NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1158/2010
ze dne 9. prosince 2010
o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody s požadavky pro získání osvědčení o bezpečnosti železnic
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES ze dne 29. dubna 2004 o bezpečnosti železnic Společenství a o změně směrnice Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (směrnice o bezpečnosti železnic) (1), a zejména na čl. 6 odst. 1uvedené směrnice,
s ohledem na doporučení Evropské agentury pro železnice ERA/REC/SAF/09-2009 o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody doručené Komisi dne 18. září 2009,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2004/49/ES stanoví rámec pro vytvoření rovných podmínek pro všechny železniční podniky uplatňováním stejných požadavků v oblasti udělování osvědčení o bezpečnosti v celé Unii uplatňovány. Účelem této společné bezpečnostní metody (CSM) je vytvořit rámec pro vnitrostátní bezpečnostní orgány s cílem harmonizovat jejich rozhodovací kritéria v celé Unii v souladu s čl. 17 odst. 4 směrnice 2004/49/ES.
(2)
Je nezbytné stanovit pro vnitrostátní bezpečnostní orgány metodu posuzování přiměřenosti procesů vytvořených železničními podniky s cílem splnit harmonizované požadavky pro získání části A osvědčení o bezpečnosti vydávaných podle čl. 10 odst. 2 písm. a) a části B osvědčení o bezpečnosti vydávaných podle čl. 10 odst. 2 písm. b) část B osvědčení o bezpečnosti směrnice 2004/49/ES. Měla by být definována kritéria, na jejichž základě budou vnitrostátní bezpečnostní orgány posuzování provádět, a měly by být stanoveny postupy, kterými se budou řídit.
(3)
Pokud jde o shodu s požadavkem na bezpečnost, aby byla jasně vymezena odpovědnost za údržbu železničních vozidel, železniční podnik, který není subjektem odpovědným za údržbu všech vozidel používaných v jeho provozu, by měl na základě vhodných smluvních ujednání, jako je všeobecná dohoda o používání (GCU), zajistit, aby byl ke každému vozidlu přidělen subjekt odpovědný za údržbu, který přijme odpovědnost za údržbu vozidla v souladu s článkem 14a směrnice 2004/49/ES. V rámci smlouvy by měla být upřesněna výměna informací mezi oběma podniky nutná k zaručení bezpečného provozu vozidel.
(4)
Při posuzování shody s bezpečnostními požadavky na výrobky a služby poskytované železničním podnikům smluvními subjekty nebo dodavateli, jako je poskytování služeb školicími středisky uznávanými v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2007/59/ES ze dne 23. října 2007 o vydávání osvědčení strojvedoucím obsluhujícím hnací vozidla a vlaky v železničním systému Společenství (2), lze za platný doklad považovat schválení nebo osvědčení udělená smluvním subjektům či dodavatelům v souladu s příslušným právem Unie. Za platný doklad lze rovněž považovat osvědčení udělené subjektům odpovědným za údržbu v souladu s článkem 14a směrnice 2004/49/ES. Dokud nevstoupí v platnost evropský systém udělování osvědčení, lze za platný doklad při posuzování shody s příslušnými bezpečnostními požadavky považovat i osvědčení vydaná na základě memoranda o porozumění (3), kterým se stanoví základní zásady společného systému osvědčení subjektů odpovědných za údržbu nákladních vagónů, podepsaného dne 14. května 2009.
(5)
Vnitrostátní bezpečnostní orgány posuzují schopnost železničních podniků dodržet veškeré požadavky nezbytné pro provoz obecně či pro provoz v konkrétní síti, na kterou se jím požadované osvědčení vztahuje, posouzením jejich systému zajišťování bezpečnosti na globální úrovni.
(6)
Jednotlivé vnitrostátní bezpečnostní orgány musí zavést opatření, aby mohly přezkoumat, zda výsledky popsané v žádosti o osvědčení o bezpečnosti jsou v praxi plněny i po udělení osvědčení a zda jsou průběžně dodržovány všechny nezbytné požadavky, jak je stanoveno v čl. 16 odst. 2 písm. f) a čl. 17 odst. 2 směrnice 2004/49/ES. Aby byl zaručen harmonizovaný přístup vnitrostátních bezpečnostních orgánů v jednotlivých členských státech, je třeba vytvořit režim dozoru po udělení osvědčení založený na základních klíčových zásadách.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 27 odst. 1 směrnice 2004/49/ES,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví společnou bezpečnostní metodu (CSM) pro posuzování shody s požadavky pro získání osvědčení o bezpečnosti podle čl. 6 odst. 3 písm. b) směrnice 2004/49/ES.
Metoda CSM zahrnuje:
a)
postupy a kritéria pro posuzování žádostí o osvědčení o bezpečnosti podaných železničními podniky podle čl. 10 odst. 2 směrnice 2004/49/ES, jež jsou stanoveny v příloze I, II a III tohoto nařízení;
b)
zásady pro dozor nad dodržováním požadavků směrnice 2004/49/ES poté, co vnitrostátní bezpečnostní orgán udělí osvědčení, jež jsou stanoveny v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice: „dozorem“ se rozumí opatření zavedená vnitrostátním bezpečnostním orgánem za účelem kontroly výkonu v oblasti bezpečnosti poté, co udělil osvědčení o bezpečnosti.
Článek 3
Postupy pro posuzování žádostí
1. Při zkoumání žádostí o část A a část B osvědčení o bezpečnosti podaných po vstupu tohoto nařízení v platnost vnitrostátní bezpečnostní orgány uplatní pro posouzení shody s požadavky stanovenými ve směrnici 2004/49/ES postup stanovený v příloze I tohoto nařízení. Pro osvědčení o bezpečnosti vydaná v souladu s čl. 10 odst. 3 směrnice 2004/49/ES vnitrostátní bezpečnostní orgány použijí kritéria pro posuzování shody stanovená v příloze II tohoto nařízení a pro osvědčení o bezpečnosti vydaná v souladu s čl. 10 odst. 4 směrnice 2004/49/ES kritéria stanovená v příloze III tohoto nařízení. Tato kritéria se rovněž použijí v případě obnovení osvědčení o bezpečnosti v souladu s čl. 10 odst. 5 směrnice 2004/49/ES.
2. Při posuzování žádosti mohou vnitrostátní bezpečnostní orgány přijímat závazky žadatelů k řízení rizik na základě smluv uzavřených s třetími stranami. Ve smlouvách musí být rovněž upřesněn způsob výměny informací potřebných k zajištění bezpečného provozu vozidel, zejména v oblastech týkajících se zajišťování údržby.
3. Má se za to, že výrobky či služby poskytované železničním podnikům smluvními subjekty či dodavateli odpovídají bezpečnostním požadavkům, mají-li tyto smluvní subjekty, dodavatelé či výrobky k poskytování uvedených výrobků a služeb osvědčení vydaná v souladu s příslušnými systémy udělování osvědčení vytvořenými v souladu s právními předpisy Unie.
Článek 4
Dozor
Po udělení osvědčení o bezpečnosti dohlíží vnitrostátní bezpečnostní orgány jak v případě části A, tak v případě části B osvědčení o bezpečnosti na to, aby železniční podniky průběžné uplatňovaly svůj systém zajišťování bezpečnosti, a uplatňují zásady dozoru stanovené v příloze IV.
Článek 5
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 9. prosince 2010.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 1158/2010
av den 9 december 2010
om en gemensam säkerhetsmetod för bedömning av överensstämmelse med kraven för att erhålla säkerhetsintyg för järnväg
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/49/EG av den 29 april 2004 om säkerhet på gemenskapens järnvägar och om ändring av rådets direktiv 95/18/EG om tillstånd för järnvägsföretag och direktiv 2001/14/EG om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av avgifter för utnyttjande av järnvägsinfrastruktur och utfärdande av säkerhetsintyg (järnvägssäkerhetsdirektivet) (1), särskilt artikel 6.1,
med beaktande av rekommendationen ERA/REC/SAF/09-2009 från Europeiska järnvägsbyrån, som lämnades till kommissionen den 18 september 2009, om en gemensam säkerhetsmetod för bedömning av överensstämmelse, och
av följande skäl:
(1)
Direktiv 2004/49/EG tillhandahåller en ram för likvärdiga villkor för samtliga järnvägsföretag, genom tillämpning av samma krav med avseende på säkerhetsintyg i hela unionen. Syftet med den gemensamma säkerhetsmetoden är att tillhandahålla en ram för att de nationella säkerhetsmyndigheterna ska kunna harmonisera sina beslutskrav i unionen, i enlighet med artikel 17.4 i direktiv 2004/49/EG.
(2)
Det är nödvändigt att tillhandahålla en metod för hur de nationella säkerhetsmyndigheterna ska bedöma lämpligheten hos de processer som järnvägsföretagen har utvecklat för att uppfylla de harmoniserade kraven för att erhålla säkerhetsintyg del A utfärdade i enlighet med artikel 10.2 a och säkerhetsintyg del B utfärdade i enlighet med artikel 10.2 b i direktiv 2004/49/EG. De kriterier som de nationella säkerhetsmyndigheterna ska använda vid sin bedömning bör definieras och de förfaranden som ska följas bör införas.
(3)
När det gäller överensstämmelse med säkerhetskravet, enligt vilket ansvaret för underhåll av järnvägsfordon bör vara klart definierat, bör ett järnvägsföretag som inte är den enhet som ansvarar för underhåll av alla de fordon som det använder i sin verksamhet genom lämpliga överenskommelser, såsom GCU (General Contract of Use), säkerställa att det för varje fordon finns en underhållsansvarig enhet som tar hand om fordonsunderhållet i enlighet med artikel 14 a i direktiv 2004/49/EG. Avtalet mellan parterna bör specificera det informationsutbyte mellan båda företagen som behövs för att säkerställa en säker drift av fordonen.
(4)
Vid bedömning av överensstämmelsen med säkerhetskraven för produkter eller tjänster som entreprenörer eller leverantörer förser järnvägsföretagen med, såsom tillhandahållandet av tjänster via utbildningsanstalter i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/59/EG av den 23 oktober 2007 om behörighetsprövning av lokförare som framför lok och tåg på järnvägssystemet i gemenskapen (2), kan tillstånd eller intyg som har beviljats entreprenörer eller leverantörer i enlighet med relevant unionslagstiftning anses vara giltig bevisning. Certifiering av enheter som ansvarar för underhåll i enlighet med artikel 14a i direktiv 2004/49/EG kan också betraktas som giltig bevisning. Fram till dess att det europeiska certifieringssystemet träder i kraft kan intyg som ges på grundval av samförståndsavtalet om fastställande av de grundläggande principerna för ett gemensamt system för certifiering av enheter som ansvarar för underhåll av godsvagnar (3), undertecknat den 14 maj 2009, betraktas som giltig bevisning när överensstämmelsen med relevanta säkerhetskrav bedöms.
(5)
De nationella säkerhetsmyndigheterna bedömer ett järnvägsföretags förmåga att uppfylla alla de krav som gäller för att bedriva verksamhet i allmänhet och i det specifika nät för vilket järnvägsföretaget ansöker om intyg, genom att bedöma dess samlade säkerhetsstyrningssystem.
(6)
Varje nationell säkerhetsmyndighet bör införa förfaranden för att undersöka om de resultat som anges i ansökan om ett säkerhetsintyg uppnås i verksamheten efter att intyget har beviljats och om alla nödvändiga krav fortlöpande uppfylls i enlighet med artikel 16.2 f och artikel 17.2 i direktiv 2004/49/EG. Därför krävs framtagning av ett system för tillsyn efter att ett intyg har beviljats som baserar sig på grundläggande principer för att säkerställa att de nationella säkerhetsmyndigheterna tillämpar ett harmoniserat tillvägagångssätt i varje medlemsstat.
(7)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 27.1 i direktiv 2004/49/EG.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
I denna förordning fastställs en gemensam säkerhetsmetod för bedömning av överensstämmelse med kraven för att erhålla säkerhetsintyg i enlighet med artikel 6.3 b i direktiv 2004/49/EG.
I den gemensamma säkerhetsmetoden ingår
a)
ett förfarande och kriterier för att bedöma ansökningar från järnvägsföretag om säkerhetsintyg enligt artikel 10.2 i direktiv 2004/49/EG, som anges i bilagorna I, II och III till denna förordning,
b)
principer för att övervaka överensstämmelsen med kraven i direktiv 2004/49/EG efter att den nationella säkerhetsmyndigheten har beviljat intyget, som anges i bilaga IV till denna förordning.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning avses med tillsyn: de förfaranden som den nationella säkerhetsmyndigheten inför för att övervaka säkerhetsnivån efter att den har beviljat ett säkerhetsintyg.
Artikel 3
Förfaranden för att bedöma ansökningar
1. Vid bedömning av ansökningar om både säkerhetsintyg del A och del B som har lämnats in efter att denna förordning har trätt i kraft ska de nationella säkerhetsmyndigheterna tillämpa det förfarande som anges i bilaga I till denna förordning för att bedöma ansökningarnas överensstämmelse med kraven i direktiv 2004/49/EG. De nationella säkerhetsmyndigheterna ska använda de bedömningskriterier som anges i bilaga II till denna förordning för säkerhetsintyg som utfärdas i enlighet med artikel 10.3 i direktiv 2004/49/EG och de som ingår i bilaga III till denna förordning för säkerhetsintyg som utfärdas i enlighet med artikel 10.4 i direktiv 2004/49/EG. Dessa kriterier ska också användas när säkerhetsintyg förnyas i enlighet med artikel 10.5 i direktiv 2004/49/EG.
2. Vid bedömningen får de nationella säkerhetsmyndigheterna godkänna de sökandes utfästelser om att de kommer att hantera risker genom avtal med tredje man. I avtalen ska även specificeras vilket informationsutbyte som behövs för att säkerställa en säker drift av fordon, särskilt i fråga om de områden som hör samman med underhåll.
3. De produkter eller tjänster som entreprenörer eller leverantörer förser järnvägsföretagen med ska antas överensstämma med säkerhetskraven om entreprenörerna, leverantörerna eller produkterna är certifierade i enlighet med relevanta certifieringssystem som har inrättats inom ramen för unionslagstiftning för tillhandahållandet av sådana produkter och tjänster.
Artikel 4
Tillsyn
När de nationella säkerhetsmyndigheterna har beviljat ett säkerhetsintyg, avseende både del A och del B, ska de utöva tillsyn över järnvägsföretagets fortsatta tillämpning av sina säkerhetsstyrningssystem och tillämpa de principer för tillsyn som anges i bilaga IV.
Artikel 5
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 9 december 2010.