ROZHODNUTÍ RADY 2011/137/SZBP
ze dne 28. února 2011
o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská unie dne 23. února 2011 vyjádřila hluboké znepokojení nad vývojem situace v Libyi. Unie důrazně odmítla násilí a použití síly vůči civilistům a odsoudila represe proti poklidným demonstrantům.
(2)
Unie opětovně vyzvala k bezodkladnému skoncování s násilím a k učinění kroků řešících legitimní požadavky obyvatel.
(3)
Dne 26. února 2011 přijala Rada bezpečnosti Organizace spojených národů (dále jen „Rada bezpečnosti“) rezoluci 1970 (dále jen „rezoluce RB OSN č. 1970 (2011)“), jejímž prostřednictvím byla zavedena omezující opatření vůči Libyi a vůči osobám a subjektům podílejícím se na závažných porušeních lidských práv v Libyi, mimo jiné na útocích vůči civilnímu obyvatelstvu a zařízení a na porušování mezinárodního práva.
(4)
Unie se vzhledem k vážnosti situace v Libyi domnívá, že je nezbytné přijmout další omezující opatření.
(5)
K provedení některých opatření je dále nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Zakazuje se přímý i nepřímý prodej, dodávka nebo převod zbraní a souvisejícího materiálu všech typů včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů k výše uvedenému, jakož i vybavení, které může být použito k vnitřním represím, do Libye státními příslušníky členských států nebo z území či přes území členských států nebo za použití plavidel plujících pod vlajkou členských států či letadel těchto států, a to bez ohledu na to, zda výše uvedené věci pocházejí z území členských států či nikoli.
2. Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc, výcvik či jinou pomoc, včetně poskytování vyzbrojených žoldnéřů, v souvislosti s vojenskými činnostmi nebo s poskytováním, údržbou a užíváním věcí uvedených v odstavci 1 jakékoli fyzické či právnické osobě, subjektu nebo orgánu v Libyi nebo pro použití v této zemi;
b)
přímo či nepřímo poskytovat finanční pomoc v souvislosti s vojenskými činnostmi nebo s poskytováním, údržbou a užíváním věcí uvedených v odstavci 1 jakékoli fyzické či právnické osobě, subjektu nebo orgánu v Libyi nebo pro použití v této zemi;
c)
vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo následkem je obcházení zákazů uvedených v písmenu a) nebo b).
Článek 2
1. Článek 1 se nevztahuje na:
a)
dodávka, prodej nebo převod nesmrtonosného vojenského vybavení nebo vybavení, které může být použito k vnitřním represím, určeného výhradně pro humanitární nebo ochranné účely;
b)
jiné dodávky, prodeje nebo převody zbraní a souvisejícího materiálu;
c)
poskytování technické pomoci, výcviku nebo jiné pomoci, včetně personálu, souvisejících s takovým vybavením;
d)
poskytování finanční pomoci související s takovým vybavením;
jak bylo případně předem schváleno výborem ustaveným podle odstavce 24 rezoluce RB OSN č. 1970 (2011) (dále jen „výbor“).
2. Článek 1 se nevztahuje na dodávku, prodej nebo převod ochranných oděvů, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážených do Libye pracovníky OSN, pracovníky Evropské unie nebo jejích členských států, zástupci sdělovacích prostředků a pracovníky humanitárních a rozvojových organizací a doprovodným personálem pouze pro jejich osobní potřebu.
Článek 3
Zakazuje se nákup věcí uvedených v čl. 1 odst. 1 z Libye státními příslušníky členských států nebo za použití plavidel plujících pod vlajkou členských států nebo letadel těchto států bez ohledu na to, zda výše uvedené věci pocházejí z území Libye či nikoli.
Článek 4
1. Členské státy kontrolují ve shodě se svými vnitrostátními orgány a v souladu se svými právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména mořským právem a příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, na svém území, včetně námořních přístavů a letišť, každý náklad směřující do Libye a pocházející z této země, jestliže na základě informací, jež mají k dispozici, existují oprávněné důvody se domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou podle tohoto rozhodnutí zakázány.
2. Pokud členské státy objeví věci, jejichž dodávka, prodej, převod nebo vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, zajistí je a odstraní (například zničením, znehodnocením, uskladněním nebo převozem do státu, který není státem původu ani určení).
3. Členské státy v souladu se svými právními předpisy spolupracují na kontrolách a odstranění prováděných v souladu s odstavci 1 a 2.
4. Na letadla a plavidla přepravující náklad do Libye nebo z této země se vztahuje povinnost poskytnout před příjezdem a před odjezdem doplňující informace o veškerém zboží, které je přiváženo do některého členského státu nebo je z něj vyváženo.
Článek 5
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zamezení vstupu na jejich území nebo průjezdu přes ně:
a)
osobám uvedeným v příloze I rezoluce RB OSN č. 1970 (2011) a dalším osobám určeným Radou bezpečnosti nebo výborem v souladu s odstavcem 22 rezoluce RB OSN č. 1970 (2011), jak jsou uvedeny v příloze I;
b)
osobám, na něž se nevztahuje příloha I, zapojeným do vydávání rozkazů, dozoru nebo jiného způsobu vedení v souvislosti se závažnými porušeními lidských práv v Libyi nebo figurujícím jako spoluúčastníci takovéhoto jednání, včetně zapojení do plánování, velení, vydávání rozkazů nebo vedení útoků nebo včetně spoluúčasti na takovémto jednání, a to v rozporu s mezinárodním právem, včetně leteckých útoků vůči civilnímu obyvatelstvu a zařízení, nebo osob, jež jednají pro tyto osoby či jejich jménem nebo na jejich pokyn, jak jsou uvedeny v příloze II.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Ustanovení odst. 1 písm. a) se nepoužijí, stanoví-li výbor, že:
a)
cesta dotčené osoby je odůvodněná na základě humanitárních potřeb, včetně náboženských povinností; nebo
b)
výjimka by přispěla k cílům dosažení míru a národního smíření v Libyi a stability v regionu.
4. Ustanovení odst. 1 písm. a) se nepoužijí, pokud
a)
vstup na území nebo průjezd přes ně jsou nezbytné pro uskutečnění soudního řízení; nebo
b)
členský stát v jednotlivých případech stanoví, že tento vstup nebo průjezd je nezbytný k prosazování míru a stability v Libyi, a o tomto rozhodnutí do 48 hodin od přijetí informuje výbor.
5. Ustanovením odst. 1 písm. b) nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, zejména:
a)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace,
b)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané OSN nebo konané pod její záštitou,
c)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách nebo
d)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
6. Odstavec 5 se vztahuje také na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
7. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 5 nebo 6.
8. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření uložených podle odst. 1 písm. b), pokud je cesta dotyčné osoby odůvodněna naléhavými humanitární potřebami nebo účastí na mezivládních zasedáních, včetně zasedání podporovaných Unií nebo zasedání, jejichž hostitelem je členský stát vykonávající předsednictví úřadu OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Libyi.
9. Členský stát, který si přeje udělit výjimky podle odstavce 8, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
10. Pokud členský stát podle odstavců 5, 6 a 8 povolí osobám uvedeným v příloze vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 6
1. Veškeré finanční prostředky, jiná finanční aktiva a hospodářské zdroje, jež jsou vlastněny nebo kontrolovány, a to přímo či nepřímo:
a)
osobami nebo subjekty uvedenými v příloze II rezoluce RB OSN č. 1970 (2011) a dalšími osobami a subjekty určenými Radou bezpečnosti nebo výborem v souladu s odstavcem 22 rezoluce RB OSN č. 1970 (2011), nebo osobami a subjekty jednajícími jménem těchto osob nebo na jejich pokyn, nebo subjekty, jež jsou jimi vlastněny nebo kontrolovány, uvedenými v příloze III;
b)
osobami a subjekty, na něž se nevztahuje příloha III, zapojenými do vydávání rozkazů, dozoru nebo jiného způsobu vedení v souvislosti se závažnými porušeními lidských práv v Libyi nebo figurujícími jako spoluúčastníci takovéhoto jednání, včetně zapojení do plánování, velení, vydávání rozkazů nebo vedení útoků nebo včetně spoluúčasti na takovémto jednání, a to v rozporu s mezinárodním právem, včetně leteckých útoků vůči civilnímu obyvatelstvu a zařízení, nebo osobami či subjekty, jež jednají jejich jménem nebo na jejich pokyn, nebo subjekty, jež jsou jimi vlastněny nebo kontrolovány, uvedenými v příloze IV,
se zmrazují.
2. Žádné finanční prostředky, jiná finanční aktiva nebo hospodářské zdroje se nezpřístupní fyzickým či právnickým osobám nebo subjektům uvedeným v odstavci 1, a to přímo ani nepřímo ani v jejich prospěch.
3. Výjimky lze učinit v případě finančních prostředků, finančních aktiv a hospodářských zdrojů, jež jsou:
a)
nezbytné pro úhradu základních výdajů, včetně plateb za potraviny, nájemné nebo splátek hypotéky, plateb za léčivé přípravky a lékařskou péči, daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určené výlučně k úhradě přiměřených honorářů za odborné výkony a k náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb v souladu s vnitrostátními právními předpisy; nebo
c)
určené výlučně k úhradě poplatků, v souladu s vnitrostátními právními předpisy, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků, jiné finanční pomoci a hospodářských zdrojů,
poté, co dotyčný členský stát tam, kde je to vhodné, oznámí výboru úmysl umožnit přístup k takovým finančním prostředkům, dalším finančním aktivům nebo hospodářským zdrojům, a pokud výbor do pěti pracovních dnů od tohoto oznámení nevydá zamítavé rozhodnutí.
4. Výjimky lze učinit rovněž pro finanční prostředky a hospodářské zdroje, jež jsou:
a)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, po případném oznámení dotyčného členského státu zaslaném výboru a po schválení výborem; nebo
b)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí; v takovém případě mohou být finanční prostředky, jiná finanční aktiva a hospodářské zdroje použity k výdajům souvisejícím s tímto zástavním právem nebo rozhodnutím, pokud bylo toto zástavní právo zřízeno nebo rozhodnutí vydáno přede dnem přijetí rezoluce RB OSN č. 1970 (2011) a není ve prospěch osoby či subjektu uvedených v odstavci 1, a to po případném oznámení dotyčného členského státu zaslaném výboru.
5. Odstavec 1 nebrání určeným osobám nebo subjektům provést platbu vyplývající ze smlouvy, jež byla uzavřena dříve, než byly tyto osoby nebo subjekty zařazeny na seznam, za předpokladu, že příslušný členský státy určil, že tuto platbu přímo ani nepřímo neobdrží osoba nebo subjekt uvedené v odstavci 1, a to poté, co dotyčný členský stát tam, kde je to vhodné, oznámí výboru úmysl provést nebo obdržet takovéto platby nebo umožnit uvolnění zmrazených finančních prostředků, jiných finančních aktiv nebo hospodářských zdrojů za tímto účelem, a toto oznámení výboru učiní deset pracovních dní před přijetím příslušného rozhodnutí.
6. Odstavec 2 se nepoužije, jsou-li na zmrazené účty připsány:
a)
úroky nebo jiné výnosy splatné z těchto účtů; nebo
b)
platby splatné podle smluv, dohod nebo závazků, které vznikly před datem, od nějž se na tyto účty vztahují omezující opatření,
za předpokladu, že se na takové úroky, jiné výnosy a platby i nadále vztahuje odstavec 1.
Článek 7
Osobám nebo subjektům uvedeným v přílohách I, II, III nebo IV ani jakékoli jiné osobě nebo subjektu v Libyi, včetně libyjské vlády, ani jakékoli osobě nebo subjektu, která vznese nárok prostřednictvím této osoby nebo subjektu nebo v její či jeho prospěch, se nepřiznají žádné nároky, a to ani kompenzace nebo jiný nárok tohoto druhu, jako je nárok na započtení pohledávek nebo nárok v rámci záruky v souvislosti s jakoukoli smlouvou nebo transakcí, jejíž plnění bylo přímo či nepřímo, zcela či částečně dotčeno z důvodu opatření, o nichž bylo rozhodnuto podle rezoluce RB OSN č. 1970 (2011), včetně opatření Unie nebo kteréhokoli členského státu k provedení příslušných rozhodnutí Rady bezpečnosti nebo opatření stanovených tímto rozhodnutím nebo v souladu nebo spojitosti s nimi.
Článek 8
1. Rada provede změny příloh I a III na základě rozhodnutí přijatých Radou bezpečnosti nebo výborem.
2. Rada na návrh členských států nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku stanoví seznamy uvedené v přílohách II a IV a přijímá jejich změny.
Článek 9
1. Pokud Rada bezpečnosti nebo výbor zařadí na seznam určitou osobu nebo subjekt, Rada tuto osobu nebo subjekt zahrne do přílohy I nebo III.
2. Pokud Rada rozhodne, že se na určitou osobu nebo subjekt budou vztahovat opatření uvedená v čl. 5 odst. 1 písm. b) a čl. 6 odst. 1 písm. b), změní odpovídajícím způsobem přílohy II a IV.
3. Rada sdělí osobě či subjektu uvedené v odstavcích 1 a 2 své rozhodnutí, včetně důvodů zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a této osobě či subjektu umožní se k této záležitosti vyjádřit.
4. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu či subjekt o této skutečnosti informuje.
Článek 10
1. V přílohách I, II, III a IV jsou uvedeny důvody pro zařazení uvedených dotčených osob a subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti nebo výbor s ohledem na přílohy I a III.
2. V přílohách I, II, III a IV jsou rovněž uvedeny informace nezbytné k identifikaci dotčených osob nebo subjektů, poskytnuté Radou bezpečnosti nebo výborem s ohledem na přílohy I a III, pokud jsou tyto informace k dispozici. Pokud jde o osoby, mohou tyto informace zahrnovat jména, včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, číslo pasu a číslo průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci nebo povolání. Pokud jde o subjekty, mohou tyto informace zahrnovat názvy, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Přílohy I a III rovněž zahrnují datum určení Radou bezpečnosti nebo výborem.
Článek 11
Pro dosažení co největšího účinku opatření stanovených v tomto rozhodnutí podporuje Unie třetí země v přijímání obdobných omezujících opatření.
Článek 12
1. Toto rozhodnutí se odpovídajícím způsobem přezkoumá, změní nebo zruší, zejména s ohledem na příslušná rozhodnutí Rady bezpečnosti.
2. Opatření podle čl. 5 odst. 1 písm. b) a čl. 6 odst. 1 písm. b) jsou pravidelně a nejméně každých dvanáct měsíců přezkoumávána. Tato opatření přestávají pro dotčené osoby a subjekty platit, pokud Rada postupem podle čl. 8 odst. 2 stanoví, že již nejsou splněny podmínky pro jejich použití.
Článek 13
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 28. února 2011.
RÅDETS BESLUT 2011/137/GUSP
av den 28 februari 2011
om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Libyen
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 29, och
av följande skäl:
(1)
Den 23 februari 2011 uttryckte Europeiska unionen sin djupa oro över situationen i Libyen. EU fördömde kraftigt våldsamheterna och det våld som brukats mot civilbefolkningen och beklagade angreppen på fredliga demonstranter.
(2)
EU upprepade sin uppmaning om ett omedelbart slut på användningen av våld och om åtgärder för att bemöta befolkningens legitima krav.
(3)
Den 26 februari 2011 antog Förenta nationernas säkerhetsråd (säkerhetsrådet) resolution 1970 (2011) genom vilken restriktiva åtgärder infördes mot Libyen och mot personer och enheter som deltar i allvarliga människorättsbrott mot personer i Libyen, genom att i strid mot folkrätten delta i angrepp mot civilbefolkningar och civila anläggningar.
(4)
Med beaktande av hur allvarlig situationen i Libyen är anser EU att det är nödvändigt att införa ytterligare restriktiva åtgärder.
(5)
Det krävs ytterligare insatser från unionen för att genomföra vissa åtgärder.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Direkt eller indirekt leverans, försäljning eller överföring av vapen och tillhörande materiel av alla slag, inklusive vapen och ammunition, militärfordon och militär utrustning, paramilitär utrustning och reservdelar till ovanstående, samt utrustning som kan användas för internt förtryck, till Libyen från medlemsstaternas medborgare eller från eller genom medlemsstaternas territorier eller med hjälp av fartyg eller luftfartyg som för deras flagg ska förbjudas vare sig de har sitt ursprung i deras territorier eller inte.
2. Det ska vara förbjudet att
a)
direkt eller indirekt tillhandahålla tekniskt bistånd, utbildning eller annat stöd, inbegripet tillhandahållande av beväpnade legosoldater, med anknytning till militär verksamhet eller tillhandahållande, underhåll och användning av sådana varor som avses i punkt 1, till fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ i, eller för användning i, Libyen,
b)
direkt eller indirekt tillhandahålla ekonomiskt bistånd med anknytning till militär verksamhet eller tillhandahållande, underhåll och användning av sådana varor som avses i punkt 1, till fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ i, eller för användning i, Libyen,
c)
medvetet och avsiktligt delta i verksamhet vars syfte eller verkan är att kringgå de förbud som avses i leden a och b.
Artikel 2
1. Artikel 1 ska inte tillämpas på
a)
leverans, försäljning eller överföring av icke-dödande militär utrustning eller utrustning som kan användas för internt förtryck och som endast är avsedd för humanitärt bruk eller som skydd,
b)
annan leverans, försäljning eller överföring av vapen och tillhörande materiel,
c)
tillhandahållande av tekniskt bistånd, utbildning eller annat stöd, även personal, som rör sådan utrustning,
d)
tillhandahållande av tekniskt bistånd som rör sådan utrustning,
som på förhand, i förekommande fall, godkänts av den kommitté som har upprättats i enlighet med punkt 24 i säkerhetsrådets resolution 1970 (2011) (kommittén).
2. Artikel 1 ska inte tillämpas på leverans, försäljning eller överföring av skyddsdräkter, inbegripet skottsäkra västar och militära hjälmar, som tillfälligt exporteras till Libyen av Förenta nationernas personal, Europeiska unionens eller dess medlemsstaters personal, mediernas företrädare samt biståndsarbetare och åtföljande personal och som är avsedda enbart för deras personliga bruk.
Artikel 3
Upphandling av varor som avses i artikel 1.1 från Libyen genom medlemsstaternas medborgares försorg, med användning av fartyg som för deras flagg eller av deras luftfartyg, är också förbjuden, oavsett om dessa har sitt ursprung inom Libyens territorium eller inte.
Artikel 4
1. Medlemsstaterna ska med stöd av sina nationella myndigheter och nationell lagstiftning och i överensstämmelse med internationell rätt, särskilt havsrätten och relevanta internationella avtal om civil luftfart, inspektera alla lasttransporter till och från Libyen inom sitt territorium, inbegripet sina kusthamnar och flygplatser, om de har information som ger rimliga skäl att anta att lasten innehåller varor som det enligt detta beslut är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera.
2. Medlemsstaterna ska vid upptäckt beslagta och bortskaffa varor som det enligt detta beslut är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera (exempelvis genom att de förstörs, görs oanvändbara, läggs i depå eller överförs till en annan stat än ursprungs- eller destinationsstaten för omhändertagande).
3. Medlemsstaterna ska, i enlighet med sin nationella lagstiftning, samarbeta vid inspektioner och bortskaffande i enlighet med punkterna 1 och 2.
4. För fraktluftfartyg och handelsfartyg till och från Libyen ska det krävas ytterligare information före ankomst eller avresa i fråga om alla varor som förs in i eller ut ur en medlemsstat.
Artikel 5
1. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att förhindra inresa till eller transitering genom sitt territorium av
a)
de personer som förtecknas i bilaga I till säkerhetsrådets resolution 1970 (2011) och de ytterligare personer som utsetts av säkerhetsrådet eller av kommittén i enlighet med punkt 22 i säkerhetsrådets resolution 1970 (2011) och som förtecknas i bilaga I,
b)
de personer som inte omfattas av bilaga I men som medverkar till eller är delaktiga i beordrande, överinsyn eller ledning på annat sätt av allvarliga människorättskränkningar mot personer i Libyen, även genom medverkan till eller delaktighet när folkrättsstridiga angrepp, inklusive flygbombningar, mot civilbefolkning och civila anläggningar planeras, leds, beordras eller utförs, eller som agerar på deras vägnar eller under deras ledning, enligt förteckningen i bilaga II,
2. Punkt 1 ska inte ålägga medlemsstaterna att vägra sina egna medborgare inresa på sitt territorium.
3. Punkt 1 a ska inte tillämpas om kommittén fastställer att
a)
en resa är motiverad av brådskande humanitära skäl, inklusive religiösa skyldigheter, eller
b)
ett undantag skulle främja målen för fred och nationell försoning i Libyen och stabilitet i regionen.
4. Punkt 1 a ska inte tillämpas om
a)
en inresa eller transitering är nödvändig för att genomföra en rättegång, eller
b)
en medlemsstat från fall till fall avgör att en inresa eller transitering är nödvändig för att främja freden och stabiliteten i Libyen och medlemsstaten inom 48 timmar anmäler detta till kommittén.
5. Punkt 1 b ska tillämpas utan att det påverkar de fall då en medlemsstat är bunden av en skyldighet enligt internationell rätt, nämligen
a)
som värdland för en internationell mellanstatlig organisation,
b)
som värdland för en internationell konferens sammankallad av eller under överinseende av FN,
c)
enligt ett multilateralt avtal som ger privilegier och immunitet, eller
d)
enligt 1929 års konkordat (Lateranfördraget) mellan Heliga stolen (Vatikanstaten) och Italien.
6. Punkt 5 ska anses tillämplig även i de fall när en medlemsstat är värdland för Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (Osse).
7. Rådet ska informeras på vederbörligt sätt i alla de fall då en medlemsstat beviljar ett undantag enligt punkt 5 eller 6.
8. Medlemsstaterna får bevilja undantag från de åtgärder som föreskrivs i punkt 1 b, om resan är motiverad av allvarliga humanitära skäl eller för att delta i mellanstatliga möten, inklusive möten som stöds av unionen eller där en medlemsstat är värdland för Osse, där det förs en politisk dialog som direkt främjar demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatsprincipen i Libyen.
9. En medlemsstat som vill bevilja undantag i enlighet med punkt 8 ska anmäla detta skriftligt till rådet. Undantaget ska anses beviljat såvida inte en eller flera av rådets medlemmar gör en skriftlig invändning inom två arbetsdagar efter det att de mottagit anmälan om det föreslagna undantaget. Om en eller flera av rådets medlemmar har invändningar, får rådet med kvalificerad majoritet besluta att bevilja det föreslagna undantaget.
10. I de fall där en medlemsstat i enlighet med punkterna 5, 6 och 8 tillåter inresa till eller transitering genom sitt territorium för personer som förtecknas i bilagan, ska tillståndet endast gälla det ändamål för vilket det ges och de personer som berörs av detta.
Artikel 6
1. Alla penningmedel, andra finansiella tillgångar och ekonomiska resurser som ägs eller kontrolleras direkt eller indirekt av
a)
de personer och enheter som förtecknas i bilaga II till säkerhetsrådets resolution 1970 (2011) och de ytterligare personer och enheter som utsetts av säkerhetsrådet eller av kommittén i enlighet med punkt 22 i säkerhetsrådets resolution 1970 (2011) eller av personer och enheter som agerar på deras vägnar eller under deras ledning liksom för enheter som ägs eller kontrolleras av dessa, enligt förteckningen i bilaga III,
b)
personer och enheter som inte omfattas av bilaga III men som medverkar till eller är delaktiga i beordrande, överinsyn eller ledning på annat sätt av allvarliga människorättskränkningar mot personer i Libyen, även genom medverkan till eller delaktighet när folkrättsstridiga angrepp, inklusive flygbombningar, mot civilbefolkning och civila anläggningar, eller av personer eller enheter som agerar på deras vägnar eller på deras uppdrag eller av enheter som ägs eller kontrolleras av dem, enligt förteckningen i bilaga IV,
ska frysas.
2. Inga penningmedel, andra finansiella tillgångar eller ekonomiska resurser får direkt eller indirekt göras tillgängliga för eller utnyttjas till gagn för de fysiska eller juridiska personer eller enheter som avses i punkt 1.
3. Undantag får göras för penningmedel, finansiella tillgångar och ekonomiska resurser som är
a)
nödvändiga för att täcka grundläggande utgifter, inbegripet betalning av livsmedel, hyra eller amorteringar, mediciner och läkarvård, skatter, försäkringspremier och avgifter för allmännyttiga tjänster,
b)
avsedda endast för betalning av rimliga arvoden och ersättning av utgifter i samband med tillhandahållande av juridiska tjänster i enlighet med nationell lagstiftning, eller
c)
är avsedda endast för betalning av avgifter eller serviceavgifter, i enlighet med nationell lag, för rutinmässig hantering eller förvaltning av frysta penningmedel, andra finansiella tillgångar eller ekonomiska resurser,
efter det att den berörda medlemsstaten, när det är lämpligt, har anmält till kommittén att den avser att bevilja tillgång till sådana penningmedel, andra finansiella tillgångar eller ekonomiska resurser och förutsatt att kommittén inte har fattat ett negativt beslut inom fem arbetsdagar efter en sådan anmälan.
4. Undantag får även göras för penningmedel och ekonomiska resurser som är
a)
nödvändiga för att täcka extraordinära utgifter, efter det att den berörda medlemsstaten, när det är lämpligt, har anmält ett sådant beslut till kommittén och det har godkänts av kommittén, eller
b)
föremål för kvarstad i enlighet med ett rättsligt eller administrativt beslut eller en skiljedom, i vilket fall penningmedlen, de andra finansiella tillgångarna eller de ekonomiska resurserna får användas för att tillgodose ett sådant kvarstadsbeslut eller en sådan skiljedom, förutsatt att kvarstadsbeslutet eller domen meddelats före dagen för antagandet av säkerhetsrådets resolution 1970 (2011) och inte är till gagn för en person eller enhet som avses i punkt 1, efter det att den berörda medlemsstaten, när det är lämpligt, har gjort en anmälan till kommittén.
5. Punkt 1 ska inte hindra en förtecknad person eller enhet från att göra en betalning i samband med ett avtal som ingåtts innan en sådan person eller enhet togs upp i förteckningen, under förutsättning att den berörda medlemsstaten har fastställt att betalningen inte direkt eller indirekt tas emot av en person eller enhet som avses i punkt 1 och under förutsättning att den berörda medlemsstaten, när det är lämpligt, till kommittén har anmält avsikten att göra eller ta emot sådana betalningar eller att bevilja tillgång till penningmedel, andra finansiella tillgångar eller ekonomiska resurser för detta ändamål, tio arbetsdagar före ett sådant beviljande.
6. Punkt 2 ska inte vara tillämplig på kreditering av frysta konton med
a)
ränta eller övriga intäkter på dessa konton, eller
b)
betalningar i samband med avtal, överenskommelser eller förpliktelser som ingåtts eller uppkommit före den dag från och med vilken dessa konton blev föremål för restriktiva åtgärder,
förutsatt att all sådan ränta, alla sådana övriga intäkter och alla sådana betalningar fortfarande omfattas av punkt 1.
Artikel 7
Inga anspråk, inbegripet ersättningsanspråk eller andra anspråk av detta slag, till exempel kvittningsanspråk eller anspråk enligt en garanti, som har samband med avtal eller transaktioner som direkt eller indirekt påverkades helt eller delvis av de åtgärder om vilka beslut fattades i enlighet med säkerhetsrådets resolution 1970 (2011), inbegripet åtgärder av unionen eller någon medlemsstat i enlighet med, enligt kraven för eller med anknytning till, genomförandet av säkerhetsrådets relevanta beslut eller åtgärder som omfattas av detta beslut, får beviljas de personer eller enheter som förtecknas i bilaga I, II, III eller IV eller någon annan person eller enhet i Libyen, inbegripet Libyens regering, eller någon annan person eller enhet som gör ett anspråk genom någon sådan person eller enhet eller på någon sådan persons eller enhets vägnar.
Artikel 8
1. Rådet ska göra ändringar i bilagorna I och III på grundval av beslut som fattats av säkerhetsrådet eller kommittén.
2. Rådet ska på förslag av medlemsstater eller unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik fastställa förteckningarna i bilagorna II och IV och anta ändringar av dessa.
Artikel 9
1. Om säkerhetsrådet eller kommittén för upp en person eller enhet i förteckningen ska rådet föra upp denna person eller enhet i bilaga I eller III.
2. Om rådet beslutar att en person eller enhet ska vara föremål för de åtgärder som avses i artiklarna 5.1 b och 6.1 b ska det ändra bilagorna II och IV i enlighet med detta.
3. Rådet ska meddela sitt beslut, inbegripet skälen för uppförandet i förteckningen, till den person eller enhet som avses i punkterna 1 och 2 antingen direkt, om deras adress är känd, eller genom att ett meddelande offentliggörs, så att sådana personer eller enheter ges tillfälle att inkomma med synpunkter.
4. Om synpunkter lämnas, eller om väsentlig ny bevisning läggs fram, ska rådet ompröva sitt beslut och informera den berörda personen eller enheten om detta.
Artikel 10
1. Bilagorna I, II, III och IV ska innehålla de av säkerhetsrådet eller kommittén lämnade skälen till att de berörda förtecknade personerna och enheterna har tagits upp i förteckningen med avseende på bilagorna I och III.
2. Bilagorna I, II, III och IV ska också innehålla den av säkerhetsrådet eller kommittén lämnade information som behövs för att identifiera de berörda personerna eller enheterna, förutsatt att sådan information finns att tillgå, med avseende på bilagorna I och III. När det gäller personer kan sådan information innefatta namn, inklusive alias, födelsedatum och födelseort, nationalitet, pass- och ID-kortsnummer, kön, adress om den är känd samt befattning eller yrke. När det gäller enheter kan informationen innefatta namn, plats och datum för registrering samt registreringsnummer och driftsställe. Bilagorna I och III ska också innehålla datum för förtecknande av säkerhetsrådet eller kommittén.
Artikel 11
För att maximera verkan av de åtgärder som avses i detta beslut ska unionen uppmuntra tredjestater att anta liknande restriktiva åtgärder.
Artikel 12
1. Detta beslut ska, beroende på vad som är lämpligt, ses över, ändras eller upphävas, särskilt på grundval av tillämpliga beslut av säkerhetsrådet.
2. De åtgärder som avses i artiklarna 5.1 b och 6.1 b ska regelbundet ses över, åtminstone var tolfte månad. De ska upphöra att gälla för de berörda personerna och enheterna om rådet i enlighet med det förfarande som avses i artikel 8.2 fastställer att villkoren för tillämpningen av dem inte längre är uppfyllda.
Artikel 13
Detta beslut får verkan samma dag som det antas.
Utfärdat i Bryssel den 28 februari 2011.