ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 28. září 2010
o zastavení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých polyethylentereftalátů pocházejících z Íránu, Pákistánu a Spojených arabských emirátů a o uvolnění částek zajištěných v podobě uložených prozatímních cel
(2010/577/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) („základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) Komise dne 3. září 2009 informovala o zahájení antidumpingového řízení, pokud jde o dovoz některých polyethylentereftalátů („PET“) pocházejících z Íránu, Pákistánu a Spojených arabských emirátů („dotčené země“) do Unie. Nařízením (EU) č. 472/2010 (3) („prozatímní nařízení“) Komise dne 1. června 2010 uložila prozatímní antidumpingové clo na dovoz některých polyethylentereftalátů pocházejících z Íránu a Spojených arabských emirátů.
(2)
Řízení bylo zahájeno v návaznosti na podnět, který podal dne 20. července 2009 Polyethylene Terephthalate Committee of Plastics Europe (Výbor pro polyethylentereftaláty při Plastics Europe) („žadatel“) jménem výrobců představujících podstatnou část, v tomto případě více než 50 %, celkové výroby některých polyethylentereftalátů v Unii.
(3)
Jak je uvedeno v 11. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. července 2008 do 30. června 2009 („období šetření“). Posouzení vývojových tendencí týkajících se stanovení újmy se vztahovalo na období od 1. ledna 2006 do konce období šetření („posuzované období“).
(4)
V rámci souběžného antisubvenčního řízení bylo podle nařízení Komise (EU) č. 473/2010 (4) uloženo prozatímní vyrovnávací clo na dovoz některých polyethylentereftalátů pocházejících z Íránu a Spojených arabských emirátů.
2. Následný postup
(5)
Po poskytnutí informací o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních antidumpingových opatření („poskytnutí prozatímních informací“), se některé zúčastněné strany k prozatímním zjištěním písemně vyjádřily. Stranám, které o to požádaly, byla poskytnuta možnost slyšení.
(6)
Komise nadále shromažďovala a ověřovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné ke konečným zjištěním. Po poskytnutí prozatímních informací byly zváženy ústní a písemné připomínky zúčastněných stran a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby odpovídajícím způsobem upravena.
(7)
Všechny strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě byl přijat záměr doporučit zastavení řízení a uvolnit částky zajištěné v podobě uložených prozatímních cel („poskytnutí konečných informací“). Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, během níž mohly k těmto poskytnutým informacím vznést námitky.
(8)
Byly zváženy ústní a písemné připomínky zúčastněných stran a na jejich základě byla zjištění podle potřeby odpovídajícím způsobem upravena.
3. Strany dotčené řízením
(9)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že vzorek výrobců v EU nebyl reprezentativní a jednotný, a že tudíž analýza újmy vykazovala nedostatky. Bylo zejména tvrzeno, že výběr vzorku nebyl nezbytný, jelikož počet výrobců nebyl velký. Dále bylo také tvrzeno, že „umělým“ rozdělením skupin společností na jednotlivé právní subjekty vzorek neobsahuje některé přední společnosti na trhu (Artenius, M&G Polimeri) a že metodika výběru vzorku není jednotná, neboť vzorek rovněž zahrnoval dvě skupiny společností. Rovněž se tvrdilo, že vzorek nebyl reprezentativní, jelikož neobsahoval žádného výrobce, který v dostatečném množství prodává výrobky zpracovateli PET ve spojení. Orgány proto údajně nemohly posoudit skutečnou schopnost výrobního odvětví Unie zajistit dodávky a nevzaly v úvahu střet zájmů výrobního odvětví Unie. Navíc jelikož jedna společnost neposkytla veškeré potřebné informace a byla ze vzorku vyloučena, reprezentativnost se údajně snížila na 28 % výroby v EU. Stejné strany tvrdily, že vybraný vzorek nebyl statisticky reprezentativní.
(10)
Co se týká tvrzení, že výběr vzorku nebyl nezbytný, jelikož počet výrobců nebyl vysoký, znovu se opakuje, že za účelem výběru vzorku se přihlásilo čtrnáct výrobců v Unii, kteří patří do osmi skupin společností. Vzhledem k objektivně vysokému počtu výrobců v EU, kteří spolupracovali, tj. čtrnácti, byl v souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení použit výběr vzorku na základě největšího reprezentativního objemu prodeje, který bylo možné v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumat. Vybraný vzorek zahrnoval pět jednotlivých společností (se šesti výrobními závody).
(11)
S ohledem na první tvrzení týkající se reprezentativnosti vzorku je nutno podotknout, že orgány mohou zahrnout jednotlivé společnosti, které jsou součástí skupiny společností, do vzorku, pokud jsou reprezentativní a vedou oddělené účetnictví. V opačném případě by šetření u všech čtrnácti výrobců v EU, kteří patří do osmi skupin společností, zamezilo včasnému dokončení šetření. Skutečnost, že do vzorku byly zahrnuty dvě skupiny společností, však není v rozporu s metodikou výběru vzorku, která byla v tomto případě použita, tj. největší reprezentativní objemy prodeje odběratelům v EU.
(12)
Pokud jde o skupinu Indorama, tato skupina měla v období šetření dva různé výrobní závody - jeden v Nizozemsku a jeden ve Spojeném království. Zařazení této skupiny do vzorku je v souladu s použitou metodikou výběru vzorku, jelikož tyto výrobní závody tvořily z právního a finančního hlediska jeden subjekt. Co se týká společnosti Equipolymers, která měla v období šetření dva oddělené subjekty vyrábějící PET (jeden v Itálii a jeden v Německu), společnost poskytla konsolidované údaje pro oba výrobní závody. Vzhledem ke skutečnosti, že tyto konsolidované údaje bylo možné ověřit v průběhu jedné inspekce v ústředí společnosti, bylo rozhodnuto tyto konsolidované údaje akceptovat a považovat pro účely tohoto řízení podniky společnosti Equipolymers vyrábějící PET za jeden subjekt. Pokud jde o tvrzení, že do vzorku měly být zařazeny společnosti Artenius a M&G Polimeri, protože zaujímají přední místo na trhu, podotýká se, že žádný z jejich jednotlivých subjektů nepatřil ke společnostem s nejvyšším objemem prodeje odběratelům v EU.
(13)
Co se týká tvrzení, že vzorek nebyl reprezentativní, protože nezahrnoval jednoho výrobce, který vyrábí především pro vnitřní spotřebu, je třeba poznamenat, že schopnost zajistit dodávky lze přezkoumat v rámci analýzy zájmu Unie, je-li takovéto tvrzení předloženo, a za tímto účelem lze vlastní spotřebu odečíst od objemu výroby. Není proto nutné, aby byl za účelem přezkoumání některých činitelů újmy takovýto výrobce zařazen do vzorku. Za druhé, jakýkoli dvojí zájem vyplývající z postavení společnosti jako výrobce v EU a současně zpracovatele lze rovněž posoudit v analýze zájmu Unie. Postavení určité společnosti jako výrobce v EU i jako zpracovatele nesouvisí s výkonností výrobního odvětví Unie, pokud se jako srovnávací měřítko bere prodej odběratelům v EU, kteří nejsou ve spojení. Toto tvrzení se proto zamítá.
(14)
Pokud jde o tvrzení ohledně celkové reprezentativnosti vzorku, znovu se zdůrazňuje, že omezení počtu společností zařazených do vzorku na čtyři snížilo reprezentativnost z 65 % na 47 % prodeje všech spolupracujících výrobců. Na stejné čtyři společnosti připadalo 52 % výroby v Unii. To se považuje za reprezentativní vzorek výrobců v EU, pokud jde o prodej nezávislým odběratelům v EU.
(15)
Co se týká tvrzení, že vybraný vzorek nebyl statisticky reprezentativní, uvádí se, že čl. 17 odst. 1 základního nařízení jednoznačně umožňuje, aby jako alternativa „statisticky reprezentativního“ vzorku byl vzorek založen na největším reprezentativním objemu prodeje, který může být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán.
(16)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky týkající se zjištění, 3. až 10. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(17)
Připomíná se, že ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byl dotčený výrobek definován jako polyethylentereftalát s viskozitním číslem nejméně 78 ml/g, podle normy ISO 1628-5, pocházející z dotčených zemí a v současnosti kódu KN 3907 60 20.
(18)
Ve 14. bodě odůvodnění prozatímního nařízení bylo mimoto uvedeno, že šetřením bylo prokázáno, že PET vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie a PET vyráběné a prodávané na domácích trzích v dotčených zemích a vyvážené do Unie představují obdobné výrobky.
(19)
Jelikož se výrobek, který byl předmětem šetření, považoval za homogenní výrobek, nebyl za účelem výpočtu dumpingového rozpětí a rozpětí újmy dále rozdělen na různé typy výrobku.
(20)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že by PET měly být rozděleny na různé typy výrobku podle jejich viskozitního čísla, jelikož viskozitní číslo je zásadní pro určení různých použití vyráběných typů PET. Usuzovalo se, že by toto tvrzení mělo být uznáno, a metodika výpočtu dumpingového rozpětí a rozpětí újmy byla příslušně upravena.
C. DUMPING
(21)
Jak bylo vysvětleno výše ve 20. bodě odůvodnění, metodika pro výpočet dumpingového rozpětí byla přizpůsobena a dumpingové rozpětí je nyní vypočítáno pro každou dotčenou zemi jednotlivě pro každý typ výrobku.
1. Írán
1.1 Běžná hodnota
(22)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné připomínky kromě těch, které byly již zmíněny výše v 20. a 21. bodě odůvodnění, metodika vysvětlená v 16. až 18. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
1.2 Vývozní cena
(23)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné připomínky kromě těch, které byly již zmíněny výše v 20. a 21. bodě odůvodnění, metodika vysvětlená v 19. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
1.3 Srovnání
(24)
V 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení bylo uvedeno, že íránský vývozce nebyl schopen vyčíslit domnělý účinek sankcí vůči Íránu způsobem, který by byl podložen důkazy. Společnost ve svých připomínkách k pozatímnímu nařízení tvrdila, že zajištění spravedlivého srovnání je záležitostí orgánu provádějícího šetření a nikoliv vývozce. Podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení však lze provést úpravu o rozdíly v jiných činitelích, pokud se prokáže, že ovlivňují srovnatelnost cen, zejména pokud se prokáže, že na základě rozdílů v těchto činitelích platí odběratelé na domácím trhu trvale různé ceny. Neboť je věcí vyvážejícího výrobce prokázat existenci jakéhokoli dalšího činitele, toto tvrzení se zamítá a metodika vysvětlená v 20. až 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
1.4 Dumpingové rozpětí
(25)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné připomínky kromě těch, které byly již zmíněny výše v 20. a 21. bodě odůvodnění, metodika vysvětlená ve 24. až 25. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
(26)
Konečné dumpingové rozpětí pro Írán, vyjádřené jako procento ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením, je 26,8 %.
2. Pákistán
2.1 Běžná hodnota
(27)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné připomínky kromě těch, které byly již zmíněny výše v 20. a 21. bodě odůvodnění, metodika vysvětlená ve 27. až 29. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
2.2 Vývozní cena
(28)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné připomínky kromě těch, které byly již zmíněny výše v 20. a 21. bodě odůvodnění, metodika vysvětlená v 30. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
2.3 Srovnání
(29)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné připomínky kromě těch, které byly již zmíněny výše v 20. a 21. bodě odůvodnění, metodika vysvětlená ve 31. až 32. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
2.4 Dumpingové rozpětí
(30)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné připomínky kromě těch, které byly již zmíněny výše v 20. a 21. bodě odůvodnění, metodika vysvětlená v 33. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
(31)
Konečné dumpingové rozpětí pro jediného pákistánského vyvážejícího výrobce, společnost Novatex Limited, vyjádřené jako procento ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením, je 0,6 %, tj. pod minimální úrovní ve smyslu čl. 9 odst. 3 základního nařízení.
(32)
Vzhledem k tomu, že v Pákistánu neexistují další výrobci dotčeného výrobku, neměla by být uložena žádná konečná opatření.
3. Spojené arabské emiráty
3.1 Běžná hodnota
(33)
V návaznosti na změnu metodiky vysvětlenou v 20. a 21. bodě odůvodnění se výsledky posouzení běžného obchodního styku popsaného v 37. a 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení změnily s ohledem na některé typy výrobku. Jestliže tedy objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval 80 % nebo méně z celkového objemu prodeje tohoto typu nebo byla-li vážená průměrná cena tohoto typu nižší než výrobní náklady, byla běžná hodnota stanovena na základě skutečné ceny na domácím trhu vypočtené jako vážený průměr ziskového prodeje pouze daného typu.
(34)
Pokud neexistoval ziskový prodej určitého typu výrobku, mělo se za to, že prodané množství tohoto typu výrobku nebylo dostatečné k tomu, aby domácí cena byla vhodným základem pro stanovení běžné hodnoty.
(35)
Pokud u některého typu výrobku prodávaného vyvážejícími výrobci nebylo možné pro stanovení běžné hodnoty použít ceny na domácím trhu, byla běžná hodnota určena v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(36)
Při určení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení byly částky pro prodejní, režijní a správní náklady a pro zisk stanoveny podle čl. 2 odst. 6 základního nařízení na základě skutečných údajů, které vyvážející výrobce, který je předmětem šetření, skutečně zaznamenal při výrobě a prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku.
3.2 Vývozní cena
(37)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné připomínky kromě těch, které byly již zmíněny výše v 20. a 21. bodě odůvodnění, metodika vysvětlená v 39. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
3.3 Srovnání
(38)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné připomínky kromě těch, které byly již zmíněny výše v 20. a 21. bodě odůvodnění, metodika vysvětlená ve 40. až 41. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
3.4 Dumpingové rozpětí
(39)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné připomínky kromě těch, které byly již zmíněny výše v 20. a 21. bodě odůvodnění, metodika vysvětlená v 42. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
(40)
Konečné dumpingové rozpětí pro jediného vyvážejícího výrobce ze SAE, společnost JBF RAK LLC, vyjádřené jako procento ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením, je 0,6 %, tj. pod minimální úrovní ve smyslu čl. 9 odst. 3 základního nařízení.
(41)
Vzhledem k tomu, že ve SAE neexistují další výrobci dotčeného výrobku, neměla by být uložena žádná konečná opatření.
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii, výrobní odvětví Unie a spotřeba v Unii
(42)
S ohledem na výrobu v Unii, výrobní odvětví Unie a spotřebu v Unii nebyly obdrženy žádné připomínky. Zjištění uvedená ve 45. až 50. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzují.
2. Dovoz z dotčených zemí
2.1 Souhrnné posouzení vlivů dotčeného dovozu
(43)
Znovu se opakuje, že v 52. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se mělo za to, že dumpingové rozpětí zjištěné pro Pákistán je nepatrné, že vliv dotčeného dovozu nemůže být posuzován spolu s dovozem, u kterého byl dumping prozatímně zjištěn, z Íránu a SAE.
(44)
Vzhledem k tomu, že další šetření ukázalo, že dumpingové rozpětí pro SAE je také nepatrné, má se za to, že vliv dotčeného dovozu nemůže být posuzován spolu s dumpingovým dovozem z Íránu. Kumulativní posouzení dovozu se tudíž neprovede.
2.2 Objem dotčeného dovozu
(45)
Objem dumpingového dovozu dotčeného výrobku do EU začal v roce 2006 na poměrně nízké úrovni, ale postupně rostl až do období šetření a v období šetření dosahoval 55 500 tun. Konkrétně dovoz z Íránu se mezi rokem 2006 a 2007 více než zdvojnásobil a posléze se v roce 2008 ve srovnání s rokem 2007 dále zvýšil o více než 100 procentních bodů a mezi rokem 2008 a obdobím šetření o dalších téměř 130 procentních bodů.
Tabulka 1
2006
2007
2008
Období šetření
Objem dumpingového dovozu z Íránu (v tunách)
11 752
26 624
40 101
55 500
Index (2006 = 100)
100
227
341
472
Podíl dumpingového dovozu z Íránu na trhu
0,4 %
0,9 %
1,4 %
1,9 %
Zdroj: Eurostat.
2.3 Podíl dotčeného dovozu na trhu
(46)
Podíl na trhu, jenž připadal na dumpingový dovoz z Íránu, v roce 2006 činil 0,4 % a v průběhu posuzovaného období stabilně rostl, a to o 1,5 procentního bodu. Konkrétně vzrostl o 0,5 procentního bodu mezi rokem 2006 až 2007, o další 0,5 procentního bodu mezi rokem 2007 až 2008 a o 0,5 procentního bodu mezi rokem 2008 a obdobím šetření. V průběhu období šetření byl podíl dumpingového dovozu z Íránu na trhu 1,9 %.
2.4 Ceny
i) Vývoj cen
(47)
Průměrná dovozní cena poklesla v posuzovaném období o 11 %, přičemž k nejprudšímu poklesu došlo mezi rokem 2008 a obdobím šetření. Konkrétně průměrná cena zůstala v roce 2007 neměnná a poklesla o 2 procentní body v roce 2008, načež v období šetření klesla o dalších 9 procentních bodů.
Tabulka 2
2006
2007
2008
Období šetření
Ceny dovozu z Íránu (v EUR za tunu)
1 033
1 034
1 008
920
Index
100
100
98
89
Zdroj: Eurostat.
ii) Cenové podbízení
(48)
Po poskytnutí prozatímních informací íránský vývozce uvedl, že jeho rozpětí újmy je nadhodnoceno, jelikož zjištěná vážená průměrná jednotková prodejní cena byla kvůli nesprávnému výpočtu výše úpravy s ohledem na obchodní úroveň podhodnocena; nebylo však navrženo žádné jiné vyčíslení úpravy s ohledem na obchodní úroveň. Základem pro obchodní úroveň použitým pro prozatímní výpočet skutečně byla pevně stanovená částka za tunu, což je provize, kterou účtuje spolupracující zástupce pro dovoz a která představuje přibližně 1 % průměrné ceny CIF. Žádné další informace ohledně této úpravy nejsou k dispozici a tvrzení se proto zamítá. Stejná strana rovněž tvrdila, že se zdá, že 2 % sazba použitá u nákladů po dovozu je podhodnocená. V tomto ohledu se znovu opakuje, že při tomto šetření nespolupracoval žádný dovozce a nebylo možné ověřit skutečné náklady po dovozu. Jelikož nebyly k dispozici žádné jiné informace, byla použita stejná sazba jako v předchozích řízeních.
(49)
Na základě výše uvedeného je jednoznačně potvrzeno, že u dumpingových výrobků pocházejících z Íránu prodávaných v Unii docházelo k cenovému podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie o 3,2 %.
3. Stav výrobního odvětví Unie
(50)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že újma neexistuje, neboť vzhledem k údajně nesprávnému vzorku není možné výsledky extrapolovat na celé výrobní odvětví Unie. Například bylo tvrzeno, že skutečnost, že jedna společnost (která nebyla zařazena do vzorku) uvedla, že využívala více než 100 % své kapacity, jednoznačně znamená, že k újmě nedocházelo. Podotýká se, že předložené informace jsou výtahem podání této společnosti burzovním orgánům a nebyly ověřeny. Tyto informace nejsou v souladu s informacemi obsaženými ve spisu. Navíc využití kapacity u jednoho výrobce v EU nemůže samo o sobě každopádně změnit zjištění ohledně újmy týkající se téměř všech ostatních ukazatelů újmy způsobené výrobcům v EU, kteří byli zařazeni do vzorku, a ostatním výrobcům v EU.
(51)
Vzhledem k tomu, že nebyla vznesena žádná další tvrzení či připomínky, 63. až 82. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4. Závěr o újmě
(52)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné konkrétní připomínky, závěr o újmě formulovaný v 83. až 85. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Dopad dumpingového dovozu
(53)
Ve stejnou dobu jako ke zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie došlo ke zvýšení objemu dumpingového dovozu z Íránu téměř pětkrát mezi rokem 2006 a obdobím šetření a tomu odpovídajícímu navýšení podílu na trhu Unie, tj. o 1,5 procentního bodu, jakož i ke zjištěnému cenovému podbízení (3,2 % v období šetření). Lze proto dospět k závěru, že dumpingový dovoz z Íránu měl vliv na zjištěnou újmu výrobního odvětví Unie.
(54)
Je důležité zdůraznit, že v rámci souběžného antisubvenčního řízení bylo zjištěno, že kumulovaný subvencovaný dovoz z Pákistánu, SAE a Íránu způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
(55)
Na druhé straně, vzhledem ke značným objemům a nízkým cenám dovozu z Koreje a Pákistánu se dále potvrzuje, že tento dovoz, jak se uvádí v 94. a 96. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie do určité míry přispěl.
(56)
V tomto řízení také docházelo k cenovému podbízení výrobnímu odvětví Unie u značného dovozu ze SAE (přibližně 150 000 tun).
(57)
Podíl íránského dovozu na trhu byl v roce 2006 a 2007 méně než 1 % a v období šetření představoval jen necelá 2 %, což odpovídá 55 000 tunám.
(58)
Je třeba též podotknout, že podbízení zjištěné u íránského výrobce bylo nižší než v případě nedumpingového dovozu ze SAE.
2. Závěr o příčinné souvislosti
(59)
Závěrem, zatímco výše uvedený rozbor ukázal, že dumpingový dovoz pocházející z Íránu měl určitý nepříznivý účinek na situaci ve výrobním odvětví Unie, tento účinek, je-li posuzován samostatně, neexistoval do té míry, že by mohl být považován za podstatný, jak požaduje čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
F. ZASTAVENÍ ŘÍZENÍ
(60)
Šetření ukázalo, že dovoz dotčeného výrobku z Pákistánu a SAE nebyl prodáván za dumpingové ceny. Řízení týkající se Pákistánu a SAE by tudíž mělo být zastaveno bez uložení opatření.
(61)
Šetření ukázalo, že dovoz dotčeného výrobku z Íránu byl uskutečňován za dumpingové ceny a do určité míry přispěl k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(62)
Jak se však uvádí v 59. bodě odůvodnění, stanovilo se, že nepříznivý účinek íránského dovozu na situaci ve výrobním odvětví Unie neexistoval do té míry, že by mohl být označen za podstatný.
(63)
Vzhledem k výše uvedenému a k neexistenci podstatné újmy způsobené dumpingovým dovozem výrobků pocházejících z Íránu se dospělo k závěru, že řízení by mělo být zastaveno bez uložení opatření, i pokud jde o Írán.
(64)
Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého nařízením (EU) č. 472/2010 by měly být uvolněny,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Antidumpingové řízení týkající se dovozu polyethylentereftalátů s viskozitním číslem nejméně 78 ml/g podle normy ISO 1628-5, v současnosti kódu KN 3907 60 20 a pocházejících z Íránu, Pákistánu a Spojených arabských emirátů se zastavuje.
Článek 2
Nařízení (EU) č. 472/2010 se zrušuje. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého nařízením (EU) č. 472/2010 na dovoz polyethylentereftalátů s viskozitním číslem nejméně 78 ml/g podle normy ISO 1628-5, v současnosti kódu KN 3907 60 20 a pocházejících z Íránu a Spojených arabských emirátů se uvolní.
Článek 3
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 28. září 2010.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 28 september 2010
om avslutande av antidumpningsförfarandet beträffande import av visst slags polyetentereftalat med ursprung i Iran, Pakistan och Förenade Arabemiraten och om frisläppande av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära tullar
(2010/577/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 9,
efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A. FÖRFARANDE
1. Provisoriska åtgärder
(1)
Den 3 september 2009 meddelade kommissionen, genom ett tillkännagivande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (2), att den inledde ett antidumpningsförfarande mot import till unionen av visst slags polyetentereftalat (nedan kallat PET) med ursprung i Iran, Pakistan och Förenade Arabemiraten (nedan kallade de berörda länderna). Den 1 juni 2010 införde kommissionen genom förordning (EU) nr 472/2010 (3) (nedan kallad förordningen om preliminär tull) en preliminär antidumpningstull på import av visst slags polyetentereftalat med ursprung i Iran och Förenade Arabemiraten.
(2)
Förfarandet inleddes till följd av ett klagomål som ingavs den 20 juli 2009 av Polyethylene Terephthalate Committee of Plastics Europe (nedan kallad klaganden) såsom företrädare för tillverkare som svarar för huvuddelen, i detta fall över 50 %, av unionens totala tillverkning av visst slags polyetentereftalat.
(3)
Såsom anges i skäl 11 i förordningen om preliminär tull omfattade undersökningen av dumpning och skada perioden från och med den 1 juli 2008 till och med den 30 juni 2009 (nedan kallad undersökningsperioden eller i tabeller UP). Undersökningen av tendenser som är av betydelse för bedömningen av skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2006 till och med undersökningsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
(4)
Inom ramen för det parallella antisubventionsförfarandet införde kommissionen genom förordning (EU) nr 473/2010 (4) en provisorisk utjämningstull på import av visst slags polyetentereftalat med ursprung i Iran och Förenade Arabemiraten.
2. Efterföljande förfarande
(5)
Efter det att de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för beslutet att införa provisoriska antidumpningsåtgärder hade meddelats (nedan kallat det preliminära meddelandet av uppgifter), lämnade flera berörda parter skriftliga synpunkter på de preliminära undersökningsresultaten. De parter som så önskade gavs även tillfälle att bli hörda.
(6)
Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter den bedömde som nödvändiga för de slutgiltiga undersökningsresultaten. De berörda parternas muntliga och skriftliga synpunkter som lämnades in efter det preliminära meddelandet av uppgifter beaktades, och de preliminära undersökningsresultaten ändrades vid behov i enlighet med dessa.
(7)
Alla parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att rekommendera ett avslutande av förfarandet och frisläppande av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära tullar (nedan kallat det slutliga meddelandet av uppgifter). De beviljades även en tidsfrist inom vilken synpunkter kunde lämnas efter detta meddelande av uppgifter.
(8)
De berörda parternas muntliga och skriftliga synpunkter beaktades, och undersökningsresultaten ändrades vid behov i enlighet med dessa.
3. Parter som berörs av förfarandet
(9)
Några berörda parter hävdade att stickprovet av unionstillverkare inte var representativt och hade satts samman på ett inkonsekvent sätt, och att skadeanalysen därför var bristfällig. De hävdade särskilt att ett stickprovsförfarande inte var nödvändigt eftersom antalet tillverkare inte var stort. Dessutom hävdade de att genom en ”artificiell” delning av koncerner i enskilda juridiska personer innehöll inte stickprovet vissa av marknadsledarna (Artenius, M&G Polimeri) och att metoden för urvalet av stickprovet var inkonsekvent eftersom stickprovet även innehöll två koncerner. De hävdade också att stickprovet inte var representativt eftersom det inte innehöll några tillverkare som säljer tillräckliga mängder till ett närstående PET-förädlingsföretag. Till följd av detta påstods institutionerna inte kunna bedöma unionsindustrins verkliga försörjningskapacitet och inte ta hänsyn till unionsindustrins intressekonflikt. Vidare påstods det att representativiteten minskade till 28 % av EU-tillverkningen eftersom ett företag inte lämnade ut alla nödvändiga uppgifter och uteslöts från stickprovet. Samma parter hävdade att det valda stickprovet inte var statistiskt representativt.
(10)
Vad gäller argumentet att ett stickprovsförfarande inte var nödvändigt eftersom antalet tillverkare inte var stort, bör det påpekas att fjorton unionstillverkare som tillhör åtta koncerner gav sig till känna under stickprovsförfarandet. Med tanke på det objektivt sett stora antalet EU-tillverkare som var samarbetsvilliga, dvs. fjorton, tillämpades ett stickprovsförfarande i enlighet med artikel 17.1 i grundförordningen på grundval av den största representativa försäljningsvolym som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. Det valda stickprovet bestod av fem enskilda företag (med sex tillverkningsplatser).
(11)
Vad gäller det första påståendet om stickprovets representativitet bör noteras att institutionerna kan ta med enskilda företag som ingår i en koncern i stickprovet så länge de är representativa och har separata räkenskaper. Att undersöka alla fjorton EU-tillverkare som tillhör de åtta koncernerna skulle annars ha förhindrat att undersökningen avslutades i tid. Det faktum att två koncerner ingick i stickprovet är emellertid inte inkonsekvent med den i detta fall tillämpade urvalsmetoden, dvs. den största representativa försäljningsvolymen till kunder i EU.
(12)
Vad gäller Indorama hade denna koncern två olika tillverkningsanläggningar under undersökningsperioden, en i Nederländerna och en i Förenade kungariket. Att ta med den koncernen i stickprovet överensstämmer med den tillämpade urvalsmetoden eftersom anläggningarna bildade en enhet i juridiskt och ekonomiskt hänseende. Vad gäller Equipolymers, som hade två separata enheter som tillverkade PET under undersökningsperioden (en i Italien och en i Tyskland), rapporterade företaget konsoliderade siffror från båda platserna. Eftersom dessa konsoliderade siffror kunde kontrolleras under ett besök på företagets huvudkontor, beslöt man att godkänna den konsoliderade rapporteringen och att behandla Equipolymers PET-tillverkande företag som en enhet i samband med detta förfarande. När det gäller påståendet att Artenius och M&G Polimeri skulle ha tagits med i stickprovet eftersom de var marknadsledare, bör noteras att inga av deras enskilda enheter var bland de företag som hade den högsta försäljningsvolymen till kunder i EU.
(13)
Vad gäller påståendet att stickprovet inte var representativt eftersom det inte innehöll en tillverkare som huvudsakligen tillverkar för intern förbrukning, bör det noteras att försörjningskapaciteten kan undersökas som ett led i analysen av unionens intresse om så begärs, och för det ändamålet kan den företagsinterna förbrukningen dras av från tillverkningsvolymen. Det är därför inte nödvändigt att ha med en sådan tillverkare i stickprovet för att undersöka vissa skadefaktorer. För det andra kan eventuella motstridiga intressen som beror på att ett företag har en dubbel ställning som både tillverkare och förädlare i EU också bedömas som ett led i analysen av unionens intresse. Att ett företag är både tillverkare och förädlare i EU har inget samband med unionsindustrins resultat, där riktmärket är försäljning till icke-närstående kunder i EU. Påståendet avvisas därför.
(14)
När det gäller påståendet om stickprovets totala representativiteten, bör det påpekas att reduceringen av stickprovet till fyra företag minskade representativiteten från 65 % till 47 % av försäljningen från samtliga samarbetsvilliga tillverkare. Samma fyra företag stod för 52 % av unionstillverkningen. Detta anses vara ett representativt stickprov av EU-tillverkare vad beträffar försäljning till icke-närstående kunder i EU.
(15)
Vad gäller påståendet att det valda stickprovet inte var statistiskt representativt, bör det noteras att enligt artikel 17.1 i grundförordningen är det som ett alternativ till ett statistiskt representativt stickprov tillåtet att basera ett stickprov på den största representativa försäljningsvolym som rimligen kan undersökas inom den tid som står till förfogande.
(16)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit beträffande undersökningsresultaten, bekräftas härmed skälen 3-10 i förordningen om preliminär tull.
B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
(17)
Det erinras om att den berörda produkten i skäl 12 i förordningen om preliminär tull definieras som polyetentereftalat med en viskositet på 78 ml/g eller mer enligt ISO-standard 1628-5 med ursprung i de berörda länderna, som för närvarande omfattas av KN-nummer 3907 60 20.
(18)
I skäl 14 i förordningen om preliminär tull konstateras det dessutom att undersökningen visade att det slags PET som tillverkades och såldes i unionen av unionsindustrin och det slags PET som tillverkades och såldes på hemmamarknaden i de berörda länderna och exporterades till unionen var likadana produkter.
(19)
Eftersom den berörda produkten ansågs vara en homogen produkt, delades den inte in i ytterligare produkttyper för att beräkna dumpnings- och skademarginalerna.
(20)
En exporterande tillverkare hävdade att PET borde delas in i olika produkttyper i enlighet med dess varierande viskositet, eftersom viskositeten är väsentlig för att bestämma de olika användningsområdena för de tillverkade PET-typerna. Detta krav befanns godtagbart, och metoden för att beräkna dumpnings- och skademarginalerna anpassades i enlighet med detta.
C. DUMPNING
(21)
Såsom förklaras i skäl 20 anpassades metoden för att beräkna dumpningsmarginalen, och dumpningsmarginalen för varje berört land beräknas nu separat för varje produkttyp.
1. Iran
1.1 Normalvärde
(22)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit än de som nämns i skälen 20 och 21, bekräftas den metod som beskrivs i skälen 16-18 i förordningen om preliminär tull.
1.2 Exportpris
(23)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit än de som nämns i skälen 20 och 21, bekräftas den metod som beskrivs i skäl 19 i förordningen om preliminär tull.
1.3 Jämförelse
(24)
I skäl 23 i förordningen om preliminär tull konstaterades att den iranska exportören inte kunde kvantifiera den påstådda inverkan av sanktionerna mot Iran på ett sätt som kunde styrkas. I dess synpunkter på förordningen om preliminär tull hävdade företaget att det skulle vara den undersökande myndighetens uppgift att garantera en rättvis jämförelse, inte exportörens. Enligt artikel 2.10 k i grundförordningen får dock justering göras för olikheter avseende andra faktorer om det visas att de påverkar prisernas jämförbarhet, särskilt att kunder permanent betalar olika priser på hemmamarknaden på grund av olikheterna avseende dessa faktorer. Eftersom det är den exporterande tillverkaren som ska bevisa att andra faktorer förekommer, avvisas påståendet, och den metod som beskrivs i skälen 20-23 i förordningen om preliminär tull bekräftas.
1.4 Dumpningsmarginal
(25)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit än de som nämns i skälen 20 och 21, bekräftas den metod som beskrivs i skälen 24 och 25 i förordningen om preliminär tull.
(26)
Den slutgiltiga dumpningsmarginalen för Iran, uttryckt i procent av priset cif vid unionens gräns, före tull, är 26,8 %.
2. Pakistan
2.1 Normalvärde
(27)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit än de som nämns i skälen 20 och 21, bekräftas den metod som beskrivs i skälen 27-29 i förordningen om preliminär tull.
2.2 Exportpris
(28)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit än de som nämns i skälen 20 och 21, bekräftas den metod som beskrivs i skäl 30 i förordningen om preliminär tull.
2.3 Jämförelse
(29)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit än de som nämns i skälen 20 och 21, bekräftas den metod som beskrivs i skälen 31 och 32 i förordningen om preliminär tull.
2.4 Dumpningsmarginal
(30)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit än de som nämns i skälen 20 och 21, bekräftas den metod som beskrivs i skäl 33 i förordningen om preliminär tull.
(31)
Den slutgiltiga dumpningsmarginalen för den enda pakistanska exporterande tillverkaren, Novatex Limited, uttryckt i procent av priset cif vid unionens gräns, före tull, är 0,6 %, dvs. under miniminivån enligt artikel 9.3 i grundförordningen.
(32)
Eftersom det inte finns några andra tillverkare av den berörda produkten i Pakistan, bör inga slutgiltiga åtgärder införas.
3. Förenade Arabemiraten
3.1 Normalvärde
(33)
Till följd av att metoden ändrades, vilket förklaras i skälen 20 och 21, har resultaten från undersökningen av om försäljningen skett vid normal handel, som beskrivs i skälen 37 och 38 i förordningen om preliminär tull, ändrats avseende några produkttyper. I de fall där den lönsamma försäljningen av en produkttyp utgjorde högst 80 % av den sammanlagda försäljningsvolymen för den typen, eller där det vägda genomsnittliga priset för den typen var lägre än tillverkningskostnaden, grundades normalvärdet på det faktiska inhemska priset, beräknat som ett vägt genomsnitt av den lönsamma försäljningen av endast denna typ.
(34)
I de fall där en viss produkttyp inte hade någon lönsam försäljning, ansågs försäljningen av denna produkttyp inte ha skett i tillräckliga mängder för att det skulle gå att fastställa normalvärdet på grundval av det inhemska priset.
(35)
När de inhemska priserna för en viss produkttyp som såldes av de exporterande tillverkarna inte kunde användas för fastställandet av normalvärdet, konstruerades normalvärdet i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen.
(36)
När normalvärdet konstruerades enligt artikel 2.3 i grundförordningen baserades beloppen för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst på faktiska uppgifter om den undersökta exporterande tillverkarens tillverkning och försäljning vid normal handel av den likadana produkten, i enlighet med artikel 2.6 i grundförordningen.
3.2 Exportpris
(37)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit än de som nämns i skälen 20 och 21, bekräftas den metod som beskrivs i skäl 39 i förordningen om preliminär tull.
3.3 Jämförelse
(38)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit än de som nämns i skälen 20 och 21, bekräftas den metod som beskrivs i skälen 40 och 41 i förordningen om preliminär tull.
3.4 Dumpningsmarginal
(39)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit än de som nämns i skälen 20 och 21, bekräftas den metod som beskrivs i skäl 42 i förordningen om preliminär tull.
(40)
Den slutgiltiga dumpningsmarginalen för den enda exporterande tillverkaren från Förenade Arabemiraten, JBF RAK LLC, uttryckt i procent av priset cif vid unionens gräns, före tull, är 0,6 %, dvs. under miniminivån enligt artikel 9.3 i grundförordningen.
(41)
Eftersom det inte finns några andra tillverkare av den berörda produkten i Förenade Arabemiraten, bör inga slutgiltiga åtgärder införas.
D. SKADA
1. Unionstillverkning, unionsindustrin och förbrukning i unionen
(42)
Inga synpunkter har mottagits avseende unionstillverkningen, unionsindustrin och förbrukningen i unionen. Skälen 45-50 i förordningen om preliminär tull bekräftas följaktligen.
2. Import från de berörda länderna
2.1 Sammantagen bedömning av den berörda importens verkningar
(43)
Det bör påpekas att i skäl 52 i förordningen om preliminär tull ansågs det att eftersom den dumpningsmarginal som konstaterats för Pakistan låg under miniminivån, kunde inte verkan av denna import bedömas sammantaget med den import som preliminärt konstaterats vara dumpad från Iran och Förenade Arabemiraten.
(44)
Med tanke på att den fortsatta undersökningen visade att dumpningsmarginalen för Förenade Arabemiraten också låg under miniminivån, ansågs det att verkan av denna import inte kunde bedömas sammantaget med den dumpade importen från Iran. Följaktligen görs ingen sammantagen bedömning av importen.
2.2 Den berörda importens volym
(45)
Volymen av den dumpade importen av den berörda produkten till EU började på en relativt låg nivå 2006 men ökade gradvis fram till undersökningsperioden, och nådde 55 500 ton under undersökningsperioden. Närmare bestämt nästan fördubblades importen från Iran mellan 2006 och 2007, innan den fortsatte att stiga med över 100 procentenheter under 2008 jämfört med 2007 och med ytterligare nästan 130 procentenheter mellan 2008 och undersökningsperioden.
Tabell 1
2006
2007
2008
UP
Volym av dumpad import från Iran (i ton)
11 752
26 624
40 101
55 500
Index (2006 = 100)
100
227
341
472
Marknadsandel för dumpad import från Iran
0,4 %
0,9 %
1,4 %
1,9 %
Källa: Eurostat
2.3 Marknadsandel för den berörda importen
(46)
Marknadsandelen för dumpad import från Iran var 0,4 % under 2006 och ökade stadigt med 1,5 procentenheter under hela skadeundersökningsperioden. Närmare bestämt steg den med 0,5 procentenheter mellan 2006 och 2007, med ytterligare 0,5 procentenheter mellan 2007 och 2008 samt med 0,5 procentenheter mellan 2008 och undersökningsperioden. Under undersökningsperioden låg marknadsandelen för dumpad import från Iran på 1,9 %.
2.4 Priser
i) Prisutvecklingen
(47)
Det genomsnittliga importpriset minskade med 11 % under skadeundersökningsperioden, och den största nedgången skedde mellan 2008 och undersökningsperioden. Närmare bestämt var det genomsnittliga priset stabilt under 2007 och sjönk med 2 procentenheter 2008, innan det sjönk med ytterligare 9 procentenheter under undersökningsperioden.
Tabell 2
2006
2007
2008
UP
Pris på import från Iran (euro/ton)
1 033
1 034
1 008
920
Index
100
100
98
89
Källa: Eurostat
ii) Prisunderskridande
(48)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter påpekade den iranska exportören att dess skademarginal var överskattad eftersom det vägda genomsnittliga försäljningspris per enhet som fastställts var underskattat, vilket innebar att storleken på justeringen för olikheter i handelsledet beräknades felaktigt. Dock föreslogs ingen alternativ kvantifiering av justeringen för olikheter i handelsledet. Ett fast belopp per ton användes som bas för den preliminära beräkningen av olikheter i handelsledet. Detta belopp är en provision som tas ut av den samarbetsvilliga importagenten och som motsvarar omkring 1 % av genomsnittligt pris cif. Det finns inga andra tillgängliga uppgifter för sådana justeringar, och påståendet avvisas därför. Samma part hävdade också att den avgift på 2 % som togs ut för kostnader efter import verkade vara underskattad. I detta hänseende bör det påpekas att ingen importör var samarbetsvillig i denna undersökning och att det inte var möjligt att kontrollera de faktiska kostnaderna efter import. Eftersom det inte finns några andra tillgängliga uppgifter, tillämpades avgiften från tidigare förfaranden.
(49)
Följaktligen bekräftas det att priset på de dumpade produkter med ursprung i Iran som såldes i unionen underskred unionsindustrins priser med 3,2 %.
3. Unionsindustrins situation
(50)
Några berörda parter hävdade att unionsindustrin inte vållats någon skada eftersom stickprovet hade gjorts på ett felaktigt sätt och inga resultat därför kunde extrapoleras till att gälla hela unionsindustrin. Det påstods att eftersom ett företag (som inte ingick i stickprovet) hade angett att det utnyttjade sin kapacitet till mer än 100 %, kunde det tydligtvis inte ha vållats någon skada. Det bör noteras att den uppgift som det hänvisas till har tagits från en rapport som företaget lämnat till börsmyndigheterna och att den inte har kontrollerats. Denna uppgift stämmer inte överens med uppgifterna i ärendets handlingar. Dessutom kan en enda EU-tillverkares kapacitetsutnyttjande under inga omständigheter ändra undersökningsresultaten om vilken skada som vållats avseende nästan alla andra skadeindikatorer för EU-tillverkarna i stickprovet och övriga EU-tillverkare.
(51)
Eftersom inga andra påståenden eller synpunkter har inlämnats, bekräftas skälen 63-82 i förordningen om preliminär tull.
4. Slutsats om skada
(52)
Eftersom inga särskilda synpunkter har inlämnats, bekräftas slutsatsen om skada i skälen 83-85 i förordningen om preliminär tull.
E. ORSAKSSAMBAND
1. Den dumpade importens verkningar
(53)
Den nästan femfaldiga ökningen av volymen dumpad import från Iran mellan 2006 och undersökningsperioden, den motsvarande ökningen med 1,5 procentenheter av denna imports andel av unionsmarknaden samt det konstaterade prisunderskridandet (3,2 % under undersökningsperioden) sammanföll i allmänhet med försämringen av unionsindustrins ekonomiska situation. Man kan därför dra slutsatsen att den dumpade importen från Iran inverkade på den konstaterade skadan på unionsindustrin.
(54)
Det är viktigt att betona det att inom ramen för det parallella antisubventionsförfarandet konstaterades att den sammantagna subventionerade importen från Pakistan, Förenade Arabemiraten och Iran vållade unionsindustrin väsentlig skada.
(55)
Med tanke på de betydande volymerna av och de låga priserna på import från Sydkorea och Pakistan, bekräftas också att denna import till en viss grad bidrog till den skada som unionsindustrin lidit, vilket anges i skälen 94 och 96 i förordningen om preliminär tull.
(56)
Under detta förfarande har dessutom betydande import från Förenade Arabemiraten (omkring 150 000 ton) underskridit unionsindustrins priser.
(57)
Samtidigt var den iranska importens marknadsandel under 2006 och 2007 lägre än 1 %, och under undersökningsperioden var den endast omkring 2 %, vilket motsvarar 55 000 ton.
(58)
Det bör även noteras att det prisunderskridande som fastställts för den iranska tillverkaren var lägre än för icke-dumpad import från Förenade Arabemiraten.
2. Slutsats om orsakssambandet
(59)
Sammanfattningsvis visar ovanstående analys att dumpad import med ursprung i Iran har haft en viss negativ inverkan på unionsindustrins situation, men denna inverkan i sig själv har inte varit så omfattande att den kan anses vara väsentlig, vilket krävs enligt artikel 3.6 i grundförordningen.
F. AVSLUTANDE AV FÖRFARANDET
(60)
Undersökningen har visat att importen av den berörda produkten från Pakistan och Förenade Arabemiraten inte såldes till dumpade priser. Förfarandet vad gäller Pakistan och Förenade Arabemiraten bör följaktligen avslutas utan att åtgärder införs.
(61)
Undersökningen har visat att den berörda produkten importerades från Iran till dumpade priser, och detta bidrog i viss grad till den skada som unionsindustrin lidit.
(62)
Det fastställdes dock i skäl 59 att den iranska importens negativa inverkan på unionsindustrins situation inte varit så omfattande att den kan betecknas som väsentlig.
(63)
Mot bakgrund av ovanstående och med hänsyn till att den dumpade importen med ursprung i Iran inte orsakat väsentlig skada, dras slutsatsen att även förfarandet vad gäller Iran bör avslutas utan att åtgärder införs.
(64)
De belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära antidumpningstullen enligt förordning (EU) nr 472/2010 bör frisläppas.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Antidumpningsförfarande beträffande import av polyetentereftalat med en viskositet på 78 ml/g eller högre enligt ISO-standarden 1628-5, som för närvarande omfattas av KN-nummer 3907 60 20, och med ursprung i Iran, Pakistan och Förenade Arabemiraten avslutas härmed.
Artikel 2
Förordning (EU) nr 472/2010 ska upphöra att gälla. De belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära antidumpningstull som införts enligt förordning (EU) nr 472/2010 på import av polyetentereftalat med en viskositet på 78 ml/g eller högre enligt ISO-standarden 1628-5, som för närvarande omfattas av KN-nummer 3907 60 20, och med ursprung i Iran och Förenade Arabemiraten ska frisläppas.
Artikel 3
Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Bryssel den 28 september 2010.