NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 892/2010
ze dne 8. října 2010
o statusu určitých produktů, pokud jde o doplňkové látky v oblasti působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
U určitých látek, mikroorganismů nebo přípravků („produkty“) existuje nejistota ohledně toho, zda jsou doplňkovými látkami. Tato nejistota se týká některých produktů, které jsou povoleny jako doplňkové látky zařazené do Registru pro doplňkové látky a jsou rovněž zařazeny do Katalogu pro krmné suroviny stanoveného v článku 24 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2009 ze dne 13. července 2009 o uvádění na trh a používání krmiv, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 a o zrušení směrnice Rady 79/373/EHS, směrnice Komise 80/511/EHS, směrnic Rady 82/471/EHS, 83/228/EHS, 93/74/EHS, 93/113/ES a 96/25/ES a rozhodnutí Komise 2004/217/ES (2), některých produktů, které nejsou ani povoleny jako doplňkové látky, ani nejsou zařazeny do Katalogu pro krmné suroviny, a některých produktů, které jsou povoleny jako doplňkové látky, ale mohly by být zařazeny do Katalogu pro krmné suroviny v souladu s podmínkami stanovenými v nařízení (ES) č. 767/2009.
(2)
Aby se zamezilo nedůslednosti při nakládání s těmito produkty, aby se usnadnila práce příslušných vnitrostátních kontrolních orgánů a aby se ulehčila situace zúčastněných stran, je nezbytné s ohledem na určité produkty přijmout nařízení určující produkty, které nejsou doplňkovými látkami.
(3)
Pro toto určení je třeba vzít v úvahu veškeré vlastnosti dotčených produktů.
(4)
Ze srovnání mezi vlastnostmi produktů zařazených do Registru pro doplňkové látky na jedné straně a produktů uvedených v Katalogu pro krmné suroviny na straně druhé lze vyvodit několik kritérií pro zařazení produktů jako krmná surovina, doplňková látka nebo jiné produkty. Užitečnými kritérii pro toto rozlišení jsou kromě jiného metoda výroby a zpracování, úroveň standardizace, homogenizace, čistota, chemické vymezení a způsob užití produktů. Kvůli důslednosti by měly být produkty s podobnými vlastnostmi zařazeny analogicky. V případě produktů, u kterých byly pochybnosti o tom, zda jsou doplňkovými látkami, bylo provedeno zkoumání, které zohlednilo uvedená kritéria.
(5)
Na základě uvedeného zkoumání by produkty stanovené v příloze neměly být považovány za doplňkové látky v oblasti působnosti nařízení (ES) č. 1831/2003.
(6)
Pokud jde o označování produktů, které byly povoleny jako doplňkové látky, a označování krmných surovin a krmných směsí obsahujících tyto produkty, mělo by se poskytnout přechodné období, aby se mohli provozovatelé krmivářských podniků přizpůsobit. Tyto produkty by měly být rovněž odstraněny z Registru pro doplňkové látky.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Látky, mikroorganismy a přípravky („produkty“) stanovené v příloze nejsou doplňkovými látkami v oblasti působnosti nařízení (ES) č. 1831/2003.
Článek 2
Produkty uvedené v části 1 přílohy nejsou nadále považovány za povolené doplňkové látky v oblasti působnosti nařízení (ES) č. 1831/2003.
Článek 3
Produkty stanovené v části 1 přílohy, které jsou označené jako doplňkové látky a premixy v souladu s nařízením (ES) č. 1831/2003, smějí být nadále uváděny na trh do 9. října 2013 a zůstat na trhu do vyčerpání zásob. Totéž platí pro krmné suroviny nebo krmné směsi, které uvádějí tyto produkty ve svém označení jako doplňkové látky v souladu s nařízením (ES) č. 767/2009.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. října 2010.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 892/2010
av den 8 oktober 2010
om vissa produkters status som fodertillsatser som omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1831/2003
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1831/2003 av den 22 september 2003 om fodertillsatser (1), särskilt artikel 2.3, och
av följande skäl:
(1)
För vissa ämnen, mikroorganismer eller preparat (nedan kallade produkter) råder det osäkerhet om huruvida de är fodertillsatser. Denna osäkerhet rör vissa produkter som är godkända som fodertillsatser och finns med i registret över fodertillsatser och även i förteckningen över foderråvaror som föreskrivs i artikel 24 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 767/2009 av den 13 juli 2009 om utsläppande på marknaden och användning av foder, om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1831/2003 och om upphävande av rådets direktiv 79/373/EEG, kommissionens direktiv 80/511/EEG, rådets direktiv 82/471/EEG, 83/228/EEG, 93/74/EEG, 93/113/EG och 96/25/EG samt kommissionens beslut 2004/217/EG (2), vissa produkter som varken är godkända som fodertillsatser eller finns med i förteckningen över foderråvaror och vissa produkter som är godkända som fodertillsatser och som skulle kunna finnas med i förteckningen över foderråvaror enligt villkoren i förordning (EG) nr 767/2009.
(2)
För att undvika inkonsekvent behandling av sådana produkter, förenkla de nationella behöriga kontrollmyndigheternas arbete och för att minska bördan för de berörda parterna vad gäller vissa produkter måste man anta en förordning som fastställer att dessa produkter inte är fodertillsatser.
(3)
Vid detta fastställande ska de berörda produkternas samtliga egenskaper beaktas.
(4)
Vid en jämförelse av egenskaperna för de produkter som finns med i registret över fodertillsatser med egenskaperna för de produkter som nämns i förteckningen över foderråvaror kan flera kriterier härledas för klassificering av produkter som foderråvaror, fodertillsatser eller andra produkter. Användbara kriterier för uppdelningen är bl.a. tillverknings- och bearbetningsmetoder, standardiseringsnivå, homogenisering, renhet, kemisk definition och användningsområde för produkterna. För konsekvensens skull bör produkter med liknande egenskaper klassificeras analogt. För produkter där det rådde osäkerhet om huruvida de var fodertillsatser, har en undersökning genomförts som beaktade dessa kriterier.
(5)
På grundval av den undersökningen bör de produkter som anges i bilagan inte betraktas som fodertillsatser som omfattas av förordning (EG) nr 1831/2003.
(6)
Vad gäller märkningen av de produkter som godkänts som fodertillsatser och märkningen av foderråvaror och foderblandningar som innehåller dessa produkter bör en övergångsperiod fastställas för att foderföretagare ska kunna anpassa sig. Dessa produkter bör även strykas ur registret över fodertillsatser.
(7)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
De ämnen, mikroorganismer och preparat (nedan kallade produkter) som anges i bilagan är inte fodertillsatser som omfattas av förordning (EG) nr 1831/2003.
Artikel 2
De produkter som förtecknas i del 1 i bilagan får inte längre betraktas som godkända fodertillsatser som omfattas av förordning (EG) nr 1831/2003.
Artikel 3
De produkter som anges i del 1 i bilagan och som är märkta som fodertillsatser och förblandningar enligt förordning (EG) nr 1831/2003 får även fortsättningsvis släppas ut på marknaden till och med den 9 oktober 2013 och finnas kvar på marknaden tills lagren är tömda. Detsamma gäller för foderråvaror och foderblandningar i vars märkning dessa produkter anges som fodertillsatser enligt förordning (EG) nr 767/2009.
Artikel 4
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 8 oktober 2010.