ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 26. července 2010
o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 27. února 2007 přijala Rada Evropské unie společný postoj 2007/140/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (1) provádějící rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006).
(2)
Dne 23. dubna 2007 přijala Rada společný postoj 2007/246/SZBP (2) provádějící rezoluci Rady bezpečnosti č. OSN 1747 (2007).
(3)
Dne 7. srpna 2008 přijala Rada společný postoj 2008/652/SZBP (3) k provedení rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1803 (2008).
(4)
Dne 9. června 2010 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č.1929 (2010), která rozšířila působnost omezujících opatření uložených rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007) a 1803 (2008) a která zavedla další omezující opatření vůči Íránu.
(5)
Dne 17. června 2010 zdůraznila Evropská rada, že je stále více znepokojena íránským jaderným programem a uvítala přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010). Evropská rada připomněla své prohlášení ze dne 11. prosince 2009 a vyzvala Radu, aby přijala opatření k provedení opatření uvedených v rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) a doprovodná opatření s cílem napomoci prostřednictvím jednání k vyřešení všech existujících obav týkajících se vývoje citlivých technologií Íránem na podporu jeho jaderného a raketového programu. Tato opatření by se měla zaměřit na oblast obchodu, finanční sektor, odvětví dopravy, klíčová odvětví ropného a plynárenského průmyslu a určení dalších osob, zejména příslušníků islámských revolučních gard.
(6)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) zakazuje Íránu, jeho státním příslušníkům a subjektům registrovaným v Íránu nebo spadající do jeho pravomoci, osobám nebo subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, a subjektům, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány, aby investovali do jakékoli podnikatelské činnosti související s těžbou uranu a výrobou či používáním jaderných materiálů a technologií.
(7)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) rozšiřuje působnost finančních a cestovních omezení uložených rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) na další osoby a subjekty, včetně osob a subjektů působících v rámci islámských revolučních gard a subjektů společnosti Islamic Republic of Iran Shipping Line (IRISL).
(8)
V souladu s prohlášením Evropské rady by se vedle osob a subjektů určených Radou bezpečnosti nebo výborem zřízeným podle odstavce 18 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) (dále jen „výbor“) měla omezení vstupu a zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů vztahovat i na další osoby a subjekty, a to za použití týchž kritérií, která použila Rada bezpečnosti OSN nebo výbor.
(9)
V souladu s prohlášením Evropské rady je vhodné zakázat dodávky, prodej nebo převod do Íránu dalších věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií vedle těch, které určila Rada bezpečnosti nebo výbor, jež by mohly přispět k íránským činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou, k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k provádění činností spojených s dalšími tématy, v souvislosti s nimiž vyjádřila Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) své znepokojení nebo je označila za nedořešené. Tento zákaz by měl zahrnovat veškeré zboží a technologie dvojího užití uvedené v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití.
(10)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zachovat zdrženlivost, pokud jde o přijímání nových krátkodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory obchodu s Íránem za účelem snížení nesplacených částek, zejména s cílem zabránit veškeré finanční podpoře přispívající k jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, a měly by zakázat přijímání jakýchkoli střednědobých i dlouhodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory obchodu s Íránem.
(11)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) vyzývá všechny státy, aby prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu s právními předpisy a s mezinárodním právem kontrolovaly na svém území, včetně námořních přístavů a letišť, veškeré náklady pocházející z Íránu nebo směřující do něj, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010).
(12)
V rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) se také uvádí, že členské státy mohou v souladu s mezinárodním právem, zejména mořským právem, požadovat, aby se souhlasem státu vlajky byla provedena kontrola plavidel na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(13)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) rovněž stanoví, že členské státy OSN zajistí a odstraní věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010), a to způsobem, který není v rozporu s jejich závazky podle platných rezolucí Rady bezpečnosti a mezinárodních úmluv.
(14)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) dále stanoví, že členské státy OSN svým státním příslušníkům zakáží poskytovat íránským plavidlům služby spojené se zásobováním palivem či další služby, nebo poskytování těchto služeb z jejich území, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(15)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu s právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména s příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, měly přijmout nezbytná opatření s cílem zabránit všem nákladním letům z Íránu, s výjimkou letů kombinované osobní a nákladní dopravy, v přístupu na letiště v jejich pravomoci.
(16)
Dále by mělo být zakázáno, aby osoby pocházejíc z členských států poskytovali íránským nákladním letadlům služby související s opravami a údržbou nebo aby byly tyto služby poskytovány z území členských států, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato letadla převážejí věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(17)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) rovněž vyzývá všechny členské státy OSN, aby zabránily tomu, aby se na jejich území, přes ně nebo z něj poskytovaly finanční služby, včetně pojištění a zajištění, nebo převáděla finanční nebo jiná aktiva či zdroje, které by mohly přispívat k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, nebo aby takové služby, aktiva či zdroje byly poskytovány státním příslušníkům těchto států nebo subjektům založeným podle jejich práva nebo jejich prostřednictvím či osobám nebo finančním institucím na území těchto států nebo jejich prostřednictvím.
(18)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zakázat poskytování pojištění a zajištění íránské vládě, subjektům registrovaným v Íránu nebo spadajícím do pravomoci Íránu nebo osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky.
(19)
Dále je třeba zakázat prodej, nákup, zprostředkování a pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů ve vztahu k íránské vládě, íránské centrální bance nebo íránským bankám, včetně jejich poboček a dceřiných společností, a finančním subjektům ovládaným osobami a subjekty s bydlištěm nebo sídlem v Íránu.
(20)
V souladu s prohlášením Evropské rady a v zájmu splnění cílů rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) by mělo být zakázáno zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení íránských bank na území členských států, jakož i zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti íránskými bankami v bankách spadajících do pravomoci členských států. Členské státy by dále měly přijmout vhodná opatření s cílem zakázat finančním institucím nacházejícím se na jejich území nebo podléhajícím jejich pravomoci, aby v Íránu zřizovaly zastoupení nebo dceřiné společnosti nebo bankovní účty.
(21)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) rovněž stanoví, že státy musí vyžadovat, aby jejich státní příslušníci, osoby podléhající jejich pravomoci nebo podniky registrované na jejích území nebo podléhající jejich pravomoci zachovávali obezřetnost při obchodní spolupráci se subjekty registrovanými v Íránu nebo podléhajícími pravomoci Íránu, pokud mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že by tato obchodní spolupráce mohla přispět k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní či k porušení rezolucí č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(22)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) poukazuje na možnou souvislost mezi íránskými příjmy plynoucími z jeho odvětví energetiky a financováním íránských jaderných činností potenciálně ohrožujících nešíření a dále konstatuje, že zařízení a materiály určené k chemickým procesům v petrochemickém průmyslu mají mnoho společného se zařízením a materiály nezbytnými pro určité citlivé činnosti spojené s jaderným palivovým cyklem.
(23)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zakázat, aby do Íránu bylo prodáváno, dodáváno či převáděno klíčové zařízení a technologie, které by mohly být využity v klíčových oborech odvětví ropy a zemního plynu, a rovněž by měly zakázat poskytování související technické a finanční pomoci. Členské státy by dále měly zakázat veškeré nové investice do těchto odvětví v Íránu.
(24)
Součástí postupu v případě změny příloh I a II tohoto rozhodnutí by mělo být to, že určeným osobám či subjektům budou sděleny důvody zařazení na seznam, aby tyto osoby či subjekty měly příležitost se k těmto důvodům vyjádřit. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, měla by Rada s ohledem na tyto připomínky své rozhodnutí přezkoumat a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informovat.
(25)
Toto rozhodnutí dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, a především právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, právo na vlastnictví a právo na ochranu osobních údajů. Toto rozhodnutí by mělo být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(26)
Toto rozhodnutí rovněž plně ctí závazky členských států podle Charty OSN a právně závaznou povahu rezolucí Rady bezpečnosti OSN.
(27)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
OMEZENÍ VÝVOZU A DOVOZU
Článek 1
1. Zakazují se přímé nebo nepřímé dodávky, prodej nebo převod následujících věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií, včetně softwaru, ať již pocházejí z území členských států či nikoli, pro použití v Íránu či v jeho prospěch státními příslušníky členských států nebo přes území členských států, nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států:
a)
věci, materiály, vybavení, zboží a technologie uvedené na seznamech skupiny jaderných dodavatelů a režimu kontroly raketových technologií;
b)
všechny další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie určené Radou bezpečnosti OSN nebo výborem, které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní;
c)
zbraně a související materiál všeho druhu, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů pro tyto zbraně a související materiál, jakož i vybavení, které by mohlo být použito k vnitřní represi. Tento zákaz se nevztahuje na nebojová vozidla vyrobená za použití materiálů, jež poskytují balistickou ochranu, nebo těmito materiály vybavená, která jsou určena pouze pro ochranu personálu EU a jejích členských států v Íránu;
d)
některé další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie, které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či s těžkou vodou, k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k provádění činností souvisejících s jinými tématy, ohledně nichž vyjádřila Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) své znepokojení nebo které označila jako nedořešené. Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat;
e)
jiné zboží a technologie dvojího užití, jež jsou uvedeny v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití (4), a na něž se nevztahuje písmeno a), kromě kategorie 5 - části 1 a kategorie 5 - části 2 v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na přímý ani nepřímý převoz věcí, které jsou uvedeny v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a jsou určeny pro lehkovodní reaktory, do Íránu, pro použití v Íránu či v jeho prospěch, přes území členských států, pokud byl zahájen dříve než v prosinci roku 2006.
3. Rovněž je zakázáno:
a)
poskytovat technickou pomoc nebo odbornou přípravu, investice nebo zprostředkovatelské služby související s věcmi, materiály, vybavením, zbožím a technologiemi uvedenými v odstavci 1 a s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií přímo nebo nepřímo ve vztahu k jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc v souvislosti s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnující zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí a technologií, nebo v souvislosti s poskytováním technické odborné přípravy, služeb nebo pomoci přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
c)
podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazu uvedeného v písmenech a) a b).
4. Zakazuje se rovněž pořízení věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií uvedených v odstavci 1 z Íránu, ať již z tohoto území pocházejí či nikoli, příslušníky členských států, nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států.
Článek 2
1. Přímé nebo nepřímé dodávky, prodej nebo převod věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií, včetně softwaru, které nejsou uvedeny v článku 1 a které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k pokračování v činnostech souvisejících s dalšími tématy, ohledně nichž MAAE vyjádřila své znepokojení nebo které označila jako nedořešené, do Íránu, pro použití v Íránu či v jeho prospěch státními příslušníky členských států nebo přes území členských států nebo za použití plavidel či letadel spadajících do jejich pravomoci podléhají v jednotlivých případech povolení příslušných orgánů vyvážejícího členského státu. Evropská unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
2. Poskytování:
a)
technické pomoci nebo odborné přípravy, investic nebo zprostředkovatelských služeb souvisejících s věcmi, materiály, vybavením, zbožím a technologiemi uvedenými v odstavci 1 a s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto věcí, přímo nebo nepřímo ve vztahu k jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
finančních prostředků nebo finanční pomoci v souvislosti s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnujících zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí nebo v souvislosti s poskytováním související technické odborné přípravy, služeb nebo pomoci přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi
rovněž podléhá povolení příslušného orgánu vyvážejícího členského státu.
3. Příslušné orgány členského státu neudělí povolení pro žádné dodávky, prodej nebo převod věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií uvedených v odstavci 1, pokud určí, že dotyčný prodej, dodávky, převod nebo vývoz nebo poskytování dotyčných služeb přispěje k činnostem uvedeným v odstavci 1.
Článek 3
1. Opatření podle čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) a čl. 1 odst. 3 se tam, kde je to vhodné, nepoužijí, pokud výbor v jednotlivém případě předem stanoví, že tyto dodávky, prodej, převod nebo poskytnutí těchto věcí nebo pomoci jednoznačně nepřispěje k vývoji íránských technologií na podporu jaderných činností Íránu, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní, včetně případů, kdy jsou tyto věci nebo pomoc určeny k potravinové pomoci, pomoci v zemědělství nebo zdravotnictví nebo k jiným humanitárním účelům, a to za předpokladu, že:
a)
smlouvy o dodávce těchto věcí nebo poskytnutí pomoci zahrnují příslušné záruky ohledně koncového uživatele; a že
b)
se Írán zavázal, že tyto věci nepoužije pro jaderné činnosti, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo pro vývoj nosičů jaderných zbraní.
2. Opatření podle čl. 1. odst. 1 písm. e) a čl. 1 odst. 3 se nepoužijí, pokud příslušný orgán v členském státě v jednotlivém případě předem stanoví, že tyto dodávky, prodej, převod nebo poskytnutí těchto věcí nebo pomoci jednoznačně nepřispěje k vývoji íránských technologií na podporu jaderných činností Íránu, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní, včetně případů, kdy jsou tyto věci nebo pomoc určeny k pomoci ve zdravotnictví nebo k jiným humanitárním účelům, a to za předpokladu, že:
a)
smlouvy o dodávce těchto věcí nebo poskytnutí pomoci zahrnují příslušné záruky ohledně koncového uživatele; a že
b)
se Írán zavázal, že tyto věci nepoužije pro jaderné činnosti, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo pro vývoj nosičů jaderných zbraní.
Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o veškerých zamítnutých výjimkách.
Článek 4
1. Zakazuje se prodej, dodávky nebo převod klíčového vybavení a technologií pro následující klíčové obory odvětví ropy a zemního plynu v Íránu nebo pro íránské či Íránem vlastněné podniky působící v těchto oborech mimo území Íránu, které jsou prováděny státními příslušníky členských států nebo z území členských států, ať již z tohoto území pocházejí či nikoli, nebo za použití plavidel či letadel podléhajících pravomoci členských států:
a)
rafinace;
b)
zkapalněný zemní plyn;
c)
průzkum;
d)
výroba.
Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
2. Pro podniky v Íránu působící v klíčových oborech íránského odvětví ropy a zemního plynu podle odstavce 1 nebo pro íránské či Íránem vlastněné podniky působící v těchto oborech mimo území Íránu se zakazuje poskytovat:
a)
technickou pomoc nebo odbornou přípravu a další služby související s klíčovým vybavením a technologiemi ve smyslu odstavce 1;
b)
finanční prostředky nebo finanční pomoc za účelem prodeje, dodávek, převodu nebo vývozu klíčového vybavení a technologií ve smyslu odstavce 1 nebo za účelem poskytnutí související technické pomoci nebo odborné přípravy.
3. Zakazuje se podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v odstavcích 1 a 2.
OMEZENÍ FINANCOVÁNÍ NĚKTERÝCH PODNIKŮ
Článek 5
Zakazují se investice na území podléhajícím pravomoci členských států ze strany Íránu, jeho státních příslušníků a podniků registrovaných v Íránu nebo podléhajících jeho pravomoci nebo osob či subjektů, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektů, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány, do jakékoli podnikatelské činnosti související s těžbou uranu a výrobou či používáním jaderných materiálů a technologií, zejména obohacování a přepracování uranu, s činnostmi spojenými s těžkou vodu nebo technologiemi souvisejícími s balistickými raketami schopnými nést jaderné zbraně. Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má tento článek vztahovat.
Článek 6
Zakazuje se:
a)
poskytovat jakékoli finanční půjčky nebo úvěry podnikům v Íránu, které působí v oborech íránských odvětví ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, nebo íránským či Íránem vlastněným podnikům působícím v těchto oborech mimo území Íránu;
b)
nabývat nebo zvyšovat účast v podnicích v Íránu, které působí v oborech íránského odvětví ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, nebo íránským či Íránem vlastněným podnikům působícím v těchto oborech mimo území Íránu, včetně úplného nabytí těchto podniků a nabývání akcií a jiných účastnických cenných papírů;
c)
zřizovat jakékoli společné podniky s podniky v Íránu, které působí v odvětvích ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, a s jejich dceřinými společnostmi či afilacemi pod jejich kontrolou.
Článek 7
1. Zákazem podle čl. 4 odst. 1 není dotčeno plnění závazků týkajících se dodávek zboží, které vyplývají ze smluv uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí.
2. Zákazem podle článku 4 není dotčeno plnění závazků vyplývajících ze smluv uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí a týkajících se investic vynaložených v Íránu před tímto dnem podniky usazenými v některém z členských států.
3. Zákazy podle čl. 6 písm. a) a b):
i)
není dotčeno plnění závazků vyplývajících ze smluv nebo dohod uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí;
ii)
nebrání zvýšení účasti, pokud toto zvýšení účasti představuje závazek podle dohody uzavřené před dnem přijetí tohoto rozhodnutí.
OMEZENÍ FINANČNÍ PODPORY OBCHODU
Článek 8
1. Členské státy zachovají zdrženlivost, pokud jde o přijímání nových krátkodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory, pokud jde o obchod s Íránem, včetně udělování vývozních úvěrů, záruk nebo pojištění jejich státním příslušníkům nebo subjektům zapojeným do takového obchodu za účelem snížení jejich nesplacených částek, zejména s cílem předejít tomu, aby tato finanční podpora přispívala k jaderným činnostem, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní. Členské státy dále nepřijmou nové střednědobé a dlouhodobé závazky v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory, pokud jde o obchod s Íránem.
2. Odstavcem 1 nejsou dotčeny závazky přijaté před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost.
3. Odstavec 1 se netýká obchodu zaměřeného na potraviny, zemědělství, zdravotnictví nebo jiné humanitární účely.
KAPITOLA 2
FINANČNÍ SEKTOR
Článek 9
Členské státy nepřijmou nové závazky týkající se grantů, finanční pomoci a zvýhodněných půjček íránské vládě, a to ani prostřednictvím své účasti v mezinárodních finančních institucích, s výjimkou humanitárních a rozvojových účelů.
Článek 10
1. Ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, které by mohly přispět k jaderným činnostem Íránu potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, a s cílem zabránit poskytování finančních služeb nebo provádění převodů na území členských států, přes ně nebo z něj, nebo poskytování finančních služeb nebo provádění převodů, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva (včetně poboček v zahraničí) nebo osoby či finanční instituce nacházející se na území členských států, členské státy důkladně monitorují veškeré činnosti finančních institucí v rámci své pravomoci, do nichž jsou zapojeny:
a)
banky se sídlem v Íránu, zejména íránská centrální banka;
b)
pobočky a dceřiné společnosti podléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v Íránu;
c)
pobočky a dceřiné společnosti nepodléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v Íránu;
d)
finanční subjekty, které nemají sídlo v Íránu, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v Íránu.
2. Pro účely odstavce 1 se vyžaduje, aby finanční instituce v rámci svých činností, do nichž jsou zapojeny banky a finanční instituce uvedené v odstavci 1,
a)
nepřetržitě a obezřetně sledovaly operace na účtech, mimo jiné prostřednictvím svých programů hloubkové kontroly klienta a v rámci svých závazků v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu;
b)
vyžadovaly vyplnění všech informačních kolonek platebních příkazů, které se týkají příkazce a příjemce příslušné transakce, a v případě neposkytnutí těchto informací transakci odmítly;
c)
po dobu pěti let uchovávaly veškeré záznamy o transakcích a na požádání je zpřístupnily vnitrostátním orgánům;
d)
pokud mají podezření nebo se mohou důvodně domnívat, že finanční prostředky souvisejí s financováním šíření, neprodleně své podezření oznámí útvaru finančního zpravodajství nebo jinému příslušnému orgánu určenému dotčeným členským státem. Útvar finančního zpravodajství nebo jiný příslušný orgán má přímý či nepřímý přístup k aktuálním informacím z finanční a správní oblasti a z oblasti vymáhání práva, které potřebuje k řádnému plnění svých úkolů, včetně analýz hlášení o podezřelých transakcích.
3. Převody finančních prostředků do Íránu a z Íránu se provádějí takto:
a)
převody související s transakcemi, jež se týkající potravin, zdravotní péče, zdravotnického vybavení nebo jsou určeny pro humanitárních účely, se provádějí bez předchozího povolení; pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
b)
veškeré jiné převody částek nižších než 40 000 EUR se provádějí bez předchozího povolení; pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
c)
veškeré jiné převody částek vyšších než 40 000 EUR vyžadují předchozí povolení příslušným orgánem dotčeného členského státu. Povolení se považuje za udělené, pokud příslušný orgán nevznese do čtyř týdnů námitku. Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o všech zamítnutých povoleních.
4. Rovněž se vyžaduje, aby pobočky a dceřiné společnosti bank se sídlem v Íránu podléhající pravomoci členských států informovaly příslušné orgány členského státu, v němž jsou usazeny, o všech převodech finančních prostředků, které provedly nebo obdržely, a to do pěti pracovních dnů po provedení nebo obdržení příslušného převodu finančních prostředků.
V závislosti na ujednáních o sdílení informací příslušné orgány tyto údaje po jejich oznámení neprodleně předají dle potřeby příslušným orgánům jiných členských států, v nichž jsou usazeny strany účastnící se těchto transakcí.
Článek 11
1. Zakazuje se zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení íránských bank na území členských států a zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti v íránských bankách nebo navazování nových korespondenčních bankovních vztahů ze strany íránských bank, včetně íránské centrální banky, poboček a dceřiných společností a dalších finančních institucí uvedených v čl. 10 odst. 1 s bankami, které podléhají pravomoci členských států.
2. Finančním institucím nacházejícím se na území členských států nebo podléhajícím pravomoci členských států se zakazuje, aby v Íránu zřizovaly zastoupení nebo dceřiné společnosti nebo otevíraly bankovní účty.
Článek 12
1. Zakazuje se poskytování pojištění a zajištění íránské vládě, subjektům registrovaným v Íránu nebo podléhajícím pravomoci Íránu, nebo osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky.
2. Odstavec 1 se nepoužije na poskytování zdravotního a cestovního pojištění fyzickým osobám.
3. Zakazuje se vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazu uvedeného v odstavci 1.
Článek 13
Zakazuje se přímý nebo nepřímý prodej, nákup, zprostředkování a pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů vydaných po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost ve vztahu k íránské vládě, íránské centrální bance nebo bankám se sídlem v Íránu, nebo pobočkám a dceřiným společnostem, ať již podléhají pravomoci členských států či nikoli a které náležejí bankám se sídlem v Íránu, nebo finančním subjektům, které nemají sídlo v Íránu ani nepodléhají pravomoci členských států, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v Íránu, jakož i osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány.
Článek 14
Členské státy vyžadují, aby jejich státní příslušníci, osoby podléhající jejich pravomoci a podniky registrované na jejích území nebo podléhající jejich pravomoci zachovávali obezřetnost při obchodní spolupráci se subjekty registrovanými v Íránu nebo podléhajícími pravomoci Íránu, včetně příslušníků islámských revolučních gard a společnosti IRISL, a s osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, a se subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky, s cílem zajistit, že tato obchodní spolupráce nebude přispívat k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní či k porušení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
KAPITOLA 3
ODVĚTVÍ DOPRAVY
Článek 15
1. Členské státy kontrolují prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména mořským právem a příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, na svém území, včetně námořních přístavů a letišť, každý náklad pocházející z Íránu a směřující do něj, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou podle tohoto rozhodnutí zakázány.
2. Členské státy mohou v souladu s mezinárodním právem, zejména mořským právem, požadovat, aby se souhlasem státu vlajky byla provedena kontrola plavidel na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou podle tohoto rozhodnutí zakázány.
3. Členské státy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy spolupracují při kontrolách podle odstavce 2.
4. Letadla a plavidla přepravující náklad do Íránu nebo z něj podléhají požadavku na poskytování dodatečných informací před příjezdem a před odjezdem ohledně veškerého zboží, které je přiváženo do členského státu nebo z něj vyváženo.
5. V případech, kdy je provedena kontrola podle odstavců 1 a 2, členské státy zajistí a odstraní (například zničením, znehodnocením, uskladněním nebo převozem do jiného státu, než je stát původu nebo určení) věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí v souladu s odstavcem 16 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1929 (2010). Toto zajištění a odstranění se provede na náklady dovozce, nebo pokud není možné získat úhradu těchto výdajů od dovozce, může být získána v souladu s vnitrostátními právními předpisy od jakékoli jiné osoby nebo subjektu, které jsou odpovědné za pokus o nezákonnou dodávku, prodej, převod či vývoz.
6. Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali plavidlům vlastněným nebo najatým Íránem, včetně charterových plavidel, služby spojené se zásobováním nebo jiné služby, nebo aby tyto služby byly poskytovány z území podléhajících pravomoci členských států, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, ledaže je poskytnutí těchto služeb nezbytné pro humanitární účely, nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s odstavci 1, 2 a 5.
Článek 16
Členské státy sdělí výboru veškeré dostupné informace o převodech činností nákladové divize společnosti Iran Air nebo převodech plavidel, jejichž vlastníkem nebo provozovatelem je společnost IRISL, na jiné společnosti, jež mohly být provedeny s cílem vyhnout se sankcím podle ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010) nebo v rozporu s těmito rezolucemi, včetně přejmenování nebo přeregistrování letadel, plavidel nebo lodí.
Článek 17
Členské státy přijmou prostřednictvím svých vnitrostátních příslušných orgánů a v souladu s vnitrostátními právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména s příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, nezbytná opatření s cílem zabránit všem nákladním letům provozovaným íránskými dopravci nebo pocházejícím z Íránu, s výjimkou letů kombinované osobní a nákladní dopravy, v přístupu na letiště podléhající jejich pravomoci.
Článek 18
Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali íránským nákladním letadlům a služby související s opravami a údržbou nebo aby byly tyto služby poskytovány z území členských států, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že nákladní letadla převážejí věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, ledaže je poskytnutí těchto služeb nezbytné z humanitárních či bezpečnostních důvodů nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s čl. 15 odst. 1 a 5.
KAPITOLA 4
OMEZENÍ VSTUPU
Článek 19
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zamezení vstupu na své území nebo průjezdu přes ně:
a)
osobám uvedeným na seznamu v příloze rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a dalším osobám určeným Radou bezpečnosti nebo výborem podle odstavce 10 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1737 č. (2006), jakož i příslušníkům islámských revolučních gard určeným Radou bezpečnosti nebo výborem. Tyto osoby jsou uvedeny v příloze I;
b)
jiným osobám, které nejsou uvedeny v příloze I a které se podílejí na íránských jaderných činnostech, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo na vývoji nosičů jaderných zbraní nebo jsou s těmito činnostmi přímo spojeny nebo je podporují, i prostřednictvím pořizování zakázaných věcí, zboží, vybavení, materiálů a technologií, nebo osobám, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo osobám, které napomáhaly určeným osobám a subjektům vyhýbat se ustanovením rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010) nebo tohoto rozhodnutí, jakož i dalším vysoce postaveným příslušníkům islámských revolučních gard uvedeným v příloze II.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na průjezd přes území členských států pro účely činností přímo souvisejících s věcmi, které jsou uvedeny v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a určeny pro lehkovodní reaktory, pokud byly zahájeny dříve než v prosinci roku 2006.
3. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k tomu, aby svým státním příslušníkům zamítly vstup na své území.
4. Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, konkrétně:
i)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace;
ii)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané Organizací spojených národů nebo konané pod její záštitou;
iii)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách;
iv)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
5. Odstavec 4 se vztahuje rovněž na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
6. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 4 nebo 5.
7. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření stanovených v odstavci 1, pokud je cesta odůvodněná na základě:
i)
naléhavé humanitární potřeby, včetně náboženské povinnosti,
ii)
nutnosti dosáhnout cílů rezolucí Rady bezpečnosti č. OSN 1737 (2006) a 1929 (2010), včetně případů, kdy se uplatní článek XV statutu MAAE,
iii)
účasti na mezivládních setkáních, včetně setkání podporovaných Evropskou unií nebo těch, kdy je hostitelem členský stát vykonávající předsednictví OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Íránu.
8. Členský stát, který si přeje udělit výjimku podle odstavce 7, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
9. Pokud členský stát podle odstavců 4, 5 a 7 povolí osobám uvedeným v příloze I nebo II vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
10. V případě udělení výjimky oznámí členské státy výboru vstup osob uvedených v příloze I na své území nebo jejich tranzit přes své území.
KAPITOLA 5
ZMRAZENÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ A HOSPODÁŘSKÝCH ZDROJŮ
Článek 20
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo nebo nepřímo náležející, vlastněné, držené či ovládané
a)
osobami a subjekty uvedenými v příloze rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), dalšími osobami a subjekty určenými Radou bezpečnosti nebo výborem podle odstavce 12 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1737 (2006) a odstavce 7 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1803 (2008), jakož i osobami a subjekty působícími v rámci islámských revolučních gard a subjekty společnosti IRISL určenými Radou bezpečnosti nebo výborem, přičemž tyto osoby nebo subjekty jsou uvedeny v příloze I,
b)
osobami a subjekty, které nejsou uvedeny v příloze I a které se podílejí na íránských jaderných činnostech, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo na vývoji nosičů jaderných zbraní nebo jsou s těmito činnostmi přímo spojeny nebo je podporují, i prostřednictvím pořizování zakázaných věcí, zboží, vybavení, materiálů a technologií, nebo osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky, nebo osobami, které napomáhaly určeným osobám či subjektům vyhýbat se ustanovením rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010) nebo tohoto rozhodnutí, jakož i dalšími vysoce postavenými příslušníky a subjekty islámských revolučních gard a společnosti IRISL a subjekty, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány nebo jednají jejich jménem, přičemž tyto osoby nebo subjekty jsou uvedeny v příloze II.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Výjimku lze učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb, včetně plateb za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených poplatků za odborné výkony a náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů, v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů,
za předpokladu, že dotčený členský stát oznámil výboru svůj úmysl případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům a hospodářským zdrojům a do pěti pracovních dnů od tohoto oznámení neobdržel od výboru zamítavé rozhodnutí.
4. Výjimku lze rovněž učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, a to po oznámení dotyčného členského státu výboru a po schválení výborem,
b)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí; v tomto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo být předmětem výkonu takového rozhodnutí, pokud zástavní právo bylo zřízeno nebo rozhodnutí vydáno před dnem přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1737(2006) a není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v odstavci 1, a po oznámení výboru ze strany dotyčného členského státu,
c)
nezbytné pro činnosti přímo související s věcmi uvedenými v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a určenými pro lehkovodní reaktory, pokud byly zahájeny dříve než v prosinci roku 2006.
5. Odstavec 2 se nevztahuje na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb na zmrazené účty splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých přede dnem, ke kterému se na tyto účty začala vztahovat omezující opatření,
pokud se na tyto úroky, výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
6. Ustanovení odstavce 1 nebrání určeným osobám nebo subjektům v provádění plateb vyplývajících ze smlouvy, která byla uzavřena dříve, než byly tyto osoby nebo subjekty zařazeny na seznam, za předpokladu, že příslušný členský stát stanovil, že:
a)
smlouva se netýká žádné zakázané věci, materiálů, vybavení, zboží, technologií, pomoci, odborné přípravy, finanční pomoci, investic, zprostředkovatelství nebo služeb uvedených v článku 1;
b)
platba není přímo nebo nepřímo obdržena osobou nebo subjektem podle odstavce 1;
a pokud příslušný členský stát oznámil výboru úmysl takové platby provést nebo je přijmout nebo případně povolit uvolnění zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za tímto účelem, a to deset dnů před tímto povolením.
KAPITOLA 6
DALŠÍ OMEZUJÍCÍ OPATŘENÍ
Článek 21
Členské státy přijmou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy nezbytná opatření za účelem zabránění specializované výuce nebo odborné přípravě íránských státních příslušníků na svých územích nebo ze strany svých státních příslušníků v oborech, které by přispěly k íránským jaderným činnostem, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní.
KAPITOLA 7
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 22
Osobám nebo subjektům uvedeným v přílohách I a II ani jakékoli jiné osobě nebo subjektu v Íránu, včetně íránské vlády, ani jakékoli osobě nebo subjektu, která vznese nárok prostřednictvím této osoby nebo subjektu nebo v její či jeho prospěch, se nepřiznají žádné nároky, a to ani kompenzace nebo jiný nárok tohoto druhu, jako je nárok na započtení pohledávek nebo nárok v rámci záruky v souvislosti s jakoukoli smlouvou nebo transakcí, jejíž plnění bylo přímo či nepřímo, zcela či částečně dotčeno z důvodu opatření, o nichž bylo rozhodnuto podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010), včetně opatření Evropské unie nebo kteréhokoli členského státu k provedení příslušných rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN nebo opatření stanovených tímto rozhodnutím nebo v souladu nebo spojitosti s nimi.
Článek 23
1. Rada provede změny přílohy I na základě rozhodnutí přijatých Radou bezpečnosti OSN nebo výborem.
2. Rada jednomyslně na návrh členských států nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku stanoví seznam v příloze II a přijímá jeho změny.
Článek 24
1. Pokud Rada bezpečnosti OSN nebo výbor zařadí na seznam určitou osobu nebo subjekt, Rada tuto osobu nebo subjekt zahrne do přílohy I.
2. Pokud Rada rozhodne o tom, že na určitou osobu nebo subjekt se budou vztahovat opatření uvedená v čl. 19 odst. 1 písm. b) a čl. 20 odst. 1 písm. b), změní odpovídajícím způsobem přílohu II.
3. Rada sdělí své rozhodnutí osobě nebo subjektu uvedeným v odstavcích 1 a 2, včetně důvodů zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa jejich adresa, nebo zveřejněním oznámení, čímž jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
4. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informuje.
Článek 25
1. V příloze I a II jsou uvedeny důvody pro zařazení uvedených osob a subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti OSN nebo výbor s ohledem na přílohu I.
2. V příloze I a II jsou rovněž uvedeny informace nezbytné k identifikaci dotčených osob nebo subjektů, poskytnuté Radou bezpečnosti OSN nebo výborem pro účely přílohy I, pokud jsou tyto informace k dispozici. Pokud jde o osoby, tyto informace mohou zahrnovat jména včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o subjekty, tyto informace mohou zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Příloha I rovněž zahrnuje datum určení Radou bezpečnosti nebo výborem.
Článek 26
1. Toto rozhodnutí se odpovídajícím způsobem přezkoumá, změní nebo zruší, zejména s ohledem na příslušná rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN.
2. Opatření o bankovních stycích s íránskými bankami podle článků 10 a 11 budou přezkoumána do šesti měsíců od přijetí této směrnice.
3. Opatření podle čl. 19 odst. 1 písm. b) a čl. 20 odst. 1 písm. b) se pravidelně přezkoumají, a to alespoň každých 12 měsíců. Tato opatření pro dotyčné osoby a subjekty přestávají platit, pokud Rada postupem podle článku 24 rozhodne, že již nejsou splněny podmínky pro jejich použití.
Článek 27
Společný postoj 2007/140/SZBP se zrušuje.
Článek 28
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 26. července 2010.
RÅDETS BESLUT
av den 26 juli 2010
om restriktiva åtgärder mot Iran och om upphävande av gemensam ståndpunkt 2007/140/Gusp
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 29, och
av följande skäl:
(1)
Den 27 februari 2007 antog Europeiska unionens råd gemensam ståndpunkt 2007/140/Gusp om restriktiva åtgärder mot Iran (1), genom vilken FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) genomfördes.
(2)
Den 23 april 2007 antog rådet gemensam ståndpunkt 2007/246/Gusp (2), genom vilken FN:s säkerhetsråds resolution 1747 (2007) genomfördes.
(3)
Den 7 augusti 2008 antog rådet gemensam ståndpunkt 2008/652/Gusp (3), genom vilken FN:s säkerhetsråds resolution 1803 (2008) genomfördes.
(4)
Den 9 juni 2010 antog FN:s säkerhetsråd (nedan kallat säkerhetsrådet) FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010), genom vilken man utvidgade tillämpningsområdet för de restriktiva åtgärder som infördes genom FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007) och 1803 (2008) och införde ytterligare restriktiva åtgärder mot Iran.
(5)
Den 17 juni 2010 betonade Europeiska rådet sin allt djupare oro över Irans kärntekniska program och välkomnade antagandet av FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010). Europeiska rådet, som erinrade om sitt uttalande av den 11 december 2009, uppmanade rådet att anta åtgärder för att genomföra de åtgärder som anges i FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) och åtföljande åtgärder i syfte att genom förhandlingar bidra till en lösning av alla kvarstående frågor rörande Irans utveckling av känslig teknik till stöd för sitt kärntekniska program och sitt missilprogram. Åtgärderna bör inriktas på handeln, den finansiella sektorn, den iranska transportsektorn och nyckelsektorer inom gas- och oljeindustrin samt mot ytterligare personer och enheter uppförda på förteckningen, särskilt Islamiska revolutionsgardet.
(6)
I FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) förbjuds Iran samt landets medborgare och enheter som är registrerade i Iran eller faller under landets jurisdiktion, samt personer eller enheter som agerar på deras vägnar eller under deras ledning liksom enheter som ägs eller kontrolleras av dessa, att investera i någon som helst kommersiell verksamhet som omfattar brytning av uran eller produktion eller användning av kärnämne och kärnteknik.
(7)
Genom FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) utvidgas de finansiella restriktioner och de reserestriktioner som åläggs i FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) till att omfatta ytterligare personer och enheter, inbegripet personer och enheter inom Islamiska revolutionsgardet samt enheter inom Islamic Republic of Iran Shipping Lines.
(8)
I enlighet med Europeiska rådets uttalande ska restriktionerna för inresa samt frysningen av penningmedel och ekonomiska resurser tillämpas på ytterligare personer och enheter utöver dem som anges av säkerhetsrådet eller av den kommitté som inrättats i enlighet med punkt 18 i FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) (nedan kallad kommittén) med samma kriterier som säkerhetsrådet eller kommittén har tillämpat.
(9)
I enlighet med Europeiska rådets uttalande bör man förbjuda leverans, försäljning och överföring till Iran av ytterligare artiklar, materiel, utrustning, varor och teknik utöver dem som fastställts av säkerhetsrådet eller kommittén vilka skulle kunna bidra till verksamhet som rör anrikning, upparbetning eller tungt vatten, utveckling av system för kärnvapenbärare eller bedrivande av verksamhet med anknytning till andra frågor som Internationella atomenergiorganet (IAEA) har uttryckt oro över eller angett som olösta, eller till andra massförstörelsevapen. Detta förbud bör omfatta varor och teknik med dubbla användningsområden.
(10)
I enlighet med Europeiska rådets uttalande bör medlemsstaterna visa återhållsamhet med att göra nya kortfristiga åtaganden om offentligt och privat ekonomiskt stöd till handel med Iran i syfte att minska de utestående beloppen, i synnerhet undvika ekonomiskt stöd som kan bidra till spridningskänslig nukleär verksamhet eller till utveckling av kärnvapenbärare, och förbjuda alla medel- och långfristiga åtaganden om offentligt och privat ekonomiskt stöd till handel med Iran.
(11)
I FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) uppmanas alla stater att med stöd av sina nationella myndigheter och nationell lagstiftning och i överensstämmelse med internationell rätt inspektera alla lasttransporter till och från Iran inom sitt territorium, inbegripet kusthamnar och flygplatser, om den berörda staten har information som ger rimliga skäl att anta att lasten innehåller artiklar som det enligt FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) eller 1929 (2010) är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera.
(12)
I FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) noteras också att medlemsstaterna i överensstämmelse med internationell rätt, särskilt havsrätten, och med flaggstatens samtycke får begära att få inspektera fartyg på det fria havet om de har information som ger rimliga skäl att anta att fartygen transporterar artiklar som det enligt FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) eller 1929 (2010) är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera.
(13)
I FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) föreskrivs även att FN:s medlemsstater ska beslagta och förstöra artiklar som det enligt FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) eller 1929 (2009) är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera på ett sätt som inte strider mot deras förpliktelser enligt tillämpliga resolutioner från säkerhetsrådet och internationella konventioner.
(14)
I FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) föreskrivs dessutom att FN:s medlemsstater ska förbjuda tillhandahållande genom sina medborgares försorg eller från sitt territorium av bunkringstjänster eller andra fartygstjänster till iranska fartyg om de har information som ger rimliga skäl att anta att fartygen transporterar artiklar som det enligt FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) eller 1929 (2010) är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera.
(15)
I enlighet med Europeiska rådets uttalande ska medlemsstaterna, i enlighet med sina nationella rättsliga myndigheter och nationella lagstiftning samt i överensstämmelse med internationell rätt, särskilt relevanta internationella avtal om civil luftfart, vidta de åtgärder som behövs för att förhindra tillträde till flygplatser inom sin jurisdiktion för alla fraktflygningar från Iran med undantag för kombinationer av passagerarflyg och varufrakt.
(16)
Vidare ska man förbjuda tillhandahållande genom medlemsstaternas medborgares försorg eller från medlemsstaternas territorium av tekniska tjänster och underhållstjänster till iranska fraktluftfartyg om den berörda staten har information som ger rimliga skäl att anta att dessa transporterar artiklar som det enligt FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) eller 1929 (2010) är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera.
(17)
I FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) uppmanas också alla FN:s medlemsstater att förhindra tillhandahållande av finansiella tjänster, inbegripet försäkrings- och återförsäkringstjänster, samt överföring till, genom eller från deras territorium, till eller genom försorg av deras medborgare eller enheter som inrättats enligt deras lagar, eller personer eller finansinstitut på deras territorium, av alla finansiella eller andra tillgångar eller resurser som kan bidra till Irans spridningskänsliga kärntekniska verksamhet eller till att utveckla ett system för kärnvapenbärare.
(18)
I enlighet med Europeiska rådets uttalande bör medlemsstaterna förbjuda tillhandahållande av försäkrings- och återförsäkringstjänster till Irans regering, till enheter som är registrerade i Iran eller faller under landets jurisdiktion samt till personer och enheter som agerar på deras vägnar eller på deras uppdrag liksom till enheter som ägs eller kontrolleras av dem, inbegripet genom olagliga medel.
(19)
Vidare bör man förbjuda försäljning eller köp, förmedlingstjänster eller bistånd i samband med emission av statsobligationer eller statligt garanterade obligationer till och av Irans regering, Irans centralbank eller iranska banker, inbegripet filialer och dotterbolag samt finansenheter som kontrolleras av personer och enheter med hemvist i Iran.
(20)
I enlighet med Europeiska rådets uttalande samt för att uppfylla målen i FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) bör man förbjuda öppnandet av nya filialer och dotterbolag till iranska banker samt av representationskontor för dessa på medlemsstaternas territorium och inrättande av nya samriskföretag och upprättande av ägarintressen från iranska bankers sida i banker inom medlemsstaternas jurisdiktion. Dessutom bör medlemsstaterna vidta lämpliga åtgärder för att förbjuda finansinstitut på deras territorium eller under deras jurisdiktion att öppna representationskontor, inrätta dotterbolag eller öppna bankkonton i Iran.
(21)
I FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) föreskrivs också att staterna ska kräva av sina medborgare och personer som står under deras jurisdiktion samt av företag som är registrerade inom deras territorium eller faller under deras jurisdiktion att dessa visar vaksamhet vid affärer med enheter som är registrerade i Iran eller faller under Irans jurisdiktion, om de har rimliga skäl att anta att dessa affärer skulle kunna bidra till spridningskänslig kärnteknisk verksamhet, till utveckling av system för kärnvapenbärare eller till kränkningar av FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) eller 1929 (2010).
(22)
I FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010) konstateras den potentiella kopplingen mellan Irans inkomster från energisektorn och finansieringen av Irans spridningskänsliga kärntekniska verksamhet och det konstateras vidare att utrustning för kemiska processer samt materiel som krävs inom den petrokemiska industrin har mycket gemensamt med den utrustning och det materiel som krävs för viss känslig verksamhet inom kärnbränslecykeln.
(23)
I enlighet med Europeiska rådets uttalande bör medlemsstaterna förbjuda försäljning, leverans och överföring till Iran av viktig utrustning och teknik samt av tillhörande tekniskt och finansiellt bistånd som kan användas inom nyckelsektorer i olje- och naturgasindustrin. Dessutom bör medlemsstaterna förbjuda alla nya investeringar inom dessa sektorer i Iran.
(24)
Förfarandet för att ändra bilagorna I och II till detta beslut bör inbegripa att de personer och enheter som finns uppförda på förteckningen ska informeras om skälen till att de uppförts så att de ges möjlighet att inge sina synpunkter. Om synpunkter inges eller om övertygande nya bevis framläggs bör rådet se över sitt beslut med anledning av dessa synpunkter och informera de berörda personerna eller enheterna om detta.
(25)
Detta beslut respekterar de grundläggande rättigheter och principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, i synnerhet rätten till ett effektivt rättsmedel och till en opartisk domstol, rätten till egendom och rätten till skydd av personuppgifter. Beslutet bör tillämpas i enlighet med dessa rättigheter och principer.
(26)
Detta beslut står också i full överensstämmelse med medlemsstaternas skyldigheter enligt Förenta nationernas stadga och den rättsligt bindande karaktären i FN:s säkerhetsråds resolutioner.
(27)
Det krävs ytterligare insatser från unionen för att genomföra vissa åtgärder.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL 1
EXPORT- OCH IMPORTRESTRIKTIONER
Artikel 1
1. Direkt eller indirekt leverans, försäljning eller överföring av följande artiklar, materiel, utrustning, varor och teknik, inklusive programvara, till Iran eller för användning i eller till förmån för Iran, genom medlemsstaternas medborgares försorg eller genom medlemsstaternas territorium eller med användning av fartyg som för deras flagg eller av deras luftfartyg, ska vara förbjuden, oavsett om den har sitt ursprung inom deras territorium eller inte:
a)
Artiklar, materiel, utrustning, varor och teknik som ingår i förteckningarna från gruppen av länder som levererar kärnmaterial och från kontrollsystemet för missilteknik.
b)
Ytterligare artiklar, materiel, utrustning, varor och teknik, som fastställs av säkerhetsrådet eller kommittén, vilka kan bidra till verksamhet i samband med anrikning, upparbetning eller tungt vatten eller till utvecklingen av system för kärnvapenbärare.
c)
Vapen och dithörande materiel av alla slag, inklusive skjutvapen och ammunition, militärfordon och utrustning, paramilitär utrustning och reservdelar till sådana vapen och dithörande materiel, samt utrustning som kan användas för internt förtryck. Detta förbud ska inte gälla för andra fordon än stridsfordon som har tillverkats eller utrustats med skottsäkert material och som endast är avsedda som skydd för EU:s och dess medlemsstaters personal i Iran.
d)
Vissa andra artiklar, materiel, utrustning, varor och teknik som skulle kunna bidra till verksamhet som rör anrikning, upparbetning eller tungt vatten, till utveckling av system för kärnvapenbärare eller till bedrivande av verksamhet med anknytning till andra frågor som IAEA har uttryckt oro över eller angett som olösta. Unionen ska vidta de åtgärder som krävs för att fastställa vilka relevanta artiklar som ska omfattas av denna bestämmelse.
e)
Andra varor med dubbla användningsområden och annan teknik som förtecknas i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 428/2009 av den 5 maj 2009 om upprättande av en gemenskapsordning för kontroll av export, överföring, förmedling och transitering av produkter med dubbla användningsområden (4) och som inte omfattas av led a, utom för kategori 5 - del 1 och kategori 5 - del 2 i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 428/2009.
2. Förbudet i punkt 1 ska inte tillämpas på direkt eller indirekt överföring till Iran, eller för användning i eller till förmån för Iran, genom medlemsstaternas territorium av artiklar som avses i punkterna 3 b i och ii i FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) för lättvattenreaktorer som påbörjats före december 2006.
3. Det ska också vara förbjudet att
a)
tillhandahålla tekniskt bistånd eller teknisk utbildning, investeringar eller förmedlingstjänster med anknytning till artiklar, materiel, utrustning, varor och teknik som avses i punkt 1, och med anknytning till tillhandahållande, tillverkning, underhåll och användning av artiklarna, materielen, utrustningen, varorna och tekniken, direkt eller indirekt, till personer, enheter eller organ i eller för användning i Iran,
b)
tillhandahålla finansiering eller ekonomiskt bistånd med anknytning till artiklar och teknik som avses i punkt 1, inklusive i synnerhet gåvobistånd, lån och exportkreditförsäkring, för försäljning, leverans, överföring eller export av artiklarna och tekniken, eller för tillhandahållande av därmed sammanhängande teknisk utbildning, tjänster eller bistånd, direkt eller indirekt, till personer, enheter eller organ i eller för användning i Iran,
c)
medvetet eller avsiktligt delta i verksamhet vars mål eller konsekvenser är ett kringgående av det förbud som avses i leden a och b.
4. Upphandling genom medlemsstaternas medborgares försorg eller med användning av fartyg som för deras flagg eller av deras luftfartyg, av artiklar, materiel, utrustning, varor och teknik som avses i punkt 1 från Iran ska vara förbjuden, oavsett om den har sitt ursprung inom Irans territorium eller inte.
Artikel 2
1. Direkt eller indirekt leverans, försäljning eller överföring till Iran, eller för användning i eller till förmån för Iran, genom medlemsstaternas medborgares försorg eller genom medlemsstaternas territorium eller med användning av fartyg eller luftfartyg som lyder under deras jurisdiktion, av artiklar, materiel, utrustning, varor och teknik, inklusive programvara, som inte omfattas av artikel 1, som kan bidra till verksamhet i samband med anrikning, upparbetning eller tungt vatten, till utvecklingen av system för kärnvapenbärare eller till bedrivande av verksamhet med anknytning till andra frågor som IAEA har uttryckt oro över eller angett som olösta, ska omfattas av godkännande i varje enskilt fall från den exporterande medlemsstatens behöriga myndigheter. Unionen ska vidta de åtgärder som krävs för att fastställa vilka relevanta artiklar som ska omfattas av denna bestämmelse.
2. Tillhandahållande av
a)
tekniskt bistånd eller teknisk utbildning, investeringar eller förmedlingstjänster med anknytning till artiklar, materiel, utrustning, varor och teknik som avses i punkt 1, och med anknytning till tillhandahållande, tillverkning, underhåll och användning av dessa artiklar, direkt eller indirekt, till personer, enheter eller organ i eller för användning i Iran,
b)
finansiering eller ekonomiskt bistånd med anknytning till artiklar och teknik som avses i punkt 1, inklusive i synnerhet gåvobistånd, lån och exportkreditförsäkring, för försäljning, leverans, överföring eller export av dessa artiklar, eller för tillhandahållande av därmed sammanhängande teknisk utbildning, tjänster eller bistånd, direkt eller indirekt, till personer, enheter eller organ i eller för användning i Iran,
ska också omfattas av godkännande från den exporterande medlemsstatens behöriga myndighet.
3. Medlemsstaternas behöriga myndigheter får inte bevilja godkännande för leverans, försäljning eller överföring av artiklar, materiel, utrustning, varor och teknik som avses i punkt 1 om de fastställer att den berörda försäljningen, leveransen, överföringen eller exporten eller tillhandahållandet av den berörda tjänsten skulle bidra till den verksamhet som avses i punkt 1.
Artikel 3
1. De åtgärder som föreskrivs i artikel 1.1 a, b och c samt 1.3 ska inte tillämpas i förekommande fall om kommittén på förhand och i varje enskilt fall fastställer att det står klart att leveransen, försäljningen, överföringen eller tillhandahållandet av sådana artiklar eller sådant bistånd inte skulle bidra till utvecklingen av Irans teknik till stöd för dess spridningskänsliga kärntekniska verksamhet eller för utvecklingen av system för kärnvapenbärare, inklusive när dessa artiklar eller detta bistånd är avsett för livsmedels- eller jordbruksändamål, medicinska eller andra humanitära ändamål, under förutsättning att
a)
leveranskontrakten för sådana artiklar eller sådant bistånd innehåller lämpliga slutanvändargarantier, och att
b)
Iran har förpliktat sig att inte använda sådana artiklar i spridningskänslig kärnteknisk verksamhet eller för utveckling av system för kärnvapenbärare.
2. De åtgärder som föreskrivs i artikel 1.1 e och 1.3 ska inte tillämpas om den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten på förhand och i varje enskilt fall fastställer att det står klart att leveransen, försäljningen, överföringen eller tillhandahållandet av sådana artiklar eller sådant bistånd inte skulle bidra till utvecklingen av Irans teknik till stöd för dess spridningskänsliga kärntekniska verksamhet eller för utvecklingen av system för kärnvapenbärare, inklusive när dessa artiklar eller detta bistånd är avsett för medicinska eller andra humanitära ändamål, under förutsättning att
a)
leveranskontrakten för sådana artiklar eller sådant bistånd innehåller lämpliga slutanvändargarantier, och att
b)
Iran har förpliktat sig att inte använda sådana artiklar i spridningskänslig kärnteknisk verksamhet eller för utveckling av system för kärnvapenbärare.
Den berörda medlemsstaten ska informera övriga medlemsstater om alla undantag som avslagits.
Artikel 4
1. Försäljning, leverans eller överföring av viktig utrustning och teknik till följande nyckelsektorer inom olje- och naturgasindustrin i Iran, eller till iranska eller iranskägda företag med verksamhet inom dessa sektorer utanför Iran, från medlemsstaternas medborgare, eller från medlemsstaternas territorium, eller med användning av fartyg eller luftfartyg som står under medlemsstaternas jurisdiktion ska vara förbjuden, vare sig utrustningen och tekniken har ursprung i medlemsstaternas territorium eller inte:
a)
Raffinering.
b)
Flytande naturgas.
c)
Prospektering.
d)
Produktion.
Unionen ska vidta de åtgärder som krävs för att fastställa vilka relevanta artiklar som ska omfattas av denna bestämmelse.
2. Det ska vara förbjudet att till företag i Iran med verksamhet inom de nyckelsektorer inom olje- och naturgasindustrin i Iran som avses i punkt 1, eller till iranska eller iranskägda företag med verksamhet inom dessa sektorer utanför Iran tillhandahålla:
a)
tekniskt bistånd eller utbildning och andra tjänster rörande viktig utrustning och teknik enligt punkt 1,
b)
finansiering eller ekonomiskt bistånd för all försäljning, leverans, överföring eller export av viktig utrustning och teknik enligt punkt 1 eller att tillhandahålla dithörande tekniskt bistånd eller utbildning.
3. Det ska vara förbjudet att medvetet eller avsiktligt delta i verksamhet vars mål eller konsekvenser är ett kringgående av de förbud som avses i punkterna i och 2.
RESTRIKTIONER FÖR FINANSIERING AV VISSA FÖRETAG
Artikel 5
Det ska vara förbjudet för Iran, för dess medborgare och för enheter som är registrerade i Iran eller faller under landets jurisdiktion samt för personer eller enheter som agerar på deras vägnar eller under deras ledning liksom för enheter som ägs eller kontrolleras av dessa att i de territorier som står under medlemsstaternas jurisdiktion investera i någon som helst kommersiell verksamhet som omfattar brytning av uran eller produktion eller användning av kärnämne och kärnteknik, i synnerhet verksamhet i samband med anrikning och upparbetning samt all verksamhet med anknytning till tungt vatten och teknik med anknytning till ballistiska missiler som kan bära kärnvapen. Unionen ska vidta de åtgärder som krävs för att fastställa vilka relevanta artiklar som ska omfattas av denna artikel.
Artikel 6
Följande ska vara förbjudet:
a)
Beviljande av alla finansiella lån eller krediter till företag i Iran med verksamhet inom de sektorer inom olje- och naturgasindustrin i Iran som avses i artikel 4.1, eller till iranska eller iranskägda företag med verksamhet inom dessa sektorer utanför Iran.
b)
Förvärv av andelar eller förlängning av ett ägarintresse i företag i Iran med verksamhet inom de sektorer inom olje- och naturgasindustrin i Iran som avses i artikel 4.1, eller till iranska eller iranskägda företag med verksamhet inom dessa sektorer utanför Iran, inklusive förvärv av hela sådana företag samt förvärv av andelar och värdepapper förbundna med innehav.
c)
Upprättande av varje form av samriskföretag med företag i Iran inom olje- och naturgassektorerna enligt artikel 4.1 och med varje dotterföretag eller filial under deras kontroll.
Artikel 7
1. Förbudet i artikel 4.1 ska inte påverka uppfyllandet av en förpliktelse i samband med leverans av varor enligt avtal som ingicks före den dag då detta beslut antas.
2. Förbuden i artikel 4 ska inte påverka uppfyllandet av en förpliktelse enligt avtal som ingicks före den dag då detta beslut antas och som har samband med investeringar som företag etablerade i medlemsstaterna gjort i Iran.
3. Förbuden i artikel 6 a respektive 6 b
i)
ska inte påverka uppfyllandet av en förpliktelse enligt avtal eller överenskommelser som ingåtts före den dag då detta beslut antas,
ii)
ska inte hindra förlängning av ett ägarintresse om en sådan förlängning utgör en förpliktelse i ett avtal som ingåtts före den dag då detta beslut antas.
RESTRIKTIONER MOT EKONOMISKT STÖD TILL HANDELN
Artikel 8
1. För att minska sina utestående belopp och främst för att undvika att ett ekonomiskt stöd bidrar till spridningskänslig kärnteknisk verksamhet eller utveckling av system för kärnvapenbärare ska medlemsstaterna visa återhållsamhet med att göra nya kortfristiga åtaganden om offentligt och privat ekonomiskt stöd till handel med Iran, inbegripet beviljande av exportkrediter, garantier och försäkringar till sina medborgare eller enheter som bedriver sådan handel. Vidare får medlemsstaterna inte ingå nya medel- och långfristiga åtaganden om offentligt och privat ekonomiskt stöd till handel med Iran.
2. Punkt 1 ska inte påverka åtaganden som gjorts före ikraftträdandet av det här beslutet.
3. Punkt 1 ska inte beröra handel för livsmedels- eller jordbruksändamål samt medicinska eller andra humanitära ändamål.
KAPITEL 2
FINANSSEKTORN
Artikel 9
Medlemsstaterna ska inte ingå nya åtaganden om lån, ekonomiskt bistånd eller subventionerade lån till Irans regering, inbegripet genom sitt deltagande i internationella finansinstitut, utom för humanitära syften och utvecklingsändamål.
Artikel 10
1. För att förhindra tillhandahållande av finansiella tjänster eller överföring till, genom eller från medlemsstaternas territorium eller till eller genom försorg av medlemsstaternas medborgare eller enheter som inrättats enligt deras lagar (inbegripet filialer utomlands), eller personer eller finansinstitut på medlemsstaternas territorium, av finansiella eller andra tillgångar eller resurser som kan bidra till Irans spridningskänsliga kärntekniska verksamhet eller utvecklingen av system för kärnvapenbärare ska medlemsstaterna stärka kontrollen över finansiella institutioners hela verksamhet inom deras jurisdiktion i deras kontakter med
a)
banker med hemvist i Iran, särskilt Irans centralbank,
b)
filialer och dotterbolag till banker med hemvist i Iran inom medlemsstaternas jurisdiktion,
c)
filialer och dotterbolag till banker med hemvist i Iran utanför medlemsstaternas jurisdiktion,
d)
finansenheter som inte har hemvist i Iran men som kontrolleras av personer och enheter med hemvist i Iran.
2. Vid tillämpningen av punkt 1 ska finansinstitut åläggas att i sin verksamhet med banker och finansinstitut enligt punkt 1
a)
visa kontinuerlig vaksamhet när det gäller kontorörelser, bland annat genom sina program för kundkontroll och enligt sina förpliktelser i fråga om penningtvätt och finansiering av terrorism,
b)
vid betalningsuppdrag kräva att fullständiga uppgifter lämnas i fråga om beställaren av transaktionen och dess mottagare samt, om dessa uppgifter inte lämnas, vägra transaktionen,
c)
bevara alla register över transaktioner i fem år och på begäran ställa dem till de nationella myndigheternas förfogande,
d)
om de misstänker eller har rimliga skäl att misstänka att medel härrör från finansiering av spridning utan dröjsmål rapportera misstankarna till finansunderrättelseenheten eller annan behörig myndighet som har utsetts av den berörda medlemsstaten; finansunderrättelseenheten eller denna andra behöriga myndighet ska direkt eller indirekt i tid få tillgång till de finansiella och administrativa uppgifter samt uppgifter som rör brottsbekämpning som den behöver för att kunna fullgöra sitt uppdrag, inbegripet analysen av rapporter om misstänkta transaktioner,
3. Överföringar av medel till och från Iran ska hanteras enligt följande:
a)
Överföringar som ska betalas för transaktioner rörande livsmedel, hälso- och sjukvård, medicinsk utrustning eller för humanitära ändamål ska ske utan förhandsgodkännande. Överföringen ska meddelas den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten om beloppet överstiger 10 000 euro.
b)
Alla övriga överföringar till ett belopp som understiger 40 000 euro ska ske utan förhandsgodkännande. Överföringen ska meddelas den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten om beloppet överstiger 10 000 euro.
c)
Alla övriga överföringar till ett belopp som överstiger 40 000 euro kräver förhandstillstånd från den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten. Tillståndet ska anses beviljat inom fyra veckor om den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten inte har motsatt sig detta inom denna tidsfrist. Den berörda medlemsstaten ska informera övriga medlemsstater om alla tillstånd som avslagits.
4. Filialer och dotterbolag till banker med hemvist i Iran ska inom medlemsstaternas jurisdiktion åläggas att underrätta den behöriga myndigheten i den medlemsstat där de är etablerade om alla överföringar av medel som de genomför eller tar emot inom fem arbetsdagar efter överföringarnas genomförande eller mottagande.
Om inte annat följer av överenskommelser om informationsutbyte ska de underrättade behöriga myndigheterna på lämpligt sätt omedelbart överföra dessa uppgifter till de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstater, där motparterna i dessa transaktioner är etablerade.
Artikel 11
1. Öppnande av nya filialer och dotterbolag till iranska banker eller av representationskontor för dessa på medlemsstaternas territorium liksom inrättande av nya samriskföretag, upprättande av ägarintressen eller upprättande av nya bankförbindelser från iranska bankers sida, inbegripet Irans centralbanks, filialer och dotterbolag och andra finansenheter som avses i artikel 10.1, med banker inom medlemsstaternas jurisdiktion ska vara förbjudet.
2. Finansinstitut på medlemsstaternas territorium eller inom deras jurisdiktion ska vara förbjudna att öppna representationskontor, inrätta dotterbolag eller öppna bankkonton i Iran.
Artikel 12
1. Tillhandahållande av försäkrings- och återförsäkringstjänster till Irans regering, till enheter som är registrerade i Iran eller faller under landets jurisdiktion samt till personer eller enheter som agerar på deras vägnar eller på deras uppdrag liksom till enheter som ägs eller kontrolleras av dem, inbegripet genom olagliga medel, ska förbjudas.
2. Punkt 1 ska inte gälla tillhandahållande av sjukvårdsförsäkringar och reseförsäkringar till enskilda personer.
3. Det ska vara förbjudet att medvetet eller avsiktligt delta i verksamhet vars mål eller konsekvenser är ett kringgående av det förbud som anges i punkt 1.
Artikel 13
Direkt och indirekt försäljning eller köp, direkta och indirekta förmedlingstjänster eller direkt eller indirekt bistånd i samband med emission av statsobligationer eller statligt garanterade obligationer till och av Irans regering, Irans centralbank eller banker med hemvist i Iran eller filialer och dotterbolag inom och utanför medlemsstaternas jurisdiktion till banker med hemvist i Iran eller finansenheter som varken har hemvist i Iran eller inom medlemsstaternas jurisdiktion men som kontrolleras av personer och enheter med hemvist i Iran, liksom till och av alla personer och enheter som agerar på deras vägnar eller på deras uppdrag och enheter som ägs eller kontrolleras av dem, ska förbjudas efter ikraftträdandet av detta beslut.
Artikel 14
Medlemsstaterna ska kräva av sina medborgare och personer som står under deras jurisdiktion samt av företag som är registrerade inom deras territorium eller faller under deras jurisdiktion att dessa visar vaksamhet vid affärer med enheter som är registrerade i Iran eller faller under Irans jurisdiktion, inbegripet Islamiska revolutionsgardet och Islamic Republic of Iran Shipping Lines, och personer och enheter som agerar på deras vägnar eller på deras uppdrag, samt enheter som ägs eller kontrolleras av dem, inbegripet genom olagliga medel, för att säkerställa att dessa affärer inte bidrar till Irans spridningskänsliga kärntekniska verksamhet, till utveckling av system för kärnvapenbärare eller till kränkningar av FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) eller 1929 (2010).
KAPITEL 3
TRANSPORTSEKTORN
Artikel 15
1. Medlemsstaterna ska med stöd av sina nationella myndigheter och nationell lagstiftning och i överensstämmelse med internationell rätt, särskilt havsrätten och relevanta internationella avtal om civil luftfart, inspektera alla lasttransporter till och från Iran inom sitt territorium, inbegripet kusthamnar och flygplatser, om de har information som ger rimliga skäl att anta att lasten innehåller artiklar som det enligt detta beslut är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera.
2. Medlemsstaterna får i överensstämmelse med internationell rätt, särskilt havsrätten och med flaggstatens samtycke begära att få inspektera fartyg på det fria havet om de har information som ger rimliga skäl att anta att fartygen transporterar artiklar som det enligt detta beslut är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera.
3. Medlemsstaterna ska, i enlighet med sin nationella lagstiftning, samarbeta med inspektioner enligt punkt 2.
4. För fraktluftfartyg och handelsfartyg till och från Iran ska det krävas ytterligare information före ankomst eller avresa i fråga om alla varor som förs in i eller ut ur en medlemsstat.
5. När den inspektion som avses i punkterna 1 eller 2 genomförs ska medlemsstaterna beslagta och bortskaffa artiklar (exempelvis genom att de förstörs, görs oanvändbara, läggs i depå eller överförs till en annan stat än ursprungs- eller destinationsstaten för omhändertagande) som det enligt detta beslut i överensstämmelse med punkt 16 i FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010), är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera. Beslag och bortskaffande ska genomföras på importörens bekostnad eller, om det inte är möjligt att indriva beloppet för dessa kostnader hos importören, får det, i överensstämmelse med nationell lagstiftning, indrivas hos varje annan person eller enhet som är ansvarig för försöket till olaglig leverans, försäljning, överföring eller export.
6. Tillhandahållande genom medlemsstaternas medborgares försorg eller från territorier under medlemsstaternas jurisdiktion av bunkrings- eller ”ship supply”-tjänster, eller andra fartygstjänster till iranskägda fartyg eller fartyg som beställts av Iran, inklusive befraktade fartyg, ska vara förbjudet om medlemsstaterna har information som ger rimliga skäl att anta att fartygen transporterar artiklar som det enligt detta beslut är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera, om inte tillhandahållandet av sådana tjänster är nödvändigt av humanitära skäl eller tills lasten har inspekterats och beslagtagits och förstörts, i enlighet med punkterna 1, 2 och 5.
Artikel 16
Medlemsstaterna ska till kommittén meddela all tillgänglig information om överföringar eller verksamhet som bedrivs av Irans fraktflyg eller av fartyg som ägs eller drivs av Islamic Republic of Iran Shipping Lines i samband med andra företag, vilka kan ha företagits för att undgå sanktionerna i eller i strid med bestämmelserna i FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) eller 1929 (2010), eller i kränkning av dessa, inbegripet namnändring eller omregistrering av luftfartyg eller fartyg.
Artikel 17
Medlemsstaterna ska i enlighet med sina nationella rättsliga myndigheter och sin nationella lagstiftning samt i överensstämmelse med internationell rätt, särskilt relevanta internationella avtal om civil luftfart, vidta de åtgärder som behövs för att förhindra tillträde till flygplatser under deras jurisdiktion för all varufrakt som utförs av iranska lufttrafikföretag eller med ursprung i Iran med undantag för kombinationer av passagerarflyg och varufrakt.
Artikel 18
Tillhandahållande genom medlemsstaternas medborgares försorg eller från medlemsstaternas territorium av tekniska tjänster och underhållstjänster till iranska fraktluftfartyg ska vara förbjudet om de har information som ger rimliga skäl att anta att fraktluftfartygen transporterar artiklar som det enligt detta beslut är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera, om inte tillhandahållandet av sådana tjänster är nödvändigt av humanitära skäl och säkerhetsskäl eller tills lasten har inspekterats samt vid behov beslagtagits och bortskaffats, i enlighet med artikel 15.1 och 15.5.
KAPITEL 4
RESTRIKTIONER FÖR INRESA
Artikel 19
1. Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som krävs för att förhindra inresa till eller transitering genom deras territorium för följande personer och enheter:
a)
Personer som förtecknas i bilagan till FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) och ytterligare personer som angetts av säkerhetsrådet eller kommittén i enlighet med punkt 10 i FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) samt enskilda personer inom Islamiska revolutionsgardet som angetts av säkerhetsrådet eller kommittén. Dessa personer förtecknas i bilaga I.
b)
Andra personer som inte omfattas av bilaga I som är engagerade i, är direkt knutna till eller ger stöd till Irans spridningskänsliga kärntekniska verksamhet eller till utvecklingen av system för kärnvapenbärare, inklusive genom att medverka i upphandling av förbjudna artiklar och varor och förbjuden utrustning, materiel och teknik, eller personer som agerar på deras vägnar eller på deras uppdrag, liksom personer som har bistått angivna personer eller enheter att kringgå eller bryta mot bestämmelser i FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) och 1929 (2010) eller i detta beslut samt övriga högre funktionärer inom Islamiska revolutionsgardet, enligt förteckningen i bilaga II.
2. Förbudet i punkt 1 ska inte gälla transitering genom medlemsstaternas territorium för verksamhet som har direkt samband med de artiklar som avses i leden 3 b i och 3 b ii FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) för lättvattenreaktorer som påbörjats före december 2006.
3. Punkt 1 ska inte innebära att en medlemsstat är skyldig att vägra sina egna medborgare inresa till det egna territoriet.
4 Punkt 1 ska inte påverka de fall då en medlemsstat är bunden av en skyldighet enligt internationell rätt, dvs.
i)
som värdland i en internationell mellanstatlig organisation,
ii)
som värdland för en internationell konferens sammankallad av eller under överinseende av Förenta nationerna,
iii)
enligt en multilateral överenskommelse som ger privilegier och immunitet,
iv)
enligt 1929 års konkordat (Lateranfördraget) som ingåtts av Heliga stolen (Vatikanstaten) och Italien.
5. Punkt 4 ska anses gälla också i fall då en medlemsstat är värd för Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE).
6. Rådet ska vederbörligen informeras om alla fall då en medlemsstat beviljar undantag enligt punkt 4 eller 5.
7. Medlemsstaterna får bevilja undantag från de åtgärder som föreskrivs i punkt 1 när de fastställer att resan är motiverad med anledning av
i)
trängande humanitära behov, inklusive religiösa skyldigheter,
ii)
nödvändigheten att uppfylla målen i FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) och FN:s säkerhetsråds resolution 1929 (2010), inklusive när artikel XV i IAEA:s stadga är tillämplig,
iii)
deltagande i mellanstatliga möten, även sådana som stöds av unionen, eller som anordnas av en medlemsstat som innehar ordförandeskapet för OSSE, där det förs en politisk dialog som direkt främjar demokratin, de mänskliga rättigheterna och rättsstatsprincipen i Iran.
8. En medlemsstat som vill bevilja sådana undantag som avses i punkt 7 ska skriftligen anmäla detta till rådet. Undantaget ska anses beviljat såvida inte en eller flera av rådets medlemmar gör en skriftlig invändning inom två arbetsdagar efter det att de mottagit anmälan om det föreslagna undantaget. Om en eller flera av rådets medlemmar gör en invändning får rådet med kvalificerad majoritet besluta att bevilja det föreslagna undantaget.
9. När en medlemsstat enligt punkterna 4, 5 och 7 tillåter inresa till eller transitering genom sitt territorium av personer som förtecknas i bilaga I eller II ska tillståndet endast gälla det ändamål för vilket det ges och de personer som berörs av detta.
10. Om ett undantag har beviljats ska medlemsstaterna underrätta kommittén om inresa till eller transitering genom deras territorium av de personer som förtecknas i bilaga I.
KAPITEL 5
FRYSNING AV PENNINGMEDEL OCH EKONOMISKA RESURSER
Artikel 20
1. Alla penningmedel och ekonomiska resurser som direkt eller indirekt tillhör, ägs, innehas eller kontrolleras av följande ska frysas:
a)
de personer och enheter som anges i bilagan till FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) samt de ytterligare personer och enheter som angetts av säkerhetsrådet eller kommittén i enlighet med punkt 12 i FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) och punkt 7 i FN:s säkerhetsråds resolution 1803 (2008) samt enskilda personer inom Islamiska revolutionsgardet och Islamic Republic of Iran Shipping Lines som angetts av säkerhetsrådet eller kommittén; såsom förtecknas i bilaga I,
b)
de personer och enheter som inte omfattas av bilaga I och som är engagerade i, är direkt knutna till eller ger stöd till Irans spridningskänsliga kärntekniska verksamhet eller till utvecklingen av system för kärnvapenbärare, inklusive genom att medverka i upphandling av förbjudna artiklar och varor och förbjuden utrustning, materiel och teknik, och de personer eller enheter som agerar på deras vägnar eller på deras uppdrag, eller de enheter som ägs eller kontrolleras av dem, inbegripet genom olagliga medel, samt personer och enheter som har bistått angivna personer eller enheter med att kringgå eller bryta mot bestämmelser i FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) och 1929 (2010) eller i detta beslut samt andra högre funktionärer och enheter inom Islamiska revolutionsgardet och Islamic Republic of Iran Shipping Lines liksom enheter som ägs, kontrolleras av dem eller agerar på deras vägnar, enligt förteckningen i bilaga II.
2. Inga penningmedel eller ekonomiska resurser får direkt eller indirekt göras tillgängliga för eller utnyttjas till gagn för de personer och enheter som avses i punkt 1.
3. Undantag får göras för penningmedel och ekonomiska resurser som är
a)
nödvändiga för att tillgodose grundläggande behov, inklusive betalning av livsmedel, hyra, amorteringar och räntor på bostadskrediter, mediciner och läkarvård, skatter, försäkringspremier och avgifter för allmännyttiga tjänster,
b)
avsedda endast för betalning av rimliga arvoden och ersättning för utgifter i samband med tillhandahållande av juridiska tjänster,
c)
avsedda endast för betalning av avgifter eller serviceavgifter, i enlighet med nationell lag, för rutinmässig hantering eller förvaltning av frysta penningmedel och ekonomiska resurser,
efter det att den berörda medlemsstaten har anmält till kommittén att den avser att vid behov bevilja tillgång till sådana penningmedel och ekonomiska resurser och kommittén inte har fattat ett negativt beslut inom fem arbetsdagar efter en sådan anmälan.
4. Undantag får även göras för penningmedel och ekonomiska resurser som är
a)
nödvändiga för att täcka extraordinära utgifter, efter det att den berörda medlemsstaten har anmält ett sådant beslut till kommittén och det har godkänts av denna,
b)
föremål för en rättslig eller administrativ dom eller skiljedom, eller ett beslut som gäller kvarstad, i vilket fall penningmedel och ekonomiska resurser får användas för att tillgodose ett sådant kvarstadsbeslut eller en sådan dom, förutsatt att kvarstadsbeslutet eller domen meddelats före dagen för antagandet av FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) och inte är till gagn för en person eller enhet som avses i punkt 1, efter det att den berörda medlemsstaten har gjort en anmälan till kommittén.
c)
nödvändiga för verksamhet som har direkt samband med de artiklar som avses i leden 3 b i och 3 b ii FN:s säkerhetsråds resolution 1737 (2006) för lättvattenreaktorer som påbörjats före december 2006.
5. Punkt 2 ska inte tillämpas på kreditering av frysta konton med
a)
ränta eller andra intäkter på dessa konton, eller
b)
betalningar till frysta konton i samband med avtal, överenskommelser eller förpliktelser som ingåtts eller uppkommit före den dag då dessa konton blev föremål för restriktiva åtgärder,
under förutsättning att sådan ränta och sådana andra intäkter och betalningar fortfarande omfattas av punkt 1.
6. Punkt 1 ska inte hindra en förtecknad person eller enhet från att göra en betalning i samband med ett kontrakt som ingåtts innan en sådan person eller enhet togs upp i förteckningen, under förutsättning att den berörda medlemsstaten har fastställt att
a)
kontraktet inte gäller artiklar, materiel, utrustning, varor, teknik, bistånd, utbildning, ekonomiskt bistånd, investeringar, förmedlingsverksamhet eller tjänster som omfattas av förbud enligt artikel 1,
b)
betalningen inte direkt eller indirekt tas emot av en person eller enhet som avses i punkt 1,
och efter det att den berörda medlemsstaten tio arbetsdagar före ett sådant beviljande har anmält till kommittén att den avser att göra eller ta emot sådana betalningar eller att vid behov bevilja tillgång till penningmedel eller ekonomiska resurser för detta ändamål.
KAPITEL 6
ANDRA RESTRIKTIVA ÅTGÄRDER
Artikel 21
Medlemsstaterna ska, i enlighet med sin nationella lagstiftning, vidta de åtgärder som krävs för att förhindra att specialiserad undervisning eller utbildning ges iranska medborgare, inom sitt territorium eller med anlitande av medlemsstaternas egna medborgare, inom ämnesområden som skulle bidra till Irans spridningskänsliga kärntekniska verksamhet och utvecklingen av system för kärnvapenbärare.
KAPITEL 7
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 22
Inga anspråk, inbegripet för kompensation eller för andra anspråk av detta slag, till exempel kvittningsanspråk eller anspråk enligt en garanti, som har samband med avtal eller transaktioner som direkt eller indirekt, helt eller delvis påverkades av åtgärderna enligt FN:s säkerhetsråds resolutioner 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) eller 1929 (2010), inbegripet åtgärder av unionen eller någon medlemsstat i enlighet med, enligt kraven för eller med anknytning till genomförandet av säkerhetsrådets relevanta beslut eller åtgärder som omfattas av detta beslut, får beviljas de angivna personer eller enheter som förtecknas i bilaga I eller II, eller någon annan person eller enhet i Iran, inbegripet Irans regering, eller någon annan person eller enhet som väcker talan genom någon sådan person eller enhet eller på dennes vägnar.
Artikel 23
1. Rådet ska genomföra ändringar i bilaga I på grundval av beslut som fattats av säkerhetsrådet eller kommittén.
2. Rådet ska, genom enhälligt beslut på förslag av medlemsstaterna eller unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, upprätta förteckningarna i bilaga II och anta ändringar av denna.
Artikel 24
1. Om säkerhetsrådet eller kommittén för in en person eller enhet i förteckningen ska rådet införa denna person eller enhet i bilaga I.
2. Om rådet beslutar att en person eller enhet ska vara föremål för åtgärder enligt artiklarna 19.1 b och 20.1 b ska det ändra bilaga II i enlighet med detta.
3. Rådet ska meddela sitt beslut till den person eller enhet som avses i punkterna 1 och 2, inklusive skälen till uppförandet i förteckningen, antingen direkt, om deras adress är känd, eller genom att ett meddelande offentliggörs, så att denna person eller enhet ges tillfälle att inge kommentarer.
4. Om kommentarer inges eller om väsentliga nya bevis framläggs ska rådet se över sitt beslut med anledning av dessa kommentarer och informera personen eller enheten om detta.
Artikel 25
1. I bilagorna I och II ska man ange de skäl som säkerhetsrådet eller kommittén lämnat till att de förtecknade personerna eller enheterna har införts med avseende på bilaga I.
2. I bilagorna I och II ska man också införa de uppgifter, om dessa finns tillgängliga, som behövs för att identifiera de berörda personerna eller enheterna, vilka säkerhetsrådet eller kommittén lämnat i fråga om bilaga I. När det gäller personer kan uppgifterna inbegripa namn och aliasnamn, födelsedatum och födelseort, nationalitet, pass- och ID-kortsnummer, kön, adress (om känd) samt befattning eller yrke. När det gäller enheter kan uppgifterna inbegripa namn, plats och datum för registrering samt registreringsnummer och driftsställe. I bilaga I ska även datum för införandet i förteckningen genom FN:s säkerhetsråds eller kommittén tas upp.
Artikel 26
1. Detta beslut ska vid behov ses över, ändras eller upphävas, särskilt på grundval av tillämpliga beslut av säkerhetsrådet.
2. De åtgärder som avser bankförbindelser med iranska banker i artiklarna 10 och 11 ska ses över inom sex månader från det att detta beslut antagits.
3. De åtgärder som avses i artiklarna 19.1 b och 20.1 b ska ses över med regelbundna mellanrum, åtminstone var tolfte månad. De ska upphöra att gälla för de berörda personerna och enheterna om rådet i enlighet med det förfarande som avses i artikel 24 fastställer att villkoren för tillämpningen av dem inte längre är uppfyllda.
Artikel 27
Gemensam ståndpunkt 2007/140/Gusp ska upphöra att gälla.
Artikel 28
Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.
Utfärdat i Bryssel den 26 juli 2010.