NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 817/2010
ze dne 16. září 2010,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o požadavky na poskytování vývozních náhrad v souvislosti s řádným zacházením se živým skotem během přepravy
(přepracování)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na článek 170 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 639/2003 ze dne 9. dubna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1254/1999, pokud jde požadavky na poskytování vývozních náhrad v souvislosti s řádným zacházením se živým skotem během přepravy (2), bylo několikrát podstatně změněno (3). Vzhledem k novým změnám by uvedená směrnice měla být z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti přepracována.
(2)
Podle článku 168 nařízení (ES) č. 1234/2007 poskytování a výplata vývozní náhrady pro živý skot podléhají dodržení právních předpisů Unie týkajících dobrých životních podmínek zvířat, a zejména dodržení nařízení Rady (ES) č. 1/2005 ze dne 22. prosince 2004 o ochraně zvířat během přepravy a souvisejících činností (4).
(3)
Za účelem zaručení dodržování norem týkajících se dobrých životních podmínek zvířat by měl být zaveden systém monitorování, který by zahrnoval povinné kontroly v místě výjezdu z celního území Společenství a rovněž po opuštění celního území Společenství, jestliže se mění dopravní prostředky a rovněž v místě první vykládky ve třetí zemi konečného určení.
(4)
Pro usnadnění náležitých kontrol při výjezdu z celního území Společenství by měla být stanovena místa výjezdu.
(5)
Posouzení tělesného a zdravotního stavu zvířat vyžaduje zvláštní kvalifikaci a zkušenost. Kontroly by měl proto vykonávat veterinární lékař. Navíc by měla být vyjasněna oblast působnosti a vypracován vzor zprávy, aby byly tyto kontroly přesné a harmonizované.
(6)
Pro účely tohoto nařízení by měly být kontroly, jež se mají provádět ve třetích zemích, povinné a měly by je provádět orgány členských států nebo mezinárodní kontrolní a dozorčí společnosti (dále jen „kontrolní společnosti“), které jsou schváleny a kontrolovány členskými státy v souladu s nařízením Komise (ES) č. 612/2009 ze dne 7. července 2009, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (5). Aby kontrolní společnosti mohly provádět kontroly pro účely tohoto nařízení, měly by zejména splňovat požadavky na schvalování a kontrolu, jak jsou stanoveny v příloze VIII nařízení (ES) č. 612/2009.
(7)
Článek 168 nařízení (ES) č. 1234/2007 a toto nařízení stanoví, že soulad s právními předpisy Unie týkajícími se dobrých životních podmínek zvířat je podmínkou pro výplatu vývozních náhrad. Proto by mělo být jasně stanoveno, aniž jsou dotčeny případy vyšší moci uznané judikaturou Soudního dvora Evropské unie, že porušení těchto ustanovení týkajících se dobrých životních podmínek zvířat nezpůsobí snížení, nýbrž ztrátu vývozní náhrady, která souvisí s počtem zvířat, u kterých nebyly dodrženy požadavky na dobré životní podmínky. Z těchto ustanovení, jakož i z pravidel týkajících se dobrých životních podmínek zvířat, která jsou uvedena v článcích 3 až 9 nařízení (ES) č. 1/2005 a v nich uvedených přílohách, stejnou měrou vyplývá, že nezávisle na tělesném stavu zvířat se náhrada nevyplácí pro zvířata, u kterých nebyla dodržena pravidla týkající se dobrých životních podmínek.
(8)
Je-li zřejmé, že nařízení (ES) č. 1/2005 není dodržováno u velkého počtu zvířat, měly by se kromě toho, že se nevyplatí vývozní náhrady, použít i náležité sankce. Pokud navíc takové nedodržení vyplývá z naprostého zanedbávání požadavků na dobré životní podmínky zvířat, mělo by se rozhodnout o úplné ztrátě vývozní náhrady.
(9)
Vzhledem k rozdílům mezi různými jazykovými verzemi je nutné jasně stanovit, že náhrada má být odmítnuta pro všechna zvířata uvedená ve vývozním prohlášení, pokud počet zvířat, pro něž se žádná náhrada nevyplatí, představuje více než 5 % z počtu uvedeného v přijatém vývozním prohlášení, avšak nejméně tři zvířata nebo deset nebo více zvířat, avšak nejméně 2 % z počtu potvrzeného v přijatém vývozním prohlášení. Ustanovení čl. 6 odst. 2 písm. b) by tudíž mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10)
Členské státy by měly Komisi poskytnout údaje nezbytné pro sledování provádění tohoto nařízení a pro vypracování příslušných zpráv.
(11)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
Podle článku 168 nařízení (ES) č. 1234/2007 se vývozní náhrada pro živý skot kódu KN 0102 (dále jen „zvířata“) vyplatí pouze tehdy, jsou-li během přepravy zvířat do prvního místa vykládky ve třetí zemi konečného určení dodrženy články 3 až 9 nařízení (ES) č. 1/2005 a v nich zmíněné přílohy a toto nařízení.
Pro účely tohoto nařízení se při silniční přepravě „prvním místem vykládky ve třetí zemi konečného určení“ rozumí místo, kde je ze silničního vozidla definitivně vyloženo první zvíře, a tedy nikoliv místo, kde je cesta přerušena za účelem odpočinku, krmení nebo napájení zvířat.
Článek 2
Kontroly uvnitř celního území Společenství
1. Zvířata mohou opustit celní území Společenství pouze přes tato místa výjezdu:
a)
stanoviště hraniční kontroly schválené rozhodnutím Komise pro veterinární kontroly živých kopytníků pocházejících ze třetích zemí,
nebo
b)
místo výjezdu určené členským státem.
2. U zvířat, pro něž bylo přijato vývozní prohlášení, úřední veterinární lékař v místě výjezdu v souladu se směrnicí Rady 96/93/ES (6) ověří, zda:
a)
byly požadavky stanovené v nařízení (ES) č. 1/2005 dodrženy od místa odeslání, jak je stanoveno v čl. 2 písm. r) uvedeného nařízení, až do místa výjezdu
a
b)
podmínky přepravy pro zbývající část cesty odpovídají nařízení (ES) č. 1/2005 a zda byla přijata nezbytná opatření k zajištění jeho dodržení až do první vykládky ve třetí zemi konečného určení.
Po provedení kontrol vyplní úřední veterinární lékař v souladu se vzorem uvedeným v příloze I tohoto nařízení zprávu, v níž potvrdí, zda jsou výsledky kontrol provedených v souladu s prvním pododstavcem uspokojivé či nikoliv.
Odpovědný veterinární orgán v místě výjezdu uchová uvedenou zprávu po dobu nejméně tří let. Kopie zprávy se zašle platební agentuře.
3. Je-li úřední veterinární lékař v místě výjezdu přesvědčen, že jsou požadavky odstavce 2 splněny, potvrdí toto zjištění jednou z poznámek uvedených v příloze II a na doklad, který potvrzuje, že zboží opustilo celní území Společenství, připojí razítko a podpis buď v kolonce J kontrolního výtisku T5, nebo na nejvhodnějším místě na vnitrostátním dokladu.
4. Úřední veterinární lékař v místě výjezdu potvrdí na dokladu uvedeném v odstavci 3 celkový počet zvířat, pro něž bylo vývozní prohlášení přijato, přičemž odečte zvířata, která během přepravy porodila nebo zmetala, která uhynula nebo u nichž nebyly požadavky nařízení (ES) č. 1/2005 dodrženy.
5. Členské státy mohou od vývozce vyžadovat, aby úředního veterinárního lékaře v místě výjezdu předem upozornil na příjezd zásilky do místa výjezdu.
6. Odchylně od odstavce 1, pokud se pro přepravu po železnici nebo ve velkých kontejnerech použije zjednodušený tranzitní režim Společenství uvedený v článku 11 nařízení (ES) č. 612/2009, úřední veterinární lékař provede kontroly u úřadu, v němž jsou zvířata do takového režimu zařazována.
Osvědčení a poznámky uvedené v odstavcích 3 a 4 tohoto článku se připojí na doklady používané pro účely vyplácení náhrady nebo, v případě popsaném v čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 612/2009, na kontrolní výtisk T5.
Článek 3
Kontroly ve třetích zemích
1. Vývozce zajistí, že jsou zvířata po opuštění celního území Společenství podrobena kontrole:
a)
všude, kde se mění dopravní prostředky, vyjma případů, kdy tato změna nebyla plánována a je důsledkem výjimečných a nepředvídaných okolností;
b)
v místě první vykládky ve třetí zemi konečného určení.
2. Prováděním kontrol stanovených v odstavci 1 je pověřena mezinárodní kontrolní a dozorčí společnost schválená a kontrolovaná za tímto účelem členským státem v souladu s články 18 až 23 nařízení (ES) č. 612/2009 nebo úřední agentura členského státu.
Kontroly stanovené v odstavci 1 provádí veterinární lékař s diplomem, osvědčením nebo jiným dokladem o dosažené kvalifikaci veterinárního lékaře podle článku 21 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES (7). Členské státy, které schválily mezinárodní kontrolní a dozorčí společnosti uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce, by však měly ověřit, že uvedené společnosti kontrolují, zda veterinární lékař s kvalifikací, na niž se nevztahuje uvedená směrnice, má znalosti vyžadované podle nařízení (ES) č. 1/2005. Uvedené kontroly jsou prováděny odpovídajícím, objektivním a nestranným způsobem prostřednictvím vhodných postupů.
Pro každou kontrolu provedenou podle odstavce 1 vyplní veterinární lékař, který kontrolu provedl, zprávu v souladu se vzory uvedenými v přílohách III a IV tohoto nařízení.
Článek 4
Postup pro výplatu vývozních náhrad
1. Vývozce poskytne příslušným orgánům členského státu, v němž je vývozní prohlášení přijato, nejpozději při podání vývozního prohlášení veškeré nezbytné údaje týkající se cesty.
Současně nebo ihned, jakmile se o tom dozví, informuje vývozce příslušný orgán o všech případných změnách dopravních prostředků.
2. Žádosti o platbu vývozních náhrad vypracované v souladu s článkem 46 nařízení (ES) č. 612/2009 by měly být ve lhůtě stanovené v uvedeném článku doplněny:
a)
řádně vyplněným dokladem uvedeným v čl. 2 odst. 3 tohoto nařízení
a
b)
zprávami stanovenými v čl. 3 odst. 2 třetím pododstavci tohoto nařízení.
3. Nemohou-li být kontroly uvedené v čl. 3 odst. 1 provedeny v důsledku okolností, které nelze přičíst vývozci, příslušný orgán může na základě odůvodněné žádosti vývozce přijmout jiné doklady, které k jeho spokojenosti potvrzují, že nařízení (ES) č. 1/2005 bylo dodrženo.
Článek 5
Nevyplacení vývozní náhrady
1. Celková částka vývozní náhrady na zvíře vypočtená podle druhého pododstavce se nevyplatí pro:
a)
zvířata, která během přepravy uhynula, vyjma za okolností stanovených v odstavci 2;
b)
zvířata, která během přepravy porodila nebo zmetala před první vykládkou ve třetí zemi konečného určení;
c)
zvířata, v jejichž případě se příslušný orgán na základě dokladů uvedených v čl. 4 odst. 2 a/nebo všech dalších dostupných údajů o dodržování tohoto nařízení domnívá, že články 3 až 9 nařízení (ES) č. 1/2005 a v nich uvedené přílohy nebyly dodrženy.
Hmotnost zvířete, pro které se náhrada nevyplatí, se stanoví paušálně tak, že se celková hmotnost v kilogramech uvedená ve vývozním prohlášení vydělí celkovým počtem zvířat, který je uveden v tomtéž prohlášení.
2. Uhynou-li zvířata během přepravy v důsledku vyšší moci poté, co opustila celní území Společenství:
a)
v případě nerozlišené náhrady se vyplatí celá částka náhrada,
b)
v případě rozlišené náhrady se vyplatí část náhrady vypočítané v souladu s čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 612/2009.
Článek 6
Sankce
1. Náhrada se dále sníží o částku, jež se rovná částce náhrady, která nebyla vyplacena v souladu čl. 5 odst. 1, pokud počet zvířat, pro něž se vývozní náhrada nevyplatí, představuje:
a)
více než 1 % z počtu uvedeného v přijatém vývozním prohlášení, avšak nejméně dvě zvířata,
nebo
b)
více než pět zvířat.
2. Náhrada se odmítne pro všechna zvířata uvedená ve vývozním prohlášení, pokud počet zvířat, pro něž se žádná náhrada podle čl. 5 odst. 1 nevyplatí, představuje:
a)
více než 5 % z počtu uvedeného v přijatém vývozním prohlášení, avšak nejméně tři zvířata,
nebo
b)
deset zvířat nebo více, avšak nejméně 2 % z počtu potvrzeného v přijatém vývozním prohlášení.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 se nezohlední zvířata, jež během přepravy uhynula, a zvířata, jež porodila nebo zmetala před první vykládkou ve třetí zemi konečného určení, u nichž vývozce ke spokojenosti příslušného orgánu prokáže, že úhyn nebo porod nebo zmetání nelze přičítat nedodržení nařízení (ES) č. 1/2005.
4. Sankce uvedená v článku 48 nařízení (ES) č. 612/2009 se nevztahuje na částku nevyplacenou a na částku snížení uvedenou v článku 5 tohoto nařízení a v odstavcích 1 a 2 tohoto článku.
Článek 7
Zpětné získání neoprávněně vyplacených částek
Pokud se po vyplacení náhrady zjistí, že nařízení (ES) č. 1/2005 nebylo dodrženo, musí být příslušná část náhrady, včetně případné sankce podle článku 6 tohoto nařízení, považována za neoprávněně vyplacenou a musí být vrácena v souladu s článkem 49 nařízení (ES) č. 612/2009.
Článek 8
Sdělování údajů
Členské státy sdělí Komisi nejpozději do 31. března každého roku následující údaje o používání tohoto nařízení v předcházejícím kalendářním roce:
a)
počet vývozních prohlášení pro zvířata, pro která byla vyplacena náhrada a počet zvířat, pro která byla vyplacena náhrada;
b)
počet vývozních prohlášení, pro něž žádná náhrada vyplacena nebyla nebo byla vyplacena částečně, jakož i počet zvířat, pro něž náhrada vyplacena nebyla;
c)
počet vývozních prohlášení, pro která byla náhrada částečně nebo úplně vrácena, a počet zvířat, pro která byla náhrada vrácena, včetně zvířat, u nichž se vrácení náhrady vztahuje na vývozní operace provedené před příslušným obdobím;
d)
důvody pro nevyplacení a vrácení náhrady pro zvířata uvedená v písmenech b) a c), jakož i počet těchto zvířat zapsaných v kategoriích B, C a D uvedených v přílohách I, III a IV;
e)
počet sankcí za každou kategorii stanovenou v čl. 6 odst. 1 a 2 s uvedením odpovídajícího počtu zvířat a částek nevyplacené náhrady;
f)
částky náhrad v eurech, které nebyly vyplaceny, a částky, které byly vráceny, včetně vrácených částek vztahujících se na vývozní operace provedené před příslušným obdobím;
g)
počet vývozních prohlášení a částky, u nichž proces zpětného získávání probíhá;
h)
všechny ostatní údaje, které členské státy uznají za vhodné, pokud jde o provádění tohoto nařízení.
Článek 9
Zrušení
Nařízení (ES) č. 639/2003 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. září 2010.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 817/2010
av den 16 september 2010
om tillämpningsföreskrifter enligt rådets förordning (EG) nr 1234/2007 beträffande de krav på djurskydd under transport av levande nötkreatur som gäller för beviljande av exportbidrag
(omarbetning)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden) (1), särskilt artikel 170 i förening med artikel 4, och
av följande skäl:
(1)
Kommissionens förordning (EG) nr 639/2003 av den 9 april 2003 om tillämpningsföreskrifter enligt rådets förordning (EG) nr 1254/1999 beträffande de krav på djurskydd under transport av levande nötkreatur som gäller för beviljande av exportbidrag (2) har ändrats väsentligt flera gånger (3). Med anledning av nya ändringar bör den av tydlighetsskäl omarbetas.
(2)
Enligt artikel 168 i förordning (EG) nr 1234/2007 beviljas och utbetalas bidrag vid export av levande djur under förutsättning att bestämmelserna i unionens lagstiftning om djurskydd följs, särskilt rådets förordning (EG) nr 1/2005 av den 22 december 2004 om skydd av djur under transport och därmed sammanhängande förfaranden (4).
(3)
För att garantera att djurskyddsnormerna upprätthålls bör ett övervakningssystem införas, som består av obligatoriska kontroller vid utförselställena från gemenskapens tullområde, och efter att djuren har lämnat gemenskapens tullområde om det förekommer byte av transportmedel samt också på den plats där den första lossningen sker i det tredjeland som är slutdestination.
(4)
För att underlätta korrekta kontroller vid utförsel från gemenskapens tullområde måste utförselställena fastställas.
(5)
Bedömning av djurens fysiska tillstånd och hälsostatus kräver särskild sakkunskap och erfarenhet. Kontrollerna bör därför utföras av veterinär. Dessutom bör omfattningen av kontrollerna klargöras och en förlaga till en rapport fastställas för att kontrollerna ska bli noggranna och harmoniserade.
(6)
Kontroller i tredjeländer enligt den här förordningen bör vara obligatoriska och bör genomföras av medlemsstaternas organ eller av internationella kontroll- och övervakningsorgan enligt kommissionens förordning (EG) nr 612/2009 av den 7 juli 2009 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter (5). För att kunna utföra kontroller enligt den här förordningen bör kontroll- och övervakningsorganen särskilt uppfylla de krav för godkännande och kontroll som anges i bilaga VIII till förordning (EG) nr 612/2009.
(7)
Enligt artikel 168 i förordning (EG) nr 1234/2007 och den här förordningen måste djurskyddsreglerna följas för att exportbidragen ska betalas ut. Det bör därför tydligt anges att ett brott mot dessa djurskyddsregler, utom i fall av force majeure enligt rättspraxis från Europeiska unionens domstol, innebär att exportbidraget inte bara minskas, utan helt utgår för det antal djur där djurskyddskraven inte har följts. Det framgår också av dessa bestämmelser, samt av djurskyddsreglerna i artiklarna 3-9 i förordning (EG) nr 1/2005 och de däri nämnda bilagorna, att bidraget inte ska utbetalas för de djur där djurskyddet inte följts, oavsett djurets faktiska fysiska tillstånd.
(8)
Utöver utebliven utbetalning av exportbidrag bör lämpliga påföljder tillämpas när det finns bevis för att förordning (EG) nr 1/2005 inte följts och det handlar om ett stort antal djur. Om djurskyddskraven dessutom helt åsidosatts, bör hela exportbidraget dras in.
(9)
Med hänsyn till bristande överensstämmelse mellan olika språkversioner, är det nödvändigt att klargöra att bidraget för samtliga djur som anges i exportdeklarationen inte ska beviljas om antalet djur för vilka det inte betalas ut något bidrag uppgår till mer än 5 % av det antal som anges i den godkända exportdeklarationen, men minst tre djur, eller till tio djur, eller mer, men minst 2 % av det antal som anges i den godkända exportdeklarationen. Artikel 6.2 b bör därför ändras i enlighet med detta.
(9)
Medlemsstaterna bör förse kommissionen med de uppgifter som behövs för att övervaka och rapportera om tillämpningen av denna förordning.
(10)
De åtgärder som föreskrivs i den här förordningen är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Räckvidd
Utbetalningen av exportbidrag för levande nötkreatur med KN-nummer 0102 (nedan kallade djur) ska, enligt artikel 168 i förordning (EG) nr 1234/2007, endast ske på villkor att artiklarna 3-9 i förordning (EG) nr 1/2005 och de däri nämnda bilagorna samt den här förordningen iakttas vid transporten av djuren till deras första lossningsplats i det tredjeland som är slutdestination.
När det gäller vägtransporter ska i denna förordning med ”första lossningsplats i det tredjeland som är slutdestination” avses den plats där det första djuret slutligen lossas från vägfordonet, alltså inte platser där transporten avbryts för att djuren ska få vila, utfodras eller vattnas.
Artikel 2
Kontroller inom gemenskapens tullområde
1. Utförsel av djuren från gemenskapens tullområde får ske endast vid följande utförselställen:
a)
en gränskontrollstation som genom ett kommissionsbeslut har godkänts för veterinärkontroller av levande hovdjur från tredjeland,
eller
b)
ett utförselställe som fastställts av medlemsstaten.
2. Den officiella veterinären vid utförselstället ska i enlighet med rådets direktiv 96/93/EG (6) för de djur för vilka exportdeklarationer godkänts kontrollera
a)
om de krav som fastställs i förordning (EG) nr 1/2005 har uppfyllts hela vägen från avsändningsorten som den definieras i artikel 2 r i den förordningen fram till utförselstället,
och
b)
om transportförhållandena för resten av transporten är förenliga med förordning (EG) nr 1/2005 och att nödvändiga åtgärder har vidtagits för att säkerställa att dessa krav uppfylls fram till första lossningen i det tredjeland som är slutdestination.
Den officiella veterinär som utfört kontrollerna ska sammanställa en rapport enligt den förlaga som fastställs i bilaga I till denna förordning och ange om resultaten av de kontroller som utförts enligt första stycket givit tillfredsställande resultat eller inte.
Den veterinärmyndighet som ansvarar för utförselstället ska bevara denna rapport i minst tre år. En kopia av rapporten ska på begäran skickas till utbetalningsstället.
3. Om den officiella veterinären vid utförselstället konstaterar att de krav som anges i punkt 2 är uppfyllda ska veterinären bekräfta detta genom att skriva någon av de uppgifter som återfinns i bilaga II och genom att sätta sin stämpel och underskrift på det dokument som styrker att djuren har lämnat gemenskapens tullområde, antingen i fält J på kontrollexemplaret T5 eller på den lämpligaste platsen i det nationella dokumentet.
4. Den officiella veterinären vid utförselstället ska på det dokument som avses i punkt 3 ange det totala antalet djur för vilka en exportdeklaration godkänts minus det antal djur som kalvat eller aborterat under transport, dött eller för vilka kraven i förordning (EG) nr 1/2005 inte uppfyllts.
5. Medlemsstaterna får föreskriva att exportören i förväg ska underrätta den officiella veterinären vid utförselstället om sändningens ankomst till utförselstället.
6. Genom undantag från punkt 1 ska den officiella veterinären, i de fall gemenskapens förenklade transitförfarande vid transport med järnväg eller stor container som avses i artikel 11 i förordning (EG) nr 612/2009 tillämpas, utföra kontrollerna vid det tullkontor där djuren placerats i ett sådant förfarande.
Intyget och de anteckningar som avses i punkterna 3 och 4 i den här artikeln ska göras på det dokument som används för betalning av bidraget eller på kontrollexemplar T5 i det fall som anges i artikel 11.4 i förordning (EG) nr 612/2009.
Artikel 3
Kontroller i tredjeland
1. Efter det att djuren har lämnat gemenskapens tullområde ska exportören se till att de blir föremål för kontroll
a)
på varje plats där det förekommer byte av transportmedel utom i de fall detta sker oplanerat och beror på exceptionella och oförutsedda omständigheter,
b)
på den plats där den första lossningen sker i det tredjeland som är slutdestination.
2. Ett internationellt kontroll- och övervakningsorgan som har godkänts för det här ändamålet av en medlemsstat enligt artiklarna 18-23 i förordning (EG) nr 612/2009 eller ett officiellt organ i en medlemsstat ska ha ansvaret för att utföra de kontroller som anges punkt 1.
Kontroller enligt punkt 1 ska utföras av en veterinär med utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevis i veterinärmedicin i enlighet med artikel 21 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/36/EG (7). Medlemsstater som har godkänt internationella kontroll- och övervakningsorgan enligt första stycket i denna punkt ska kontrollera att dessa organ kontrollerar att veterinärer med kvalifikationer som inte täcks av det direktivet känner till de krav som gäller enligt förordning (EG) nr 1/2005. Kontrollerna ska vara skäliga, objektiva och opartiska och ska ske enligt lämpliga förfaranden.
En rapport över varje kontroll enligt punkt 1 ska upprättas efter förlagorna i bilagorna III och IV till denna förordning av den veterinär som har utfört kontrollen.
Artikel 4
Förfararande vid utbetalning av exportbidrag
1. Exportören ska meddela den behöriga myndigheten i den medlemsstat där exportdeklarationen godkänns alla nödvändiga uppgifter om transporten senast när exportdeklarationen lämnas in.
Exportören ska samtidigt, eller senast när han får kännedom om det, underrätta den behöriga myndigheten om ett eventuellt byte av transportmedel.
2. Ansökan om utbetalning av exportbidrag, upprättad enligt bestämmelserna i artikel 46 i förordning (EG) nr 612/2009, ska inom den tidsfrist som föreskrivs i den artikeln åtföljas av
a)
det dokument som avses i artikel 2.3 i den här förordningen, korrekt och fullständigt ifyllt,
och
b)
de rapporter som avses i artikel 3.2 tredje stycket i den här förordningen.
3. Om de kontroller som avses i artikel 3.1 inte har kunnat genomföras på grund av omständigheter som inte beror på exportören får den behöriga myndigheten, på exportörens motiverade begäran, godkänna andra dokument som på ett tillfredsställande sätt bevisar för den behöriga myndigheten att förordning (EG) nr 1/2005 har efterlevts.
Artikel 5
Innehållen betalning av exportbidrag
1. Det totala exportbidraget per djur beräknat i enlighet med andra stycket ska inte betalas för
a)
djur som har dött under transporten, utom i de fall som anges i punkt 2,
b)
djur som under transporten har kalvat eller aborterat före första lossningen i det tredjeland som är slutdestination,
c)
djur för vilka den behöriga myndigheten anser att bestämmelserna i artiklarna 3-9 i förordning (EG) nr 1/2005 och de däri nämnda bilagorna inte har följts mot bakgrund av de handlingar som avses i artikel 4.2 och/eller alla andra uppgifter som myndigheten förfogar över när det gäller efterlevnaden av den här förordningen.
Vikten på ett djur som bidraget inte betalas ut för ska fastställas schablonmässigt genom att den totala vikt i kg som anges på exportdeklarationen divideras med det totala antal djur som anges på densamma.
2. Om djuren har dött under transporten med anledning av force majeure efter det att de lämnat gemenskapens tullområde ska
a)
hela bidragsbeloppet utbetalas när det gäller icke-differentierade bidrag,
b)
när det gäller differentierade bidrag, den del av bidraget betalas ut som beräknas enligt artikel 25.2 i förordning (EG) nr 612/2009.
Artikel 6
Påföljder
1. Bidraget ska sänkas ytterligare med ett belopp motsvarande det bidragsbelopp som inte betalats ut enligt artikel 5.1, om det antal djur för vilka det inte betalas ut något exportbidrag uppgår till
a)
mer än 1 % av det antal som anges i den godkända exportdeklarationen, men minst två djur,
eller
b)
mer än fem djur.
2. Bidraget för samtliga djur som anges i exportdeklarationen ska inte beviljas om antalet djur för vilka det inte betalas ut något bidrag enligt artikel 5.1 uppgår till
a)
mer än 5 % av det antal som anges i den godkända exportdeklarationen, men minst tre djur,
eller
b)
tio djur, eller mer, men minst 2 % av det antal som anges i den godkända exportdeklarationen.
3. Punkterna 1 och 2 ska inte tillämpas på de djur som dött under transporten eller på de djur som kalvat eller aborterat före första lossningen i det tredjeland som utgör slutdestination om exportören för den behöriga myndigheten på ett tillfredsställande sätt visar att deras död eller kalvningen eller aborten inte var resultatet av överträdelse av förordning (EG) nr 1/2005.
4. Den påföljd som avses i artikel 48 i förordning (EG) nr 612/2009 ska inte tillämpas på det obetalda beloppet och avdragsbeloppet enligt artikel 5 i denna förordning och punkterna 1 och 2 i den här artikeln.
Artikel 7
Återkrävande av felaktigt utbetalda belopp
Om det efter betalning av bidraget kan fastställas att förordning (EG) nr 1/2005 inte har efterlevts ska den aktuella delen av bidraget, inklusive i förekommande fall avdraget enligt artikel 6 i den här förordningen, anses ha betalats ut felaktigt och ska återkrävas enligt artikel 49 i förordning (EG) nr 612/2009.
Artikel 8
Överlämnande av uppgifter
Medlemsstaterna ska före den 31 mars varje år meddela kommissionen följande uppgifter om tillämpningen av den här förordningen för det föregående kalenderåret:
a)
antalet exportdeklarationer för djur för vilka bidraget betalades ut och antalet djur för vilka bidraget betalades ut,
b)
antalet exportdeklarationer för vilka bidraget helt eller delvis inte betalades ut och antalet djur för vilka exportbidraget inte betalades ut,
c)
antalet exportdeklarationer för vilka bidraget helt eller delvis har återkrävts och antalet djur för vilka bidraget återkrävts, inklusive de djur för vilka återkravet hänför sig till export som skett före den berörda perioden,
d)
skälen till inställd utbetalning och återkrav av exportbidrag för djur enligt punkterna b och c, samt antalet sådana djur som registrerats inom kategori B, C respektive D enligt bilagorna I, III, och IV,
e)
antalet påföljder per kategori enligt artikel 6.1 och 6.2 tillsammans med det motsvarande antalet djur och de inställda exportbidragsbeloppen,
f)
icke utbetalt bidragsbelopp i euro och återkrävda belopp, inklusive de belopp som har återkrävts för export som genomförts före den berörda perioden,
g)
antalet exportdeklarationer och de belopp för vilka återkravsförfarandet fortfarande pågår,
h)
alla andra uppgifter som medlemsstaterna anser relevanta med hänsyn till tillämpningen av den här förordningen.
Artikel 9
Upphävande
Förordning (EG) nr 639/2003 ska upphöra att gälla.
Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till denna förordning och ska läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga VI.
Artikel 10
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 16 september 2010.