fiskeriprodukterna ska ingå att det tas ett stickprov som är representativt för de olika delarna av det eller de partier som transporteras.
4. Vid en transportinspektion ska tjänstemännen kontrollera alla de punkter som anges i artikel 68.5 i kontrollförordningen och alla relevanta poster i den rapportmodul som återfinns i bilaga XXVII till denna förordning, och anteckna sina observationer. I inspektionen ska ingå en kontroll av att de kvantiteter fiskeriprodukter som transporteras överensstämmer med de uppgifter som anges i transportdokumentet.
Artikel 109
Förseglade transportfordon
1. Om ett fordon eller en container förseglas för att förhindra att någon manipulerar lasten ska de behöriga myndigheterna i medlemsstaten se till att förseglingarnas serienummer anges på transportdokumentet. Tjänstemännen ska kontrollera att förseglingarna är intakta och att serienumren överensstämmer med uppgifterna i transportdokumentet.
2. Om förseglingarna bryts för att möjliggöra inspektion av lasten innan den anländer till slutdestinationen ska tjänstemännen ersätta de ursprungliga förseglingarna med nya förseglingar och ange dessas serienummer i transportdokumentet samt skälen till varför de ursprungliga förseglingarna bröts.
Avsnitt 5
Marknadsinspektioner
Artikel 110
Allmänna principer
Tjänstemännen ska verifiera och göra anteckning om samtliga relevanta poster som förtecknas i den motsvarande inspektionsmodulen enligt bilaga XXVII till denna förordning när de besöker kyllager, grossist- eller detaljhandelsmarknader, restauranger eller andra lokaler där fisk lagras och/eller säljs efter det att landningen skett.
Artikel 111
Kompletterande metoder och teknik
Som komplement till de poster som förtecknas i bilaga XXVII kan medlemsstaterna använda tillgängliga metoder och teknik för identifiering och validering av fiskeriprodukter, produkternas källa eller ursprung samt leverantörer och fångstfartyg eller produktionsenheter.
Artikel 112
Kontroll av fiskeriprodukter som återtas från marknaden
Tjänstemännen ska kontrollera att fiskeriprodukter som återtas från marknaden i enlighet med artikel 17 i rådets förordning (EG) nr 104/2000 (32) avsätts i enlighet med bestämmelserna i kommissionens förordning (EG) nr 2493/2001 (33).
KAPITEL II
Aktörernas skyldigheter
Artikel 113
Aktörernas allmänna skyldigheter
1. Alla aktörer som verkar under en medlemsstats jurisdiktion kan bli föremål för en inspektion med avseende på deras skyldigheter enligt den gemensamma fiskeripolitikens regler.
2. Alla aktörer som är föremål för inspektion ska
a)
underlätta för tjänstemännen och på begäran tillhandahålla nödvändig information och den dokumentation, vilket inbegriper kopior när så är möjligt, eller tillträde till relevanta databaser, rörande fiskeverksamhet som ska fyllas i och sparas i elektroniskt format eller pappersformat i enlighet med den gemensamma fiskeripolitikens regler,
b)
underlätta tillträdet till samtliga delar av fartyg, lokaler och alla former av transportmedel, även luftfartyg och svävare, som används i samband med eller som är knutna till fiske- och beredningsverksamhet,
c)
vid varje enskilt tillfälle garantera tjänstemännens säkerhet, och aktivt bistå och samarbeta med dem när de utför sina inspektionsuppdrag,
d)
inte hindra, hota eller störa och inte förmå någon annan person att hindra, hota eller störa tjänstemännen när de utför inspektionen, samt förhindra att någon annan person hindrar, hotar eller stör tjänstemännen när de utför inspektionen,
e)
om möjligt tillhandahålla ett enskilt mötesrum där tjänstemännen får information av kontrollobservatören enligt artikel 95.2 i denna förordning.
Artikel 114
Befälhavarens skyldigheter vid inspektioner
1. Befälhavaren på ett fiskefartyg som inspekteras eller befälhavarens företrädare ska
a)
underlätta säker och effektiv bordning för tjänstemän i enlighet med gott sjömansskap så snart lämplig signal enligt det internationella signalsystemet ges eller när ett fartyg eller en helikopter med en tjänsteman ombord genom radiokommunikation meddelar avsikt att borda,
b)
tillhandahålla en lejdare som uppfyller kraven i bilaga XXIX för att underlätta säkert och bekvämt tillträde till fartyg som kräver 1,5 meters klättring eller mer,
c)
underlätta tjänstemännens inspektionsuppdrag genom att tillhandahålla begärd och skälig assistans,
d)
göra det möjligt för inspektörerna att kommunicera med myndigheterna i flaggstaten, i kuststaten och i den stat som genomför inspektionen,
e)
uppmärksamma tjänstemännen på särskilda säkerhetsrisker ombord på fiskefartygen,
f)
ge tjänstemännen tillträde till samtliga områden på fartyget, samtliga beredda och icke beredda fångster, alla fiskeredskap och all relevant information och alla relevanta handlingar,
g)
underlätta säker avstigning för tjänstemännen när de slutfört inspektionen.
2. Befälhavare ska inte vara skyldiga att sända kommersiellt känslig information via öppna radiokanaler.
KAPITEL III
Inspektionsrapport
Artikel 115
Allmänna bestämmelser rörande inspektionsrapporter
1. Om inte annat följer av särskilda regler inom ramen för de regionala fiskeriförvaltningsorganisationerna, ska inspektionsrapporter enligt artikel 76 i kontrollförordningen innehålla de relevanta uppgifter som ingår i relevant modul i bilaga XXVII. Rapporterna ska fyllas i av tjänstemännen under inspektionen eller så snart som möjligt efter slutförd inspektion.
2. När en uppenbar överträdelse konstateras under pågående inspektion ska de juridiska aspekterna och de aspekter som är av väsentlig betydelse samt all övrig information som rör överträdelsen tas upp i inspektionsrapporten. När flera överträdelser konstateras under en inspektion ska de relevanta aspekterna avseende varje enskild överträdelse tas upp i inspektionsrapporten.
3. Vid avslutad inspektion ska tjänstemännen meddela inspektionsresultaten till den fysiska person med ansvar (aktör) för de fiskefartyg, det luftfartyg, den svävare eller de lokaler som inspekterats. Aktören ska ha möjlighet att kommentera inspektionen och resultaten av denna. Aktörens kommentarer ska antecknas i inspektionsrapporten. Om tjänstemännen inte talar samma språk som den inspekterade aktören ska de vidta lämpliga åtgärder för att göra inspektionsresultaten förståeliga.
4. På begäran ska aktören ha rätt att kontakta sin företrädare eller de behöriga myndigheterna i sin flaggstat, om det uppstår allvarliga svårigheter vad avser förståelsen av inspektionsresultaten eller den efterföljande rapporten.
5. Formatet för elektronisk överföring enligt artikel 76.1 i kontrollförordningen ska fastställas efter samråd mellan medlemsstaterna och kommissionen.
Artikel 116
Ifyllande av inspektionsrapporter
1. När inspektionsrapporten upprättas för hand i pappersformat ska den vara läslig, outplånlig och tydligt utformad. Inga uppgifter i rapporten får suddas ut eller ändras. Vid felskrivning i en handskriven rapport ska den inkorrekta uppgiften strykas över ordentligt och paraferas av den berörda tjänstemannen.
2. Den tjänsteman som har ansvaret för inspektionen ska underteckna rapporten. Aktören ska uppmanas att underteckna rapporten. Om inte annat följer av nationell lagstiftning ska hans eller hennes namnteckning innebära en bekräftelse av rapporten, men ska inte betraktas som ett godtagande av dess innehåll.
3. Tjänstemännen kan upprätta inspektionsrapporter enligt artikel 115 i denna förordning elektroniskt.
Artikel 117
Kopia av inspektionsrapporten
En kopia av inspektionsrapporten enligt artikel 116 i denna förordning ska skickas till aktören senast 15 arbetsdagar efter avslutad inspektion och i enlighet med den nationella lagstiftningen i den medlemsstat som har suveränitet eller jurisdiktion över inspektionsplatsen. Om en överträdelse upptäcks ska delgivning av rapporten ske under iakttagande av de lagar om utlämnande av information som är tillämpliga i den berörda medlemsstaten.
KAPITEL IV
Elektronisk databas
Artikel 118
Elektronisk databas
1. I medlemsstaternas nationella kontrollprogram ska det ingå förfaranden för tjänstemännens registrering av inspektionsrapporter i pappersformat eller i elektroniskt format. Rapporterna ska registreras i den elektroniska databas som avses i artikel 78 i kontrollförordningen och omfatta de funktioner som avses i XXIV punkt 2 i denna förordning. Den elektroniska databasen ska minst innehålla de poster som antecknas i enlighet med artikel 115.1 i denna förordning och som anges vara obligatoriska i bilaga XXVII. Inspektionsrapporter i pappersformat ska skannas in i databasen.
2. Databasen ska vara åtkomlig för kommissionen och det av kommissionen utsedda organet, i enlighet med de förfaranden som beskrivs i artiklarna 114, 115 och 116 i kontrollförordningen. De relevanta uppgifterna i databasen ska också vara åtkomliga för andra medlemsstater inom ramen för en plan för gemensamt utnyttjande.
3. Uppgifterna från inspektionsrapporterna ska vara åtkomliga i databasen under minst tre år.
KAPITEL V
EU-inspektörer
Artikel 119
Meddelande av EU-inspektörer
1. Medlemsstaterna och EU:s kontrollorgan för fiske ska inom tre månader från denna förordnings ikraftträdande på elektronisk väg meddela kommissionen namnen på de tjänstemän som ska ingå i den förteckning över EU-inspektörer som avses i artikel 79 i kontrollförordningen.
2. Tjänstemännen i förteckningen ska
a)
har gedigen erfarenhet av fiskerikontroll och -inspektion,
b)
ha ingående kunskaper om Europeiska unionens fiskerilagstiftning,
c)
har gedigna kunskaper i ett av Europeiska unionens officiella språk och tillfredsställande kunskaper i ett andra,
d)
uppfylla kraven på fysisk lämplighet för arbetsuppgifterna,
e)
i tillämpliga fall ha genomgått nödvändig sjösäkerhetsutbildning.
Artikel 120
Förteckning över EU-inspektörer
1. På grundval av medlemsstaternas meddelanden och meddelandet från EU:s kontrollorgan för fiske ska kommissionen anta en förteckning över EU-inspektörer sex månader efter denna förordnings ikraftträdande.
2. Efter det att den första förteckningen upprättats, ska medlemsstaterna och EU:s kontrollorgan för fiske senast i oktober varje år meddela kommissionen de eventuella ändringar av förteckningen som de önskar göra för nästa kalenderår. Senast den 31 december varje år ska kommissionen ändra förteckningen i enlighet med medlemsstaternas önskemål.
3. Förteckningen med ändringar ska offentliggöras på kontrollorganets officiella webbplats.
Artikel 121
Meddelande av EU-inspektörer till de regionala fiskeriförvaltningsorganisationerna
Det av kommissionen utsedda organet ska skicka förteckningen över EU-inspektörer som kommer att utföra inspektioner inom ramen för en regional fiskeriförvaltningsorganisation till den organisationens sekretariat.
Artikel 122
EU-inspektörernas befogenheter och skyldigheter
1. När de utför sina uppdrag ska EU-inspektörerna iaktta Europeiska unionens lagstiftning och, i tillämplig mån, den nationella lagstiftningen i den medlemsstat där inspektionen sker eller, om inspektionen sker utanför EU:s vatten, i det inspekterade fiskefartygets flaggstat samt relevanta internationella regler.
2. EU-inspektörer ska visa upp ett tjänstekort som styrker deras identitet och officiella uppdrag. De ska därför förses med en identitetshandling utfärdad av kommissionen eller EU:s kontrollorgan för fiske, där deras identitet och befogenheter anges.
3. Medlemsstaterna ska underlätta EU-inspektörernas tjänsteutövning och tillhandahålla det bistånd de behöver för att utföra sina uppdrag.
4. Medlemsstaternas behöriga myndigheter kan ge EU-inspektörerna tillåtelse att bistå nationella inspektörer i deras tjänsteutövning.
5. Artiklarna 113 och 114 i denna förordning ska gälla på motsvarande sätt.
Artikel 123
Rapporter
1. EU-inspektörerna ska lämna daglig sammanfattning av sin inspektionsverksamhet (där uppgift om namn och registreringsnummer för varje fiskefartyg eller båt som inspekterats samt om vilken typ av inspektion som utförts ska ingå) till den medlemsstat i vars vatten inspektionen ägde rum eller, om inspektionen skedde utanför EU:s vatten, till det inspekterade EU-fiskefartygets flaggmedlemsstat och till EU:s kontrollorgan för fiske.
2. Om EU-inspektörerna konstaterar en överträdelse under pågående inspektion ska de utan dröjsmål lämna en sammanfattande preliminär inspektionsrapport till de behöriga myndigheterna i kustmedlemsstaten eller, om inspektionen skedde utanför EU:s vatten, till de behöriga myndigheterna i det inspekterade fartygets flaggmedlemsstat samt till EU:s organ för fiskerikontroll. En sammanfattande inspektionsrapport ska minst innehålla uppgift om datum och plats för inspektionen, om berörd inspektionsplattform, om vilket inspektionsmål det rör sig om och om vilken typ av överträdelse som upptäckts.
3. EU-inspektörerna ska inom sju dagar från inspektionsdagen lämna en kopia av den fullständiga inspektionsrapporten innehållande de relevanta posterna i relevant inspektionsmodul i inspektionsrapporten i bilaga XXVII till de behöriga myndigheterna i det inspekterade fiskefartygets eller den inspekterade båtens flaggstat och i den medlemsstat i vars vatten eller på vars territorium inspektionen ägde rum. Om EU-inspektörerna har konstaterat en överträdelse, ska en kopia av den fullständiga inspektionsrapporten även sändas till EU:s kontrollorgan för fiske.
4. De dagliga rapporter och inspektionsrapporter som avses i denna artikel ska på begäran översändas till kommissionen.
Artikel 124
Uppföljning av rapporterna
1. Medlemsstaterna ska följa upp EU-inspektörernas rapporter i enlighet med artikel 123 denna förordning, på samma sätt som de följer upp rapporter från sina egna tjänstemän.
2. Den medlemsstat som utsett EU-inspektören eller, i tillämpliga fall, kommissionen eller EU:s kontrollorgan för fiske, ska samarbeta med den medlemsstat som följer upp en rapport som lämnats av en EU-inspektör för att på så sätt underlätta rättsliga och administrativa förfaranden.
3. På begäran ska en EU-inspektör bistå och avlägga vittnesmål vid överträdelseförfaranden som inleds av en medlemsstat.
AVDELNING VII
TILLSYN
PRICKSYSTEM FÖR ALLVARLIGA ÖVERTRÄDELSER
Artikel 125
Inrättande och tillämpning av ett pricksystem för allvarliga överträdelser
Varje medlemsstat ska utse de behöriga nationella myndigheter som ska ha ansvaret för att
a)
inrätta systemet för tilldelning av prickar för allvarliga överträdelser, enligt artikel 92.1 i kontrollförordningen,
b)
tilldela innehavaren av en fiskelicens lämpligt antal prickar,
c)
överföra tilldelade prickar till eventuella framtida innehavare av en fiskelicens för det aktuella fiskefartyget, när detta säljs, överlåts eller på annat sätt byter ägare, och
d)
föra lämpligt register över det antal prickar som tilldelas eller överförs till innehavaren för varje fiskelicens.
Artikel 126
Tilldelning av prickar
1. Innehavaren av fiskelicensen för det berörda fiskefartyget ska tilldelas prickar för allvarliga överträdelser i enlighet med bilaga XXX av den behöriga myndigheten i flaggmedlemsstaten.
2. Om det under en och samma inspektion konstateras att två eller flera allvarliga överträdelser begåtts av den fysiska eller juridiska person som är innehavare av licensen, ska prickar för respektive allvarlig överträdelse tilldelas fiskelicensinnehavaren enligt punkt 1 upp till ett högsta antal av 12 prickar.
3. Fiskelicensinnehavaren ska informeras om att han eller hon tilldelats prickar.
4. Prickarna ska tilldelas fiskelicensinnehavaren den dag som fastställs i beslutet om tilldelning av prickar. Medlemsstaterna ska se till att tillämpningen av nationella regler vad avser prövningsförfarandenas uppskjutande verkan inte gör pricksystemet verkningslöst.
5. När en allvarlig överträdelse konstateras i en annan medlemsstat än flaggmedlemsstaten, ska prickar tilldelas av flaggmedlemsstatens behöriga myndighet enligt artikel 125 i denna förordning, efter underrättelse enligt artikel 89.4 i kontrollförordningen.
Artikel 127
Delgivning av beslut
Om den myndighet som utsetts i enlighet med artikel 125 i denna förordning inte också är den centrala myndighet som avses i artikel 5.5 i kontrollförordningen, ska den senare informeras om samtliga beslut som fattas enligt denna avdelning.
Artikel 128
Ägarskifte
När ett fiskefartyg bjuds ut till försäljning eller på annat sätt blir föremål för ägarskifte, ska innehavaren av fiskelicensen informera varje potentiell framtida licensinnehavare om det antal prickar som han eller hon fortfarande har genom en bestyrkt kopia som hämtas hos de behöriga myndigheterna.
Artikel 129
Tillfällig och permanent indragning av en fiskelicens
1. När innehavaren av en fiskelicens nått upp till 18, 36, 54 respektive 72 prickar ska fiskelicensen automatiskt dras in tillfälligt en första, andra, tredje respektive fjärde gång under relevant period enligt artikel 92.3 i kontrollförordningen.
2. Om fiskelicensinnehavaren uppnår 90 prickar ska fiskelicensen automatiskt dras in permanent.
Artikel 130
Uppföljning av tillfällig och permanent indragning av fiskelicens
1. Om en fiskelicens har blivit tillfälligt eller permanent indragen enligt artikel 129 i denna förordning ska flaggmedlemsstatens behöriga myndigheter omedelbart underrätta fiskelicensinnehavaren om den tillfälliga eller permanenta indragningen.
2. När information enligt punkt 1 mottagits ska fiskelicensinnehavaren se till att fiskeverksamheten med det aktuella fiskefartyget omedelbart upphör. Han eller hon ska säkerställa att det omedelbart går till sin hemmahamn eller en hamn som anges av flaggmedlemsstatens behöriga myndigheter. Under resan ska fiskeredskapen vara surrade och stuvade i enlighet med artikel 47 i kontrollförordningen. Fiskelicensinnehavaren ska se till att all eventuell fångst ombord på fiskefartyget hanteras i enlighet med instruktionerna från flaggmedlemsstatens behöriga myndigheter.
Artikel 131
Radering av fiskelicenser från relevanta förteckningar
1. Om en fiskelicens dras in tillfälligt eller permanent i enlighet med artikel 129.1 eller 129.2 i denna förordning ska det fiskefartyg till vilket den tillfälligt eller permanent indragna fiskelicensen är knuten identifieras som ett fiskefartyg utan fiskelicens i det nationella register som avses i artikel 15.1 i förordning (EG) nr 2371/2002. Fiskefartyget ska identifieras på samma sätt i det register över EU:s fiskeflotta som avses i artikel 15.3 i förordning (EG) nr 2371/2002.
2. En permanent indragning av en fiskelicens i enlighet med artikel 129.2 i denna förordning ska inte påverka de referensnivåer som upprättats för den medlemsstat som utfärdade licensen, i enlighet med artikel 12 i förordning (EG) nr 2371/2002.
3. Medlemsstaternas behöriga myndigheter ska omedelbart uppdatera den förteckning som avses i artikel 116.1 d i kontrollförordningen med en uppgift om samtliga tilldelade prickar och därav följande tillfälliga och permanenta indragningar av fiskelicenser samt om datum för indragningarnas ikraftträdande och varaktighet.
Artikel 132
Olagligt fiske under en tillfällig eller efter en permanent indragning av en fiskelicens
1. Om ett fiskefartyg vars fiskelicens dragits in tillfälligt eller permanent i enlighet med artikel 129 i denna förordning bedriver fiskeverksamhet under perioden för tillfällig indragning eller efter permanent indragning av fiskelicensen, ska de behöriga myndigheterna vidta omedelbara åtgärder i enlighet med artikel 91 i kontrollförordningen.
2. Ett fiskefartyg enligt punkt 1 kan i tillämpliga fall föras upp i EU:s förteckning över IUU-fartyg i enlighet med artikel 27 i förordning (EG) nr 1005/2008.
Artikel 133
Radering av prickar
1. Om en fiskelicens har dragits in tillfälligt i enlighet med artikel 129 i denna förordning ska de prickar som ligger till grund för indragningen inte raderas. Alla eventuella nya prickar som tilldelas fiskelicensinnehavaren ska läggas till redan tilldelade prickar, för tillämpningen av artikel 129 i denna förordning.
2. För tillämpningen av artikel 92.3 i kontrollförordningen ska gälla att om prickar har raderats i enlighet med artikel 92.4 i kontrollförordningen, ska fiskelicensinnehavaren betraktas som om hans eller hennes fiskelicens aldrig hade blivit indragen i enlighet med artikel 129 denna förordning.
3. Två prickar ska raderas förutsatt att det totala antalet prickar som tilldelats innehavaren av fiskelicensen för det aktuella fiskefartyget överstiger två, och om
a)
det fiskefartyg som använts för att begå den överträdelse för vilka prickar tilldelats hädanefter använder VMS eller hädanefter registrerar och överför fiskeloggboksuppgifter samt omlastnings- och landningsdeklarationsuppgifter elektroniskt, utan att ha rättslig skyldighet att använda sådan teknik, eller
b)
innehavaren av fiskelicensen efter tilldelningen av prickarna frivilligt deltar i en vetenskaplig undersökning för att förbättra fiskeredskapens selektivitet, eller
c)
innehavaren av fiskelicensen är medlem i en producentorganisation och går med på att under det år som följer på tilldelningen av prickarna tillämpa en fiskeplan som antagits av producentorganisationen och som innebär att licensinnehavarens fiskemöjligheter minskar med 10 %, eller
d)
innehavaren av fiskelicensen ansluter sig till ett fiske som ingår i ett miljömärkningsprogram vilket utformats för att certifiera och främja produktmärken som innebär att produkterna kommer från välförvaltade havsfisken och vilket fokuserar på frågor knutna till ett hållbart utnyttjande av fiskeresurserna.
För varje treårsperiod som förflyter efter dagen för den senaste allvarliga överträdelsen får innehavaren av en fiskelicens utnyttja något av alternativen enligt a, b, c eller d för att på så sätt minska antalet prickar, förutsatt att prickar endast tilldelats en gång och förutsatt att minskningen inte leder till att alla prickar på fiskelicensen raderas.
4. Om prickar raderats i enlighet med punkt 3 ska innehavaren av fiskelicensen informeras om raderingen. Innehavaren av fiskelicensen ska även informeras om det antal prickar som kvarstår.
Artikel 134
Pricksystem för fiskefartygens befälhavare
Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om sina nationella pricksystem för befälhavare enligt artikel 92.6 i kontrollförordningen sex månader efter den dag då denna avdelning blir tillämplig.
AVDELNING VIII
ÅTGÄRDER FÖR ATT SE TILL ATT MEDLEMSSTATERNA FÖLJER MÅLEN FÖR DEN GEMENSAMMA FISKERIPOLITIKEN
KAPITEL I
Tillfälligt avbrytande och indragning av unionens ekonomiska stöd
Artikel 135
Definition
I detta kapitel avses med
1.
utbetalning: alla ekonomiska bidrag som betalas ut av kommissionen till följd av en ansökan som lämnats in av en medlemsstat under eller efter genomförandet av ett operativt program enligt förordning (EG) nr 1198/2006 eller ett projekt som omfattas av artikel 8 a i förordning (EG) nr 861/2006,
2.
avbrott: betalningsfristen upphör att löpa,
3.
tillfälligt avbrytande: ett tillfälligt avbrytande av de utbetalningar som görs till följd av särskilda ansökningar, i enlighet med artikel 103.1 i kontrollförordningen,
4.
indragning: annullering av hela eller en del av det tillfälligt avbrutna bidraget från unionen till ett operativt program enligt förordning (EG) nr 1198/2006 eller till ett särskilt projekt som omfattas av artikel 8 a i förordning (EG) nr 861/2006.
Artikel 136
Avbrott i betalningsfristen
1. Den delegerade utanordnaren i den mening som avses i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (34) får avbryta betalningsfristen i högst sex månader om
a)
det har konstaterats att den gemensamma fiskeripolitikens regler inte efterlevts, eller
b)
den delegerade utanordnaren måste göra kompletterande kontroller till följd av konstateranden som tyder på att det finns brister i en medlemsstats kontrollsystem eller att den gemensamma fiskeripolitikens regler för fiske- och fiskerirelaterad verksamhet inte har efterlevts.
2. Den berörda medlemsstaten ska i enlighet med artikel 103.3 skriftligen informeras om skälen till att betalningsfristen kommer att avbrytas. Den ska uppmanas att inom en månad från mottagandet av skrivelsen meddela kommissionen vilka åtgärder för att avhjälpa situationen som har vidtagits och/eller lämna information rörande det ekonomiska stöd som beviljas den fiskerirelaterade verksamhet som är föremål för bristande efterlevnad enligt bilaga XXXI till denna förordning.
3. Om den berörda medlemsstaten inte svarar på kommissionens uppmaning inom den tid som anges i punkt 2 eller om svaret visar sig vara otillfredsställande, kan kommissionen skicka en påminnelse med en förlängning av svarstiden med högst 15 dagar.
4. Avbrottet ska avslutas när medlemsstaten i sitt svar visar att den har vidtagit åtgärder för att avhjälpa situationen och säkerställa att den gemensamma fiskeripolitikens regler efterlevs eller att de konstateranden som tydde på att det fanns brister i dess kontrollsystem och/eller att den gemensamma fiskeripolitikens regler för fiske- och fiskerirelaterad verksamhet inte efterlevts var ogrundade.
Artikel 137
Tillfälligt avbrytande av utbetalningar
1. Om den berörda medlemsstaten inte svarar på kommissionens uppmaning inom den tid som anges i artikel 136 i denna förordning eller om den lämnar ett otillfredsställande svar, kan kommissionen på grundval av den information den förfogar över vid den tidpunkten besluta att helt eller delvis tillfälligt avbryta utbetalningarna av det ekonomiska stödet från unionen till den medlemsstaten (nedan kallat beslut om tillfälligt avbrytande), i enlighet med artikel 103.1 i kontrollförordningen.
2. Beslutet om tillfälligt avbrytande ska sammanfatta relevanta sak- och rättsfrågor, ska innehålla kommissionens bedömning med avseende på de villkor som avses i artikel 103.1 och 103.6 i kontrollförordningen samt ska fastställa hur stor andel av utbetalningen som kommer att innehållas. Beslutet om tillfälligt avbrytande ska uppmana den berörda medlemsstaten att vidta åtgärder för att avhjälpa situationen inom en föreskriven tid som inte får överstiga sex månader.
3. Hur stort belopp som tillfälligt ska innehållas ska fastställas med tillämpning av en procentsats som tar hänsyn till de kriterier som fastställs i artikel 103.5 i kontrollförordningen.
Artikel 138
Indragning av det ekonomiska stödet
1. Om medlemsstaten under perioden för tillfälligt avbrytande fortfarande inte kan visa att den har rättat till den situation som ledde till beslutet om tillfälligt avbrytande enligt artikel 103.2 i kontrollförordningen, kan kommissionen informera medlemsstaten om sin avsikt att anta ett beslut om indragning. Artikel 136.2 och 136.3 i denna förordning ska gälla på motsvarande sätt.
2. Om den berörda medlemsstaten inte svarar på kommissionens uppmaning enligt punkt 1 eller om den lämnar ett otillfredsställande svar kan kommissionen på grundval av den information den förfogar över vid den tidpunkten besluta att helt eller delvis dra in de tillfälligt avbrutna utbetalningarna till den medlemsstaten.
3. Det beslut om indragning som avses i punkt 2 kan omfatta fullständig eller partiell återvinning av det eventuella förskottet på det ekonomiska bidrag som redan betalats ut i samband med de projekt enligt artikel 8 a i förordning (EG) nr 861/2006 för vilka utbetalningarna tillfälligt avbrutits.
4. Hur stor del av de tillfälligt avbrutna utbetalningarna som ska dras in ska fastställas med tillämpning av en procentsats som tar hänsyn till de kriterier som fastställs i artikel 103.5 i kontrollförordningen.
5. Den del av förskottet på det ekonomiska bidraget som ska återvinnas avseende projekt för vilka utbetalningarna tillfälligt avbrutits, ska återbetalas till kommissionen enligt det återvinningsförfarande som fastställs i artikel 28.2 i förordning (EG) nr 861/2006 och artikel 72 i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002.
KAPITEL II
Avdrag av fiskemöjligheter
Artikel 139
Allmänna bestämmelser för avdrag av fiskemöjligheter till följd av överutnyttjande
1. Hur stort överutnyttjandet av fiskemöjligheterna har varit i förhållande till de tillgängliga kvoterna och den tillgängliga fiskeansträngningen som fastställts för en given period, i enlighet med artiklarna 105.1 och 106.1 i kontrollförordningen, ska fastställas på grundval av de siffror som finns tillgängliga den femtonde dagen i den andra månaden efter det att den reglerade perioden löpt ut.
2. Hur stort överutnyttjandet av fiskemöjligheterna har varit ska fastställas mot bakgrund av de fiskemöjligheter som vid slutet av varje given period finns tillgängliga för den berörda medlemsstaten, med beaktande av byten av fiskemöjligheter i enlighet med artikel 20.5 i förordning (EG) nr 2371/2002, kvotöverföringar enligt artikel 4.2 i rådets förordning (EG) nr 847/96 (35), tilldelning av tillgängliga fiskemöjligheter enligt artikel 37 i kontrollförordningen och avdrag från fiskeansträngningen i enlighet med artiklarna 105, 106 och 107 i kontrollförordningen.
3. Byte av fiskemöjligheter i enlighet med artikel 20.5 i förordning (EG) nr 2371/2002 för en given period ska inte vara tillåtet efter den sista dagen i den första månad som följer på utgången av den nämnda perioden.
Artikel 140
Samråd om avdrag av fiskemöjligheter
För avdrag av fiskemöjligheter i enlighet med artiklarna 105.4, 105.5 och 106.3 i kontrollförordningen ska kommissionen rådgöra med de berörda medlemsstaterna om föreslagna åtgärder. Den berörda medlemsstaten ska svara på kommissionens samrådsförfrågan inom tio arbetsdagar.
KAPITEL III
Avdrag från kvoter på grund av bristande efterlevnad av reglerna för den gemensamma fiskeripolitiken
Artikel 141
Regler för avdrag från kvoter på grund av bristande överensstämmelse med målen för den gemensamma fiskeripolitiken
1. Den tidsfrist inom vilken medlemsstaten ska visa att fiskena kan utnyttjas på ett säkert sätt och som avses i artikel 107.2 i kontrollförordningen ska börja löpa från dagen för kommissionens skrivelse till medlemsstaten.
2. Medlemsstaterna ska i sitt svar enligt artikel 107.2 i kontrollförordningen bifoga faktaunderlag som visar för kommissionen att det aktuella fisket kan utnyttjas på ett säkert sätt.
Artikel 142
Fastställande av hur stora kvantiteter som ska dras av
1. Ett avdrag från kvoter i enlighet med artikel 107 i kontrollförordningen ska stå i proportion till hur omfattande den bristande efterlevnaden av reglerna för bestånd som omfattas av fleråriga planer är och vilken typ av bristande efterlevnad det rör sig om, samt hur allvarligt hotet mot bevarandet av dessa bestånd är. Den skada som orsakas dessa bestånd till följd av den bristande efterlevnaden av reglerna för bestånd som omfattas av fleråriga planer ska också beaktas vid avdraget.
2. Om ett avdrag enligt punkt 1 inte i sig kan göras från den kvot, tilldelning eller andel av ett bestånd eller en grupp av bestånd som berörs av den bristande efterlevnaden, därför att den berörda medlemsstaten saknar tillgång eller tillräcklig tillgång till en kvot, tilldelning eller andel av beståndet eller gruppen av bestånd i fråga, får kommissionen, efter samråd med den berörda medlemsstaten, under det eller de följande åren göra avdrag från kvoter för andra bestånd eller grupper av bestånd som medlemsstaten har tillgång till i samma geografiska område eller med samma marknadsvärde i enlighet med punkt 1.
AVDELNING IX
UPPGIFTER OCH INFORMATION
KAPITEL I
Analys och granskning av uppgifter
Artikel 143
Syfte
Det datoriserade valideringssystem som avses i artikel 109.1 i kontrollförordningen ska särskilt omfatta följande:
a)
En databas eller databaser som lagrar alla uppgifter som ska valideras genom systemet, i enlighet med artikel 144 i denna förordning.
b)
Valideringsförfaranden, däribland kvalitetskontroller, analyser och korskontroller av alla dessa uppgifter, i enlighet med artikel 145 i denna förordning.
c)
Åtkomstförfaranden som ger kommissionen eller ett av kommissionen utsett organ tillgång till alla dessa uppgifter, i enlighet med artikel 146 i denna förordning.
Artikel 144
Uppgifter som ska valideras
1. Med hänsyn till det datoriserade valideringssystemet ska medlemsstaterna säkerställa att alla uppgifter som avses i artikel 109.2 i kontrollförordningen lagras i en datoriserad databas eller i datoriserade databaser. Databasen eller databaserna ska minst innehålla de poster som förtecknas i bilaga XXIII, de poster som är obligatoriska enligt bilaga XXVII, posterna i bilaga XII och posterna i bilaga XXXII. Valideringssystemet får även beakta andra uppgifter som anses nödvändiga för valideringsförfarandet.
2. Alla uppgifter i databaserna enligt punkt 1 ska vara kontinuerligt tillgängliga för valideringssystemet i realtid. Valideringssystemet ska ha direkttillträde till alla dessa databaser, utan mänsklig betjäning. Därför ska alla databaser eller -system i en medlemsstat som innehåller uppgifter enligt punkt 1 vara sammankopplade med varandra.
3. Om uppgifter enligt punkt 1 inte lagras automatiskt i en databas, ska medlemsstaterna föreskriva manuell inmatning eller digitalisering i databaserna, vilket ska göras utan dröjsmål och inom de tidsfrister som fastställs i relevant lagstiftning. Dagen för mottagande av uppgifter och registrering i databasen ska anges korrekt i databasen.
Artikel 145
Valideringsförfaranden
1. Det datoriserade valideringssystemet ska validera varje dataset som avses i artikel 144.1 i denna förordning med hjälp av automatiserade datoriserade algoritmer och förfaranden, på ett kontinuerligt, systematiskt och grundligt sätt. Valideringen ska omfatta förfaranden för kvalitetskontroll av grundläggande uppgifters kvalitet, förfaranden för kontroll av dataformat och av dataminimikrav samt mer avancerad verifiering genom detaljanalys av flera registreringar i ett dataset med hjälp av statistiska metoder eller korskontroller av uppgifter från olika källor.
2. För varje valideringsförfarande ska det finnas en affärsregel eller en uppsättning affärsregler som definierar vilka valideringar som utförs genom förfarandet samt var resultaten av valideringarna lagras. I tillämpliga fall ska det göras en hänvisning till den lagstiftning vars tillämpning verifieras. Kommissionen kan efter samråd med medlemsstaten fastställa en standarduppsättning av affärsregler som ska användas.
3. Alla resultat från det datoriserade valideringssystemet, både positiva och negativa, ska lagras i databasen. Det ska vara möjligt att omedelbart identifiera alla former av motstridigheter eller bristande efterlevnad som konstaterats av valideringsförfarandet, såväl som uppföljningen av dessa motstridigheter. Det ska även vara möjligt att identifiera och få uppgift om fiskefartyg, befälhavare på fiskefartyg eller aktörer för vilka motstridigheter och möjlig bristande efterlevnad konstaterats upprepade gånger under de senaste tre åren.
4. Uppföljningen av motstridigheter som identifierats av valideringssystemet ska vara länkad till valideringsresultaten, och datum för validering och uppföljning ska anges.
Om den konstaterade motstridigheten identifieras som resultatet av en felaktig datainmatning, ska posten korrigeras i databasen med en tydlig markering av att den korrigerats; det ursprungliga datavärdet eller den ursprungliga dataposten ska rapporteras tillsammans med skälen till korrigeringen.
Om den konstaterade motstridigheten leder till en uppföljning, ska valideringsresultatet innehålla en länk till inspektionsrapporten, i förekommande fall, och uppföljningen av denna.
Artikel 146
Kommissionens tillträde
1. Medlemsstaterna ska se till att kommissionen eller kommissionens utsedda organ har ständigt tillträde i realtid till
a)
alla uppgifter som avses i artikel 144.1 i denna förordning,
b)
alla affärsregler som fastställts för valideringssystemet, med definition, uppgift om relevant lagstiftning och uppgift om var valideringsresultaten lagras,
c)
alla valideringsresultat och uppföljningsåtgärder, med markering av om dataposter har korrigerats samt med en länk till överträdelseförfaranden i förekommande fall.
2. Medlemsstaterna ska se till att åtkomst till de uppgifter som avses i punkt 1 leden a, b och c är möjlig vid automatiskt datautbyte via säkra webbtjänster enligt definitionen i artikel 147 i denna förordning.
3. Dessa uppgifter ska kunna laddas ned enligt det datautbytesformat och alla de dataelement som anges i bilaga XII och i XML-format. Andra dataposter som ska finnas tillgängliga men som inte anges i bilaga XII ska kunna laddas ned i det format som anges i bilaga XXXII.
4. Kommissionens eller det av kommissionen utsedda organet ska ha möjlighet att för vilken period eller geografiskt område som helst ladda ned uppgifter enligt punkt 1 som rör ett enskilt fiskefartyg eller en förteckning över fiskefartyg.
5. På en motiverad begäran från kommissionen ska den berörda medlemsstaten utan dröjsmål korrigera uppgifter rörande vilka kommissionen har identifierat motstridigheter. Den berörda medlemsstaten ska utan dröjsmål informera andra relevanta medlemsstater om korrigeringen.
KAPITEL II
Medlemsstaternas webbplatser
Artikel 147
Drift av webbplatser och webbtjänster
1. Medlemsstaterna ska inrätta webbtjänster som ska betjäna de officiella webbplatser som avses i artiklarna 115 och 116 i kontrollförordningen. Dessa webbtjänster ska generera dynamiskt innehåll i realtid för de officiella webbplatserna och ska tillhandahålla automatisk uppgiftsåtkomst. Om nödvändigt ska medlemsstaterna anpassa sina existerande databaser eller inrätta nya databaser för att tillhandahålla det innehåll som krävs för webbtjänsterna.
2. Webbtjänsten ska möjliggöra för kommissionen och dess utsedda organ att när som helst avläsa alla uppgifter som avses i artiklarna 148 och 149 i denna förordning. Denna automatiska avläsningsmekanism ska baseras på det elektroniska informationsutbytesprotokoll som avses i bilaga XII. Webbtjänsten ska inrättas i enlighet med internationella standarder.
3. Varje ämnessida på den officiella webbplats som avses i punkt 1 ska till höger på sidan innehålla en meny med länkar till alla övriga ämnessidor. Längst ned på ämnessidan ska det finnas uppgift om den relaterade webbtjänsten.
4. Webbtjänster och webbplatser ska vara centraliserade med endast en åtkomstpunkt per medlemsstat.
5. Kommissionen får fastställa gemensamma standarder, tekniska specifikationer och förfaranden för webbplatsens gränssnitt, datoriserade system och webbtjänster med teknisk driftskompatibilitet mellan medlemsstaterna, kommissionen och dess utsedda organ. Kommissionen ska samordna den process som leder till sådana specifikationer och förfaranden efter samråd med medlemsstaterna.
Artikel 148
Webbplats och webbtjänster tillgängliga för allmänheten
1. Den allmänt tillgängliga delen av webbplatsen ska innehålla en översiktssida och olika ämnessidor. Den offentliga översiktssidan ska innehålla länkar till hänvisningarna i kontrollförordningens artikel 115 a-g, och hänvisa till ämnessidor innehållande den information som avses i den artikeln.
2. Varje offentlig ämnessida ska innehålla minst en av de informationsposter som förtecknas i artikel 115 a-g i kontrollförordningen. Ämnessidor såväl som relaterade webbtjänster ska innehålla minst den information som fastställs i bilaga XXXIII.
Artikel 149
Säker webbplats och säkra webbtjänster
1. Den säkra delen av webbplatsen ska innehålla en översiktssida och olika ämnessidor. Den säkra översiktssidan ska innehålla länkar till hänvisningarna i kontrollförordningens artikel 116.1 a-h, och hänvisa till ämnessidor innehållande den information som avses i den artikeln.
2. Varje allmän ämnessida ska innehålla minst en av de informationsposter som förtecknas i artikel 116.1 a-h i kontrollförordningen. Ämnessidor såväl som relaterade webbtjänster ska innehålla minst den information som fastställs i bilaga XXIV.
3. Både den säkra webbplatsen och de säkra webbtjänsterna ska tillämpa de elektroniska certifikat som anges i artikel 116.3 i kontrollförordningen.
AVDELNING X
GENOMFÖRANDE
KAPITEL I
Ömsesidigt bistånd
Avsnitt 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 150
Tillämpningsområde
1. I detta kapitel fastställs de villkor enligt vilka medlemsstaterna ska samarbeta administrativt med varandra, med tredjeländer, med kommissionen och med det av kommissionen utsedda organet, för att se till att kontrollförordningen och den här förordningen tillämpas korrekt. Det innebär inga hinder för medlemsstaterna att upprätta andra former av administrativt samarbete.
2. Bestämmelserna i detta kapitel ska inte binda medlemsstaterna att bevilja varandra bistånd om detta sannolikt skulle störa deras nationella rättssystem, den allmänna ordningen, säkerheten eller andra grundläggande intressen. Innan en begäran om bistånd avslås ska den tillfrågade medlemsstaten samråda med den begärande medlemsstaten för att avgöra om partiellt bistånd kan beviljas enligt särskilda regler och villkor. Om en begäran om bistånd inte kan efterkommas ska den begärande medlemsstaten och kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet omgående underrättas om detta och skälen till avslaget ska anges.
3. Bestämmelserna i detta kapitel ska inte påverka medlemsstaternas tillämpning av straffrättsliga bestämmelser och bestämmelser om ömsesidigt bistånd i straffrättsliga frågor, däribland bestämmelser om sekretess under förundersökningar.
Artikel 151
Kostnader
Medlemsstaterna ska bära sina egna kostnader för genomförandet i samband med en begäran om bistånd och avstå från att begära ersättning för kostnader i samband med tillämpningen av denna avdelning.
Artikel 152
Central myndighet
Den centrala enda myndighet som avses i artikel 5.5 i kontrollförordningen ska fungera som enda sambandskontor med ansvar för tillämpningen av detta kapitel.
Artikel 153
Uppföljningsåtgärder
1. När nationella myndigheter beslutar att, som svar på en begäran om bistånd med stöd av detta kapitel eller till följd av ett spontant informationsutbyte, vidta åtgärder som endast kan genomföras efter tillstånd från eller på begäran av en rättslig myndighet, ska de till den berörda medlemsstaten och till kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet överföra all sådan information rörande dessa åtgärder som är relaterad till bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler.
2. All sådan överföring måste föregås av tillstånd från den rättsliga myndigheten om sådant tillstånd krävs enligt nationell lagstiftning.
Avsnitt 2
Information utan föregående begäran
Artikel 154
Information utan föregående begäran
1. Om en medlemsstat får kännedom om en möjlig bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler, särskilt om det rör sig om en allvarlig överträdelse enligt artikel 90.1 i kontrollförordningen, eller om det finns skälig misstanke om att en sådan överträdelse kan begås, ska den utan dröjsmål meddela alla övriga berörda medlemsstater och kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet. Meddelandet ska innehålla all nödvändig information och ske via den centrala myndighet som avses i artikel 152 i denna förordning.
2. Om en medlemsstat vidtar rättsliga åtgärder i samband med bristande efterlevnad eller sådan överträdelse som avses i punkt 1 ska den meddela övriga berörda medlemsstater och kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet via den centrala myndighet som avses i artikel 152 i denna förordning.
3. Alla meddelanden som görs enligt denna artikel ska vara skriftliga.
Avsnitt 3
Begäran om bistånd
Artikel 155
Definition
I detta avsnitt avses med begäran om bistånd en begäran från en medlemsstat riktad till en annan medlemsstat eller från kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet riktad till en medlemsstat om
a)
information, däribland information enligt artikel 93.2 och 93.3 i kontrollförordningen,
b)
tillsynsåtgärder eller
c)
administrativ delgivning.
Artikel 156
Allmänna bestämmelser
1. Den begärande medlemsstaten ska se till att alla begäranden om bistånd innehåller tillräckligt med information för att den tillfrågade medlemsstaten ska kunna efterkomma begäran, däribland alla nödvändiga bevis som kan erhållas inom den begärande medlemsstatens territorium.
2. Bistånd ska endast kunna begäras i underbyggda fall där det finns rimliga skäl att anta att bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler, särskilt om det rör sig om allvarliga överträdelser enligt artikel 90.1 i kontrollförordningen, har skett och när den begärande medlemsstaten inte på egen hand kan få fram den information som efterfrågas eller vidta de åtgärder som begärs.
Artikel 157
Översändning av begäran och svar
1. Begäranden om bistånd ska bara skickas från den begärande medlemsstatens centrala myndighet, från kommissionen eller från det av kommissionen utsedda organet till den tillfrågade medlemsstatens centrala myndighet. Svar på begäranden om bistånd ska alltid meddelas på samma sätt.
2. Begäranden om ömsesidigt bistånd och respektive svar ska alltid ske skriftligt.
3. De berörda centrala myndigheterna ska komma överens om vilka språk som ska användas vid begäran om bistånd och svar på begäran, innan begäran görs. Om de inte kan enas om detta ska begäran skrivas på den begärande medlemsstatens officiella språk och svaren ska skrivas på den tillfrågade medlemsstatens officiella språk.
Artikel 158
Begäran om information
1. En medlemsstat ska, på en begärande medlemsstats förfrågan eller på förfrågan från kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet, lämna all relevant information som krävs för att fastställa om bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler, särskilt om det rör sig om allvarliga överträdelser enligt artikel 90.1 i kontrollförordningen, har skett eller för att fastställa om det finns rimliga skäl att misstänka att det kan ske. Informationen ska överlämnas via den centrala myndighet som avses i artikel 152 i denna förordning.
2. Den tillfrågade medlemsstaten ska på den begärande medlemsstatens förfrågan eller på förfrågan från kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet, genomföra lämpliga administrativa undersökningar rörande den verksamhet som utgör eller som den begärande medlemsstaten misstänker utgöra bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler, särskilt om det rör sig om allvarliga överträdelser enligt artikel 90.1 i kontrollförordningen. Den tillfrågade medlemsstaten ska sända resultaten av sådana administrativa undersökningar till den begärande medlemsstaten och till kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet.
3. Den tillfrågade medlemsstaten ska på den begärande medlemsstatens, kommissionens eller det av kommissionen utsedda organets begäran tillåta att en behörig tjänsteman från den begärande medlemsstaten följer den tillfrågade medlemsstatens eller kommissionens tjänstemän under de administrativa undersökningar som avses i punkt 2. Om nationell straffrättslig lagstiftning förbehåller vissa åtgärder för viss personal som särskilt anges i nationell lag, ska den begärande medlemsstatens tjänstemän inte delta i dessa åtgärder. De ska under inga omständigheter delta vid husrannsakan eller vid formella förhör av personer vid straffrättsliga förfaranden. Den begärande medlemsstatens tjänstemän som befinner sig i den tillfrågade medlemsstaten måste alltid kunna uppvisa ett skriftligt tillstånd som styrker deras identitet och officiella uppdrag.
4. På den begärande medlemsstatens förfrågan ska den tillfrågade medlemsstaten tillhandahålla samtliga dokument eller styrkta kopior som den förfogar över och som rör bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler eller allvarliga överträdelser enligt artikel 90.1 i kontrollförordningen.
5. Standardformuläret för utbyte av information på begäran finns i bilaga XXXIV.
Artikel 159
Begäran om tillsynsåtgärder
1. En tillfrågad medlemsstat ska, utifrån de bevis som avses i artikel 156 i denna förordning, på en begärande medlemsstats, kommissionens eller det av kommissionen utsedda organets begäran vidta alla tillsynsåtgärder som krävs för att, inom sitt territorium eller i marina vatten som lyder under den tillfrågade medlemsstatens suveränitet eller jurisdiktion, se till att alla former av bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler eller allvarliga överträdelser enligt artikel 90.1 i kontrollförordningen omedelbart upphör.
2. Den tillfrågade medlemsstaten får samråda med den begärande medlemsstaten, kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet när den vidtar tillsynsåtgärder enligt punkt 1.
3. Den tillfrågade medlemsstaten ska rapportera om de åtgärder som vidtagits och vilken effekt de haft till den begärande medlemsstaten, övriga berörda medlemsstater, kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet, via den centrala myndighet som avses i artikel 152 i denna förordning.
Artikel 160
Tidsfrist för svar på begäran om information och tillsynsåtgärder
1. Den tillfrågade medlemsstaten ska så snabbt som möjligt lämna den information som avses i artiklarna 158.1 och 159.3 i denna förordning, dock senast fyra veckor efter mottagandet av begäran. Andra tidsfrister kan avtalas mellan den tillfrågade och den begärande medlemsstaten, kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet.
2. Om den tillfrågade medlemsstaten inte kan efterkomma begäran inom tidsfristen ska den skriftligen informera den begärande medlemsstaten, kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet om skälen till detta och ange när den anser att den kan komma med ett svar.
Artikel 161
Begäran om administrativ delgivning
1. Den tillfrågade medlemsstaten ska, på den begärande medlemsstatens förfrågan och i enlighet med sina nationella bestämmelser om delgivning av motsvarande handlingar och beslut, delge mottagaren alla handlingar eller beslut från de administrativa myndigheterna i den begärande medlemsstaten som fattats inom det område som omfattas av kontrollförordningen eller den här förordningen och som ska delges inom den tillfrågade medlemsstatens territorium.
2. Begäran om delgivning ska göras på det standardformulär som finns i bilaga XXXV till den här förordningen.
3. Den tillfrågade medlemsstaten ska skicka sitt svar till den begärande medlemsstaten omedelbart efter delgivningen via den centrala myndighet som avses i artikel 152 i denna förordning. Standardformuläret för svar i bilaga XXXVI ska användas.
Avsnitt 4
Förbindelser med kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet
Artikel 162
Meddelanden mellan medlemsstaterna och kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet
1. När en medlemsstat får tillgång till information den anser relevant angående metoder, praxis eller upptäckta tendenser som har samband med eller misstänks ha samband med fall av bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler, särskilt om det rör sig om allvarliga överträdelser enligt artikel 90.1 i kontrollförordningen, ska den omedelbart vidarebefordra informationen till kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet.
2. Så snart kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet får tillgång till information som kan hjälpa medlemsstaterna i tillsynen av efterlevnaden av kontrollförordningen eller den här förordningen, ska informationen meddelas medlemsstaterna.
Artikel 163
Kommissionens eller det av kommissionen utsedda organets samordning
1. Om en medlemsstat får kännedom om verksamhet som utgör eller som den begärande medlemsstaten misstänker utgöra bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler, särskilt om det rör sig om allvarliga överträdelser enligt artikel 90.1 i kontrollförordningen, och som är av särskild relevans för unionen, ska den så snart som möjligt meddela kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet all relevant information som behövs för att utreda fakta. Kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet ska vidarebefordra informationen till övriga berörda medlemsstater.
2. Vid tillämpning av punkt 1 ska verksamhet som utgör bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler, särskilt om det rör sig om allvarliga överträdelser enligt artikel 90.1 i kontrollförordningen, anses vara av särskild relevans för Europeiska unionen i synnerhet när
a)
den har eller kan ha förbindelser i en eller flera medlemsstater,
b)
det för medlemsstaterna framstår som sannolikt att liknande verksamhet har genomförts även i andra medlemsstater.
3. När kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet anser att verksamhet som utgör bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler, särskilt om det rör sig om allvarliga överträdelser enligt artikel 90.1 i kontrollförordningen, har ägt rum i en eller flera medlemsstater, ska de berörda medlemsstaterna informeras om detta och så snart som möjligt utreda saken. De berörda medlemsstaterna ska så snart som möjligt informera kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet om resultatet av dessa utredningar.
Avsnitt 5
Förbindelser med tredjeländer
Artikel 164
Informationsutbyte med tredjeländer
1. När en medlemsstat får information från ett tredjeland eller en regional fiskeriförvaltningsorganisation som är relevant för tillämpningen av kontrollförordningen och den här förordningen, ska den via den centrala myndigheten vidarebefordra den informationen till övriga berörda medlemsstater och till kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet, under förutsättning att bilaterala avtal med det berörda tredjelandet eller den regionala fiskeriförvaltningsorganisationens regler tillåter detta.
2. En medlemsstat kan via sin centrala myndighet vidarebefordra information som mottas enligt detta kapitel till ett tredjeland eller en regional fiskeriförvaltningsorganisation, förutsatt att det sker med stöd av ett bilateralt avtal med det tredjelandet eller är förenligt med den regionala fiskeriförvaltningsorganisationens regler. Sådan vidarebefordran ska äga rum efter samråd med den medlemsstat som ursprungligen tillhandahöll informationen och i överensstämmelse med EU-lagstiftningen och den nationella lagstiftningen om skydd för enskilda vid behandling av personuppgifter.
3. Inom ramen för fiskeavtal som ingåtts mellan unionen och tredjeländer eller inom ramen för regionala fiskeriförvaltningsorganisationer eller liknande arrangemang som unionen är avtalsslutande part i eller icke avtalsslutande samarbetspart i, får kommissionen eller det av kommissionen utsedda organet vidarebefordra relevant information om bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler eller om allvarliga överträdelser enligt artikel 90.1 i kontrollförordningen till övriga parter i sådana avtal, organisationer eller arrangemang, förutsatt att den medlemsstat som tillhandahållit informationen ger sitt tillstånd till detta.
KAPITEL II
Rapporteringskrav
Artikel 165
Rapportformat och rapportfrister
1. För de femårsrapporter som avses i artikel 118.1 i kontrollförordningen ska medlemsstaterna använda de uppgifter som anges i bilaga XXXVII.
2. Den rapport med angivande av de bestämmelser som har tillämpats för att utarbeta rapporter över grundläggande uppgifter, vilken avses i artikel 118.4 i kontrollförordningen, ska översändas sex månader efter den här förordningens ikraftträdande. Om dessa bestämmelser ändras ska medlemsstaterna sända en ny rapport.
AVDELNING XI
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 166
Upphävanden
1. Förordning (EEG) nr 2807/83, förordning (EEG) nr 3561/85, förordning (EEG) nr 493/87, förordning (EEG) nr 1381/87, förordning (EEG) nr 1382/87, förordning (EEG) nr 2943/95, förordning (EG) nr 1449/98, förordning (EG) nr 2244/2003, förordning (EG) nr 1281/2005, förordning (EG) nr 1042/2006, förordning (EG) nr 1542/2007, förordning (EG) nr 1077/2008 och förordning (EG) nr 409/2009 ska upphöra att gälla.
2. Förordning (EG) nr 356/2005 ska upphöra att gälla från och med den 1 januari 2012.
3. Hänvisningar till de upphävda förordningarna ska anses som hänvisningar till den här förordningen.
Artikel 167
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, med undantag för avdelning VII, som träder ikraft den 1 juli 2011.
Avdelning II kapitel III och avdelning IV kapitel I ska dock tillämpas från och med den 1 januari 2012. I enlighet med artikel 124 c i kontrollförordningen och med föregående stycke ska avdelning VII tillämpas från och med den 1 januari 2012.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater
Utfärdad i Bryssel den 8 april 2011.