NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 225/2012
ze dne 15. března 2012,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 183/2005, pokud jde o schvalování provozů, které uvádějí na trh výrobky získané z rostlinných olejů a směsné tuky k použití v krmivech, a pokud jde o zvláštní požadavky na výrobu, skladování a přepravu olejů, tuků a výrobků z nich získaných a na zkoušení obsahu dioxinů v nich
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 183/2005 ze dne 12. ledna 2005, kterým se stanoví požadavky na hygienu krmiv (1), a zejména na čl. 27 písm. b) a f) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 183/2005 stanoví obecná pravidla pro hygienu krmiv a další podmínky a postupy, aby bylo zajištěno, že budou dodržovány podmínky zpracování, které mají minimalizovat a kontrolovat potenciální nebezpečí. Provozy krmivářských podniků musí být registrovány nebo schváleny příslušným orgánem. Provozovatelé krmivářských podniků z nižších článků krmivového řetězce jsou navíc povinni odebírat krmivo pouze z registrovaných nebo schválených provozů.
(2)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2009 ze dne 13. července 2009 o uvádění na trh a používání krmiv (2) požaduje, aby krmiva uváděná na trh byla bezpečná a aby příslušný druh krmiva byl výslovně uveden v označení. Nařízení Komise (EU) č. 575/2011 ze dne 16. června 2011 o Katalogu pro krmné suroviny (3) navíc pro účely označování uvádí podrobný popis vybraných krmných surovin.
(3)
Souhra těchto požadavků by měla zajistit dohledatelnost a vysokou úroveň ochrany spotřebitele v celém krmivovém a potravinovém řetězci.
(4)
Úřední kontroly a kontroly provedené provozovateli krmivářských podniků ukázaly, že některé oleje, tuky a výrobky z nich získané, které nebyly určeny k použití v krmivech, byly použity jako krmné suroviny, a v důsledku toho byly v některých krmivech překročeny maximální obsahy dioxinů stanovené směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech (4). Potraviny získané ze zvířat krmených kontaminovaným krmivem mohou tudíž představovat riziko pro veřejné zdraví. Stažení kontaminovaných krmiv a potravin z trhu navíc může zapříčinit finanční ztráty.
(5)
V zájmu zvýšení hygieny krmiv a aniž je dotčena pravomoc členských států stanovená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 183/2005, by měly být schvalovány v souladu s uvedeným nařízením provozy, kde se dále zpracovávají surové rostlinné oleje, vyrábějí se výrobky získané z olejů rostlinného původu a mísí se tuky, pokud jsou tyto výrobky určeny k použití v krmivech.
(6)
Měly by být stanoveny zvláštní požadavky na výrobu, označování, skladování a přepravu uvedených krmných surovin, jež zohlední zkušenosti získané z uplatňování systémů založených na analýze nebezpečí a kritických kontrolních bodů (HACCP).
(7)
Posílené monitorování dioxinů by usnadnilo odhalení případů nedodržování pravidel a napomohlo by při vymáhání právních předpisů o krmivech. Je nutné provozovatelům krmivářských podniků uložit povinnost provádět u tuků, olejů a výrobků z nich získaných zkoušky na obsah dioxinů a PCB s dioxinovým efektem, aby se snížilo riziko, že se kontaminované výrobky dostanou do potravinového řetězce, a podpořila se tak strategie snižování expozice občanů EU dioxinům. Riziko kontaminace dioxiny by mělo být základem pro vypracování plánu monitorování. Za to, že se na trh uvádějí bezpečná krmiva, odpovídají provozovatelé krmivářských podniků. Náklady na laboratorní zkoušení by tudíž měli nést v plném rozsahu. Podrobná ustanovení o odběru vzorků a laboratorním zkoušení, která nejsou obsažena v tomto nařízení, by měla být ponechána v pravomoci členských států. Členské státy se navíc vyzývají, aby se zaměřily na kontrolu provozovatelů krmivářských podniků, na které se sice monitorování dioxinů nevztahuje, ale které využívají výše uvedené výrobky.
(8)
Systém povinného monitorování na základě rizika nesmí ovlivnit povinnost provozovatelů krmivářských podniků splnit požadavky právních předpisů Unie týkajících se hygieny krmiv. Měl by být začleněn do správné hygienické praxe a systému založeného na HACCP. Toto by měl v souvislosti s udělováním schválení provozovateli krmivářského podniku ověřit příslušný orgán. Přezkum vlastního posouzení rizik, který provozovatel pravidelně provádí, by měl výsledky monitorování dioxinů zohlednit.
(9)
V zájmu větší transparentnosti je třeba, aby laboratoře, které provádějí zkoušku na obsah dioxinů, byly povinny informovat o výsledcích, jež překročí maximální povolené obsahy stanovené ve směrnici 2002/32/ES, nejen provozovatele krmivářského podniku, ale také příslušný orgán; provozovatel krmivářského podniku tím není zproštěn povinnosti informovat příslušný orgán.
(10)
Je třeba stanovit, aby byl po dvou letech proveden přezkum s cílem prověřit účinnost ustanovení o povinném monitorování dioxinů a jeho začlenění do systémů HACCP provozovatelů krmivářských podniků.
(11)
Příslušným orgánům a provozovatelům krmivářských podniků je třeba poskytnout dostatečnou dobu na to, aby měli možnost přizpůsobit se ustanovením tohoto nařízení.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 183/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 16. září 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. března 2012.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 225/2012
av den 15 mars 2012
om ändring av bilaga II till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 183/2005 vad gäller godkännande av anläggningar som släpper ut produkter framställda av vegetabiliska oljor och blandade fetter på marknaden för användning i foder och vad gäller de särskilda krav på produktion, lagring och transport av oljor, fetter och produkter framställda därav samt på kontroll av dioxin i dessa
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 183/2005 av den 12 januari 2005 om fastställande av krav för foderhygien (1), särskilt artikel 27 b och f, och
av följande skäl:
(1)
I förordning (EG) nr 183/2005 fastställs allmänna bestämmelser om foderhygien, villkor och förfaranden som ska säkerställa att bearbetningsvillkoren för att minska och kontrollera potentiella faror respekteras. Foderföretags anläggningar ska vara registrerade hos eller godkännas av den behöriga myndigheten. Vidare är foderföretagare i lägre led i foderkedjan förpliktade att endast införskaffa foder från anläggningar som är registrerade eller godkända.
(2)
Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 767/2009 av den 13 juli 2009 om utsläppande på marknaden och användning av foder (2) ska foder som släpps ut på marknaden vara säkert och tydligt märkt med respektive fodertyp. Vidare förtecknas i kommissionens förordning (EU) nr 575/2011 av den 16 juni 2011 om en förteckning över foderråvaror (3) detaljerade beskrivningar av särskilda foderråvaror som ska användas vid märkning.
(3)
Samspelet mellan dessa krav bör säkerställa spårbarhet och en hög konsumentskyddsnivå inom hela foder- och livsmedelskedjan.
(4)
Offentliga kontroller och kontroller som genomförts av foderföretagare har visat att vissa oljor och fetter och produkter framställda därav som inte är avsedda för användning i foder har använts som foderråvaror, vilket resulterat i foder med dioxinhalter som överskrider de gränsvärden som fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/32/EG av den 7 maj 2002 om främmande ämnen och produkter i djurfoder (4). Följaktligen kan livsmedel framställda av djur som utfodrats med kontaminerat foder utgöra en risk för människors hälsa. Dessutom skulle det leda till ekonomiska förluster att återkalla kontaminerat foder och kontaminerade livsmedel från marknaden.
(5)
I syfte att förbättra foderhygienen och utan att det påverkar medlemsstaternas behörighet enligt artikel 10.2 i förordning (EG) nr 183/2005 bör anläggningar för ytterligare bearbetning av vegetabiliska råoljor, tillverkning av produkter framställda av vegetabiliska oljor och blandning av fetter godkännas i enlighet med den förordningen om dessa produkter är avsedda för användning i foder.
(6)
Särskilda krav för produktion, märkning, lagring och transport av dessa foderråvaror bör föreskrivas så att de erfarenheter som gjorts vid tillämpningen av HACCP-baserade system beaktas.
(7)
En förstärkt dioxinövervakning skulle göra det lättare att påvisa bristande efterlevnad och verkställa foderlagstiftningen. Det är nödvändigt att föreskriva att foderföretagare är skyldiga att kontrollera fetter, oljor och produkter framställda därav för förekomst av dioxin och dioxinlika PCB i syfte att minska risken för att kontaminerade produkter kommer in i livsmedelskedjan och därmed stödja strategin för att minska människors exponering för dioxin i EU. Övervakningsplanen bör utgå från risken för dioxinkontaminering. Det är foderföretagarnas ansvar att släppa ut säkert foder på marknaden. De ska därmed fullt ut stå för analyskostnaderna. Närmare bestämmelser om provtagning och analys som inte omfattas av denna förordning bör förbli medlemsstaternas behörighet. Medlemsstaterna uppmanas dessutom att inrikta sina kontroller på de foderföretagare som inte omfattas av dioxinövervakningen men som tar emot ovannämnda produkter.
(8)
Det obligatoriska riskbaserade övervakningssystemet får inte påverka foderföretagarnas skyldighet att uppfylla kraven i unionslagstiftningen om foderhygien. Det bör integreras i god hygienpraxis och det HACCP-baserade systemet. Den behöriga myndigheten bör kontrollera detta i samband med godkännandet av foderföretagaren. Företagarens regelbundna översyn av den egna riskbedömningen bör ta hänsyn till resultaten från dioxinövervakningen.
(9)
De laboratorier som utför dioxinanalyser bör vara skyldiga att rapportera resultat som överskrider de gränsvärden som fastställs i direktiv 2002/32/EG, inte bara till foderföretagaren utan även till den behöriga myndigheten i syfte att förbättra insynen. Att laboratorierna har denna skyldighet innebär dock inte att foderföretagaren undantas från sin skyldighet att underrätta den behöriga myndigheten.
(10)
För att kontrollera om bestämmelserna om obligatorisk dioxinövervakning och dess integrering i foderföretagarnas HACCP-system är effektiva bör det föreskrivas en översyn efter två år.
(11)
Tillräckligt med tid bör anslås för att behöriga myndigheter och foderföretagare ska kunna anpassa sig till bestämmelserna i denna förordning.
(12)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, och varken Europaparlamentet eller rådet har motsatt sig dem.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Bilaga II till förordning (EG) nr 183/2005 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 16 september 2012.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 15 mars 2012.