PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 931/2011
ze dne 19. září 2011
o požadavcích na sledovatelnost stanovených nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 pro potraviny živočišného původu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (1), a zejména na čl. 18 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V článku 18 nařízení (ES) č. 178/2002 se stanoví obecné zásady sledovatelnosti potravin. Stanoví se, že sledovatelnost potravin musí být zajištěna ve všech fázích výroby, zpracování a distribuce. Rovněž je v něm uvedeno, že provozovatelé potravinářských podniků musí být schopni identifikovat osoby, které jim dodaly potraviny. Tito provozovatelé musí být také schopni identifikovat podniky, kterým byly dodány jejich výrobky. Tyto informace se na požádání poskytují příslušným orgánům.
(2)
Sledovatelnost je nezbytná proto, aby se zajistila bezpečnost potravin a spolehlivost informací, které se poskytují spotřebitelům. Zejména je nutné zajistit sledovatelnost u potravin živočišného původu, jež má napomoci k odstranění nebezpečných potravin z trhu, a tím k ochraně spotřebitelů.
(3)
Aby bylo dosaženo sledovatelnosti potravin, jak je stanoveno v článku 18 nařízení (ES) č. 178/2002, je třeba uvádět jména a adresy jak provozovatele potravinářského podniku, který potraviny dodává, tak provozovatele potravinářského podniku, kterému byly potraviny dodány. Tento požadavek se zakládá na přístupu „jeden krok zpět - jeden krok vpřed“, který předpokládá, že provozovatelé potravinářských podniků používají systém, který jim umožňuje identifikovat jejich přímého dodavatele (přímé dodavatele) a jejich přímého zákazníka (přímé zákazníky), s výjimkou případu, kdy se jedná o konečné spotřebitele.
(4)
Potravinové krize, ke kterým došlo v minulosti, odhalily, že dokumentační záznamy nebyly vždy dostačující k tomu, aby umožnily úplnou sledovatelnost podezřelých potravin. Na základě zkušeností získaných během provádění nařízení (ES) č. 178/2002, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin (2), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (3), a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (4), se ukázalo, že provozovatelé potravinářských podniků obecně nemají k dispozici informace nutné k zajištění toho, aby jejich systémy pro identifikaci manipulace nebo skladování potravin byly dostačující, zejména v odvětví potravin živočišného původu. V důsledku toho dochází v tomto odvětví ke zbytečně vysokým ekonomickým ztrátám, jelikož sledovatelnost potravin není rychlá a úplná.
(5)
Proto je vhodné stanovit určitá pravidla konkrétně pro odvětví potravin živočišného původu, aby se zajistilo správné uplatňování požadavků stanovených v článku 18 nařízení (ES) č. 178/2002. Tato pravidla by měla umožnit (určitou) flexibilitu, pokud jde o formát poskytování příslušných informací.
(6)
Zejména je vhodné poskytovat dodatečné informace o objemu nebo množství potravin živočišného původu, odkaz na dávku, šarži nebo případně zásilku, podrobný popis potravin a datum odeslání.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se stanoví pravidla pro provádění požadavků na sledovatelnost stanovených nařízením (ES) č. 178/2002 pro provozovatele potravinářských podniků, pokud jde o potraviny živočišného původu.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se použije na potraviny, kterými se podle čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 852/2004 rozumí nezpracované a zpracované výrobky.
2. Toto nařízení se nepoužije na potraviny obsahující jak výrobky rostlinného původu, tak zpracované výrobky živočišného původu.
Článek 3
Požadavky na sledovatelnost
1. Provozovatelé potravinářských podniků zajistí, aby byly provozovateli potravinářského podniku, kterému jsou potraviny dodávány, a na požádání i příslušnému orgánu poskytnuty tyto informace týkající se zásilek potravin živočišného původu:
a)
přesný popis potraviny;
b)
objem nebo množství potraviny;
c)
jméno a adresa provozovatele potravinářského podniku, který potravinu odeslal;
d)
jméno a adresa odesílatele (vlastníka), pokud je jiný než provozovatel potravinářského podniku, který potravinu odeslal;
e)
jméno a adresa provozovatele potravinářského podniku, kterému se potravina odesílá;
f)
jméno a adresa příjemce (vlastníka), pokud je jiný než provozovatel potravinářského podniku, kterému se potravina odesílá;
g)
odkaz na dávku, šarži nebo případně zásilku; a
h)
datum odeslání.
2. Informace uvedené v odstavci 1 musí být poskytnuty jako doplnění k veškerým informacím požadovaným podle příslušných ustanovení právních předpisů Unie, které se týkají sledovatelnosti potravin živočišného původu.
3. Informace uvedené v odstavci 1 musí být denně aktualizovány a musí zůstat k dispozici přinejmenším tak dlouho, dokud nelze oprávněně předpokládat, že potravina byla spotřebována.
Pokud o to příslušný orgán požádá, musí mu provozovatel potravinářského podniku tyto informace neprodleně poskytnout. Vhodnou formu, jejímž prostřednictvím musí být tyto informace zpřístupněny, si může zvolit dodavatel potravin, pokud jsou informace požadované podle odstavce 1 jasně a jednoznačně přístupné provozovateli podniku, kterému jsou potraviny dodávány, a může si je vyhledat.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. července 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. září 2011.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 931/2011
av den 19 september 2011
om de spårbarhetskrav som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 för livsmedel av animaliskt ursprung
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (1), särskilt artikel 18.5, och
av följande skäl:
(1)
I artikel 18 i förordning (EG) nr 178/2002 fastställs de allmänna principerna för spårbarhet av livsmedel. Det föreskrivs att livsmedel ska kunna spåras på alla stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan. Det fastställs även att livsmedelsföretagare måste kunna identifiera de personer från vilka de erhållit livsmedel. Dessa företagare måste även kunna identifiera de företag som erhållit deras produkter. På begäran ska informationen göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna.
(2)
Spårbarhet behövs för att säkerställa livsmedelssäkerheten och tillförlitligheten hos konsumentinformationen. Det är särskilt viktigt att tillämpa spårbarhet på livsmedel av animaliskt ursprung för att kunna bidra till att icke säkra livsmedel avlägsnas från marknaden och därmed kunna skydda konsumenterna.
(3)
För att spårbarhet av livsmedel enligt artikel 18 i förordning (EG) nr 178/2002 ska kunna uppnås behövs namn på och adress till både den livsmedelsföretagare som levererar livsmedlen och den livsmedelsföretagare som tar emot livsmedlen. Detta krav bygger på principen om ”ett steg bakåt - ett steg framåt”, som innebär att livsmedelsföretagare måste ha ett system som gör att de kan identifiera sina direkta leverantörer och sina direkta kunder, förutom då de är slutkonsumenter.
(4)
Tidigare livsmedelskriser har visat på att dokumentationen inte alltid har varit tillräcklig för att möjliggöra en fullständig spårbarhet av misstänkta livsmedel. Under tillämpningen av förordning (EG) nr 178/2002, Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 av den 29 april 2004 om livsmedelshygien (2), Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung (3) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 854/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (4) har erfarenheterna visat att livsmedelsföretagare vanligtvis inte har tillgång till den information de behöver för att säkerställa att deras system för att identifiering av hantering eller lagring av livsmedel är tillräckliga, särskilt i sektorn för livsmedel av animaliskt ursprung. Detta har resulterat i att denna sektor har drabbats av onödigt stora ekonomiska förluster på grund av man inte snabbt och fullständigt kunnat spåra livsmedlen.
(5)
Därför bör särskilda regler för den specifika sektorn för livsmedel av animaliskt ursprung fastställas för att säkerställa en korrekt tillämpning av kraven i artikel 18 i förordning (EG) nr 178/2002. Dessa regler bör medge (viss) flexibilitet vad gäller det format i vilket den relevanta informationen görs tillgänglig.
(6)
Det bör särskilt lämnas ytterligare information om volymen eller kvantiteten av livsmedel av animaliskt ursprung, en referens som identifierar partiet, satsen eller försändelsen, beroende på vad som är tillämpligt, en detaljerad beskrivning av livsmedlet och avsändningsdatum.
(7)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
I denna förordning fastställs tillämpningsföreskrifter för spårbarhetskraven i förordning (EG) nr 178/2002 för livsmedelsföretagare beträffande livsmedel av animaliskt ursprung.
Artikel 2
Tillämpningsområde
1. Denna förordning ska gälla för livsmedel som definieras som obearbetade och bearbetade produkter i artikel 2.1 i förordning (EG) nr 852/2004.
2. Denna förordning ska inte gälla för livsmedel som innehåller både produkter av vegetabiliskt ursprung och bearbetade produkter av animaliskt ursprung.
Artikel 3
Spårbarhetskrav
1. Livsmedelsföretagare ska se till att följande information om försändelser av livsmedel av animaliskt ursprung görs tillgänglig för den livsmedelsföretagare som tar emot livsmedlen och, på begäran, den behöriga myndigheten:
a)
En noggrann beskrivning av livsmedlet.
b)
Livsmedlets volym eller kvantitet.
c)
Namn på och adress till den livsmedelsföretagare som levererat livsmedlet.
d)
Namn på och adress till avsändaren (ägaren) om denna är någon annan än den livsmedelsföretagare som levererat livsmedlet.
e)
Namn på och adress till den livsmedelsföretagare till vilken livsmedlet levererats.
f)
Namn på och adress till mottagaren (ägaren) om denna är någon annan än den livsmedelsföretagare till vilken livsmedlet levererats.
g)
En referens som identifierar partiet, satsen eller försändelsen, beroende på vad som är tillämpligt.
h)
Avsändningsdatum.
2. Den information som avses i punkt 1 ska göras tillgänglig utöver den information som krävs enligt tillämpliga bestämmelser i unionslagstiftningen om spårbarhet av livsmedel av animaliskt ursprung.
3. Den information som avses i punkt 1 ska uppdateras dagligen och ska åtminstone finnas tillgänglig tills det finns goda skäl att anta att livsmedlet har konsumerats.
På begäran av den behöriga myndigheten ska livsmedelsföretagaren utan onödigt dröjsmål tillhandahålla informationen. Hur informationen lämpligen ska göras tillgänglig avgör leverantören av livsmedlet, så länge som den information som begärs i punkt 1 klart och otvetydigt finns tillgänglig och åtkomlig för den livsmedelsföretagare som tar emot livsmedlet.
Artikel 4
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 juli 2012.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 19 september 2011.