ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 23. února 2011
o státní podpoře C 48/08 (ex NN 61/08), kterou poskytlo Řecko společnosti Ellinikos Xrysos SA
(oznámeno pod číslem K(2011) 1006)
(Pouze řecké znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/452/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (SFEU), a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí Komise zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU (1) ve věci podpory č. C 48/2008 (dříve NN 61/2008) (2),
poté, co vyzvala zúčastněné strany, aby v souladu s výše uvedenými ustanoveními podaly připomínky, a s ohledem na jejich připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I POSTUP
(1)
Dne 9. července 2007 obdržela Komise stížnost, podle které Řecko údajně přijalo dvě opatření, jimiž poskytlo státní podporu společnosti Ellinikos Xrysos SA (dále jen „Ellinikos Xrysos“). Po výměně informací rozhodla Komise dne 10. prosince 2008 zahájit formální vyšetřovací řízení ohledně uvedených opatření.
(2)
Dne 23. února 2009 předložilo Řecko své připomínky k rozhodnutí Komise o zahájení řízení.
(3)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 10. března 2009 (3). Připomínky podaly čtyři zúčastněné strany: Ellinikos Xrysos jako příjemce uvedených opatření dne 10. dubna 2009, European Goldfields Ltd. jako hlavní akcionář společnosti Ellinikos Xrysos dne 10. dubna 2009, odborová organizace dolů Cassandra dne 2. dubna 2009 a Hellenic Mining Watch, což je řecká organizace, jejímž cílem je „ochrana životního prostředí a veřejnosti před negativními důsledky důlní činnosti a zajištění veřejného zdraví“ (4), dne 6. dubna 2009.
(4)
Připomínky byly sděleny Řecku dopisy ze dne 6. května 2009 a 7. července 2009. Řecko odpovědělo na připomínky zúčastněných stran dopisy ze dne 3. června 2009, 20. července 2009 a 23. září 2009.
(5)
Komise si dne 19. června 2009, 11. prosince 2009 a 22. dubna 2010 vyžádala od řeckých orgánů další informace a Řecko a společnost Ellinikos Xrysos odpověděly v dopisech ze dne 23. července 2009, 29. července 2009, 15. ledna 2010, 11. února 2010, 12. února 2010, 4. května 2010 a 27. května 2010. K další neformální výměně informací mezi útvary Komise a řeckými orgány došlo elektronickou poštou v květnu 2010. Jednání mezi útvary Komise a řeckými orgány proběhla dne 11. února 2009 a 24. června 2010 a mezi útvary Komise a údajným příjemcem dne 2. února 2009 a 26. června 2009.
II PODROBNÝ POPIS PODPORY
II.a. ZÁKLADNÍ INFORMACE O HORNÍM PRÁVU A POVOLENÍCH K TĚŽBĚ
(6)
Horní právo je právo vstoupit na určitý kus půdy a obsadit ho za účelem jeho zpracování pomocí podzemní nebo povrchové těžby kvůli získání nerostů, které může obsahovat. Je postupováno s právem těžby, jež je jeho nedílnou součástí.
(7)
Horní právo je odlišné od povolení k těžbě, což je licence na provádění důlní činnosti. Povolení k těžbě udělují příslušné orgány po vyhodnocení předložených zpráv o proveditelnosti a studií dopadu na životní prostředí. V tomto konkrétním případě udělovalo povolení k těžbě v době prodeje uskutečněného v roce 2003 ministerstvo rozvoje.
II.b. PŘÍJEMCE
(8)
Ellinikos Xrysos je významná řecká důlní společnost, jež působí v oblasti těžby zlata, mědi, olova, stříbra a zinku. V roce 2009 dosáhla obratu ve výši 44,7 milionu EUR (se ziskem po zdanění ve výši 1,7 milionu EUR) a zaměstnávala přibližně 350 osob. V době dotyčných opatření podpory (viz 11. a 16. až 18. bod odůvodnění) představovala Ellinikos Xrysos velký podnik, protože byla provázána s velkou společností. Podle doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003, které se týká definice mikropodniků a malých a středních podniků (5): a) kategorii mikropodniků a malých a středních podniků (MSP) tvoří podniky, které zaměstnávají méně než 250 osob a jejichž roční obrat nepřesahuje 50 milionů EUR a/nebo jejichž bilanční suma roční rozvahy nepřesahuje 43 milionů EUR (příloha, hlava 1, čl. 2 odst. 1); b) z kategorie malých a středních podniků jsou vyřazeny skupiny podniků, jejichž hospodářská síla může přesáhnout sílu skutečných malých a středních podniků, přičemž je nutno rozlišovat mezi různými druhy podniků v závislosti na tom, zda jsou samostatné (9. bod odůvodnění); c) „samostatným podnikem“ se rozumí každý podnik, který není klasifikován jako provázaný podnik (příloha, hlava 1, čl. 3 odst. 1); a d) „provázaným podnikem“ se rozumí podnik, v němž většinu hlasovacích práv akcionářů nebo členů drží jiný podnik (příloha, hlava 1, čl. 3 odst. 3 písm. a)). V tomto konkrétním případě vlastnila v prosinci 2003 (v době prodeje z roku 2003) 53,3 % akcií společnosti Ellinikos Xrysos (160 000 akcií z celkového počtu 300 000) společnost Greek Mines SA, což je pobočka společnosti Aktor SA. Poslední dva předchozí roční obraty společnosti Aktor, tzn. v roce 2001 a 2002, dosáhly výše 120,9 milionu EUR a 302,6 milionu EUR. Také její poslední dvě bilanční sumy roční rozvahy dosáhly částky 151,9 milionu EUR a 260 milionů EUR (6). Tyto údaje činí z Aktor velkou společnost. Ellinikos Xrysos proto v době dotyčných opatření podpory byla velkou společností.
(9)
Současnými akcionáři Ellinikos Xrysos jsou společnosti European Goldfields Greece BV (65 % akcií), Hellas Gold BV (30 % akcií) a řecká stavební a energetická společnost Aktor SA (5 % akcií). European Goldfields Greece BV a Hellas Gold BV jsou dceřiné společnosti kanadské společnosti Goldfields Ltd., která se zabývá nabýváním, průzkumem a rozvojem nerostných ložisek na Balkáně.
(10)
Ellinikos Xrysos vlastní a provozuje doly Cassandra. Od řeckého státu je koupila a s nimi jejich horní práva v prosinci 2003. K dolům patří zlaté doly v Olympii a lokalitě Skouries a měděné a zinkové doly v lokalitě Stratoni.
(11)
Před rokem 2003 vlastnila doly Cassandra společnost TVX Hellas SA, jež je získala od řeckého státu v roce 1995 ve veřejném nabídkovém řízení za částku 11 miliard GRD (přibližně 39,8 milionu EUR (7)).
(12)
V roce 2002 zrušila řecká státní rada dolům Cassandra povolení na těžbu a získávání zlata, a to zejména dolům v Olympii a Stratoni. Povolení na těžbu a získávání zlata v Olympii byla zrušena z důvodů ochrany životního prostředí, které byly považovány za závažné. Těžební povolení ve Stratoni bylo zrušeno, protože ho řecký stát udělil protiprávně prostřednictvím orgánu, který k tomu neměl pravomoc.
(13)
Po výše uvedeném zrušení státní radou vydalo příslušné ministerstvo rozvoje dvě nařízení týkající se Stratoni: 1) dne 7. ledna 2003 nařídilo přerušení provozu ve Stratoni a 2) dne 29. ledna 2003 nařídilo ve Stratoni přijetí dodatečných bezpečnostních opatření. V souladu s rozhodnutím státní rady o zrušení povolení vydalo ministerstvo rozvoje dne 18. února 2003 další nařízení, kterým povolilo zahájení provozu ve Stratoni a zrušilo předchozí nařízení ze dne 7. a 29. ledna 2003. V době prodeje dolů společnosti Ellinikos Xrysos platilo nařízení ze dne 18. února 2003.
(14)
Výsledkem výše uvedeného zrušení povolení dolům Cassandra na těžbu a získávání zlata bylo, že společnost Kinross (kanadská těžební společnost) jako vlastník TVX Hellas ji přestala financovat, aby si zachovala hodnotu akciového podílu. To vedlo společnost TVX Hellas k podání návrhu na konkurz.
II.c. OPATŘENÍ 1: PRODEJNÍ CENA NIŽŠÍ NEŽ TRŽNÍ HODNOTA
(15)
Dne 12. prosince 2003 byly doly Cassandra převedeny z TVX Hellas na řecký stát za 11 milionů EUR v rámci mimosoudního vyrovnání, při němž došlo k vymazání vzájemných pohledávek (pohledávka TVX Hellas vůči Řecku dosahovala výše 293,5 milionu EUR). Stejného dne prodal řecký stát doly Cassandra společnosti Ellinikos Xrysos za 11 milionů EUR, a to bez předchozího ohodnocení majetku či veřejné soutěže. Prodej zahrnoval: a) doly ve Stratoni, Skouries a Olympii spolu s příslušnými horními právy, b) pozemky, c) nerostné zásoby a d) fixní aktiva (těžební a provozní zařízení, ubytovny pro pracovníky a průmyslové stavební objekty). Podle řeckých orgánů bylo cílem opatření nalézt majitele, který by byl ochoten provozovat doly, a zajistit tak pracovní místa a chránit životní prostředí.
II.d. OPATŘENÍ 2: PROMINUTÍ DANĚ A SNÍŽENÍ ZÁKONNÝCH POPLATKŮ
(16)
Řecko prodalo doly Cassandra společnosti Ellinikos Xrysos prostřednictvím smlouvy uzavřené mezi oběma stranami, jež byla potvrzena zákonem 3220/2004 (8). Podle tohoto právního předpisu byla společnost Ellinikos Xrysos osvobozena od jakékoliv daně. Došlo také ke snížení zákonných a dalších poplatků na 5 % skutečné výše, jež by měla být normálně uhrazena. Podle řeckých orgánů mělo opatření za cíl motivovat případné investory, protože hodnota dolů byla záporná.
(17)
Podle řeckých právních předpisů (9) činí daň z převodu nemovitosti 7 % hodnoty převáděného majetku u prvních 15 000 EUR a 9 % u zbývající částky. Podle řeckého horního zákona (10) k tomu existuje zvláštní daň z převodu horních práv ve výši 5 % hodnoty převáděných práv (tzn. hodnoty dolu).
(18)
Komise ve svém rozhodnutí dospěla u opatření 1 a 2 k celkové výši podpory v částce 15,34 milionu EUR, přičemž přezkoumala:
a)
hodnotu tří jednotlivých dolů (Stratoni, Olympie a Skouries), které tvoří doly Cassandra, založenou na hospodářských faktorech platných v době prodeje a také na provozuschopnosti těchto dolů (viz podrobná analýza v 63. až 79. bodě odůvodnění);
b)
hodnotu pozemku dolů Cassandra podle výpočtu uvedeného ve zprávě o ocenění (viz 19. bod odůvodnění) a ověřenou porovnáním s cenou zaplacenou za většinu tohoto pozemku ve veřejné soutěži z roku 1995 (viz podrobná analýza v 80. až 90. bodě odůvodnění);
c)
hodnotu nerostných zásob nabytých společností Ellinikos Xrysos při prodeji z roku 2003, jež je založena na stejné zprávě o ocenění (viz podrobná analýza v 91. až 97. bodě odůvodnění);
d)
výši splatné daně, od které byla společnost Ellinikos Xrysos v kupní smlouvě osvobozena (viz podrobnou analýzu ve 118. až 124. bodě odůvodnění).
(19)
V rozhodnutí o zahájení řízení ze dne 10. prosince 2008 si Komise položila otázku, zda Řecko prodalo společnosti Ellinikos Xrysos doly Cassandra za jejich tržní hodnotu, protože k prodeji došlo bez vyhlášení veřejné soutěže či bez nezávislého ocenění majetku, a zda je tento prodej pod tržní hodnotou slučitelný se SFEU. Odvolávala se přitom na zprávu o ocenění aktiv dolů Cassandra, jež byla vypracována pro společnost European Goldfields, která je akcionářem Ellinikos Xrysos. Podle této zprávy dosahovala spravedlivá tržní hodnota aktiv dolů Cassandra částky 500 milionů USD (což odpovídá 411 milionům EUR při použití směnného kurzu 1,2155 USD/EUR (11) platného dne 30. června 2004). Zprávu (dále jen „zpráva Behre Dolbear“) vypracoval na základě zadání European Goldfields přední mezinárodní poradce v oblasti nerostných surovin společnost Behre Dolbear International Ltd (12).
(20)
Komise si také položila otázku, zda prominutí daně a snížení zákonných poplatků představují úlevu od finančních povinností vůči státu, jež je slučitelná se SFEU.
III PŘIPOMÍNKY ŘECKA A ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
III.a. PŘIPOMÍNKY ŘECKA A PŘÍJEMCE
(21)
Jelikož se připomínky Řecka a příjemce ve velké míře překrývají, uvede je Komise ve 22. až 31. bodě odůvodnění společně.
(22)
Podle řeckých orgánů a příjemce vystupovalo Řecko v prodeji z roku 2003 jako prostředník pouze proto, že společnost TVX Hellas se nacházela uprostřed konkurzního řízení a nemohla prodat doly společnosti Ellinikos Xrysos přímo. Tvrdí také, že Řecko doly nikdy nevlastnilo a z prodeje z roku 2003 nezískalo žádné peníze, protože částka 11 milionů EUR byla zaplacena přímo společnosti TVX Hellas. Uvádějí také, že v roce 1995 proběhla prodejní transakce mezi společností TVX Hellas a předchozím majitelem, což byla soukromá společnost, jež skončila v likvidaci, a že tak při prodeji v roce 2003 nebyly použity žádné státní prostředky.
(23)
Řecké orgány a příjemce dále tvrdí, že v době prodeje byla tržní hodnota dolů Cassandra snížená, či dokonce záporná, a to kvůli dlouhému přerušení provozu a zrušení povolení k těžbě. Zápornou tržní hodnotu dolů lze rovněž prokázat skutečností, že společnost Kinross, která je vlastníkem TVX Hellas a tržním hospodářským subjektem, kapitalizací výrazných ztrát ze své investice přidělila dolům zápornou hodnotu. Prohlašují, že kladná cena zaplacená společností Ellinikos Xrysos, která je také soukromou společností, je odůvodněna smluvní doložkou o zrušení, jež odstraňuje riziko nabyvatele. K tomu uvádějí, že pozemky získané těžařskou společností lze využívat pouze k těžbě a nemají žádnou tržní hodnotu, protože řecké právní předpisy v těchto oblastech upřednostňují těžbu. Tvrdí, že snížení hodnoty horních práv kvůli dlouhému přerušení provozu a zrušení povolení k těžbě proto také vedlo ke snížení hodnoty pozemků. Pokud jde konečně o zásoby zlata, které byly součástí aktiv prodaných společnosti Ellinikos Xrysos, tvrdí, že v roce 2003 měly zápornou hodnotu kvůli poměrně nízké ceně zlata a poměrně vysokým příslušným nákladům, jako je doprava a zpracování.
(24)
K doplnění výše uvedeného a s ohledem na kritéria tržního hospodaření, které je nutno v transakci zohlednit, tvrdí řecké orgány a příjemce, že tato kritéria zahrnují také environmentální a sociální otázky spojené s obrazem podniku a spokojeností jeho zaměstnanců. To dokládá skutečnost, že TVX Hellas, jež je tržním hospodářským subjektem, uhrazením příslušných vyrovnání zohlednila také pracovní a environmentální záležitosti. Tvrdí také, že neprodání dolů by znamenalo značné náklady v oblasti životního prostředí, které by musel nést řecký stát a jež by dosáhly částky přibližně 15,7 milionu EUR. Zároveň uvádějí, že cenu zaplacenou společností Ellinikos Xrysos opravňovala také kritéria tržního hospodaření, protože se rovnala ceně požadované TVX Hellas, která je soukromou společností. Podle Řecka a příjemce by TVX Hellas požadovala vyšší cenu, kdyby tak mohla učinit. K tomu tvrdí, že cena zaplacená společností Ellinikos Xrysos odpovídá účetní hodnotě aktivních položek v účetní závěrce TVX Hellas. A konečně tvrdí, že cena zaplacená při prodeji v roce 2003 představuje skutečnou hodnotu dolů, čímž míní hodnotu dolu v lokalitě Stratoni, protože se jednalo o jediný provozovaný důl. Pokud jde o Skouries, Řecko a příjemce uvádějí, že v této lokalitě nikdy nedošlo k žádné těžbě či investicím, s výjimkou těžebního průzkumu prováděného TVX Hellas před prodejem z roku 2003. Tvrdí také, že zřízení těžebního závodu v lokalitě Skouries vyžaduje značné investice. Z výše uvedených důvodů jsou názoru, že prodej z roku 2003 neposkytl společnosti Ellinikos Xrysos žádné zvýhodnění.
(25)
Pokud jde o zprávu Behre Dolbear, Řecko ani příjemce nepochybují o důvěryhodnosti společnosti Behre Dolbear. Oba proti zprávě ale vznášejí námitky a tvrdí, že na ni nelze brát ohled, protože jejím cílem bylo upoutat pozornost investorů a její referenční okamžik (červen 2004) nebyl stejný jako okamžik prodeje (prosinec 2003). Uvádějí také, že hodnota dolů podle odhadu společnosti Behre Dolbear se vztahuje k aktivům a zároveň příslušným povolením k těžbě, zatímco Ellinikos Xrysos nabyla pouze aktiva s tím, že řecký stát udělí povolení k těžbě později. Dále uvádějí, že se zpráva netýká prodaných aktiv, ale hodnoty společnosti Ellinikos Xrysos jako fungujícího podniku, a tak nic nevypovídá o hodnotě aktiv prodaných řeckým státem v prosinci 2003. Nakonec uvádějí, že v tabulce 5.3 na straně 37 zprávy oceňuje společnost Behre Dolbear čistou současnou hodnotu zprovoznitelných dolů Cassandra jako zápornou, a to na -2,59 milionu USD, a skutečně zaplacená cena (11 milionů EUR) tak byla vyšší než tržní hodnota dolů.
(26)
Řecko tvrdí, že v případě použití zprávy Behre Dolbear lze ze tří různých metod v ní použitých připustit pouze příjmový přístup, jelikož se jedná o primární, mezinárodně používanou metodu ocenění, a i to pouze při zohlednění jejího data platnosti a za předpokladu udělení povolení k těžbě a provedení značných investic.
(27)
Řecké orgány a příjemce uznávají, že Řecko prodalo majetek přímo společnosti Ellinikos Xrysos, aniž by byla vyhlášena veřejná soutěž nebo provedeno předchozí ocenění, a to z časových důvodů kvůli zajištění pracovních míst a ochraně životního prostředí. Prohlašují také, že TVX Hellas měla vůči Řecku pohledávky ve výši 293,5 milionu EUR kvůli odškodnění za investice do dolů (které zastavily provoz následkem rozhodnutí o zrušení povolení z roku 2002) a za náklady způsobené ochranou životního prostředí. Uvádějí, že v kupní smlouvě nebyla žádná doložka o minimálním počtu pracovních míst, protože těžba vyžaduje vysoký počet pracovníků, ale zároveň není možné závazek zachovat pracovní místa kvantifikovat. Nakonec tvrdí, že pokud by Komise vydala příkaz k navrácení podpory, mohla by být předložena žádost o zrušení smlouvy, což by znamenalo, že by po řeckém státu mohlo být požadováno splacení 11 milionů EUR společnosti a majetek by se mu mohl vrátit.
(28)
Řecké orgány dále tvrdí, že bylo možno použít hodnotu stanovenou při veřejné soutěži v roce 1995 a hodnotu pozemku považovat za nezměněnou. Uvádějí, že lze připustit metodu použitou ve zprávě Behre Dolbear (metodu příjmového přístupu), ale pouze ve spojení s datem zprávy (30. června 2004) a za předpokladu vydání povolení k těžbě a provedení značných investic. Řecké orgány nakonec souhlasí s tím, že v okamžiku prodeje měl důl v lokalitě Stratoni platná povolení k těžbě, a byl tak funkční a splňoval podmínku zprávy Behre Dolbear o „zprovoznitelném zařízení“.
(29)
Pokud jde o prominutí daně a snížení zákonných poplatků, nebyla podle příjemce zákonná daň z převodu dolů v tomto konkrétním případě použitelná. Dále byla podle Řecka hodnota dolů záporná, a proto bylo nutno motivovat případné investory. Řecko také tvrdí, že článek 173 řeckého horního zákona sice stanoví daňovou sazbu ve výši přibližně 5 %, ale pouze u transakcí „s protiplněním“ („με επαχθή αιτία“), což podle Řecka znamená u transakcí vyvolaných nešťastnou příhodou, jako např. úmrtím majitele, a v tomto konkrétním případě nebyl proto použitelný. Příjemce dále tvrdí, že kupní smlouva není kvůli doložce o zrušení konečná, a že by proto uložení jakékoliv daně bylo předčasné. Příjemce nakonec tvrdí, že snížení zákonných poplatků nemá dopad na státní prostředky, protože notáři jsou soukromé subjekty a daň a poplatky z jejich honorářů byly řádně uhrazeny.
(30)
Řecko přiznává, že se daň v sazbě od 7 % do 9 % ve skutečnosti vybírá ve všech případech prodeje pozemků, a to bez ohledu na to, zda se jedná o majetek společnosti, nebo majetek soukromých osob.
(31)
Jak Řecko, tak příjemce konečně tvrdí, že i pokud by měl prodej z roku 2003 představovat podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos, byla tato společnost způsobilá pro podporu podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 a víceodvětvového rámce pro regionální podporu velkým investičním projektům z roku 2002, které byly oba v okamžiku prodeje použitelné, protože společnost byla umístěna v oblasti způsobilé podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU. Příjemce také tvrdí, že by mohl být způsobilý pro podporu podle obecného nařízení o blokových výjimkách, pokynů ke státní podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008 a čl. 107 odst. 3 písm. c), protože se dotyčné investice týkaly odvětví a oblasti životního celostátního významu. Pokud jde o osvobození od daně, dosáhla daň podle příjemce výše 38 000 EUR, byla proto nižší než strop de minimis (100 000 EUR za období tří let) (13) a nepřinesla společnosti Ellinikos Xrysos žádný prospěch.
III.b. PŘIPOMÍNKY DALŠÍCH ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(32)
Komise obdržela také připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení od Hellenic Mining Watch (Řeckého důlního dozoru) (14). Hellenic Mining Watch tvrdí, že k aktivům dolů Cassandra patří také značný nemovitý majetek, který výrazně navyšuje celkovou hodnotu dolů, a nebyl přitom ve zprávě Behre Dolbear zohledněn. Hellenic Mining Watch odmítá ohledy na nezaměstnanost jako zdůvodnění převodu dolů v rozporu s právními postupy a tvrdí, že kupní smlouva neobsahuje žádnou povinnost pro společnost Ellinikos Xrysos přijmout určitý konkrétní nebo minimální počet pracovníků.
(33)
Hellenic Mining Watch podobně odmítá environmentální zdůvodnění převodu dolů v rozporu s právními postupy a tvrdí, že článek 1 kupní smlouvy z roku 2003 zbavuje Ellinikos Xrysos jakékoli odpovědnosti za škody způsobené na životním prostředí, pokud k těmto škodám nebo příčinám těchto škod došlo před zveřejněním právního předpisu, kterým se schvaluje kupní smlouva. Hellenic Mining Watch nakonec tvrdí, že k aktivům dolů patří také zásoby zlatonosných rud výrazné hodnoty, která dosahuje částky 80 milionů EUR, jež nejsou v kupní smlouvě uzavřené s Ellinikos Xrysos uvedeny.
(34)
V odpovědi na připomínky Hellenic Mining Watch Řecko opakuje názor, že společnost Ellinikos Xrysos neobdržela žádnou státní podporu. Řecko zejména tvrdí, že nikdy nebylo ani majitelem a ani prodejcem dolů a že vystupovalo pouze jako prostředník v transakci mezi dvěma soukromými stranami. Řecko dále uvádí, že tvrzení Hellenic Mining Watch jsou mlhavá, nepřesná a protiřečí si. Řecko závěrem tvrdí, že organizaci Hellenic Mining Watch jde o navrácení dolů Cassandra zpět státu, protože jejím konečným cílem je ochrana životního prostředí.
(35)
Komise nakonec dostala připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení od odborové organizace dolů Cassandra (15), která pochybuje, že opatření představují protiprávní státní podporu, a odvolává se na to, že doly přispívají k rozvoji hospodářství a zaměstnanosti.
IV POSOUZENÍ PODPORY
(36)
Na základě výše uvedených skutečností a argumentů Řecka a ostatních třetích stran posoudí Komise v následujícím oddíle dotyčná opatření. Komise za prvé posoudí existenci podpory v šetřených opatřeních, aby zjistila, zda jde o podporu, či nikoli (pododdíl IV.a). Pokud opatření skutečně obsahuje podporu, posoudí Komise za druhé její slučitelnost s vnitřním trhem (pododdíl IV.b).
IV.a. EXISTENCE PODPORY VE SMYSLU ČL. 107 ODST. 1 SFEU
(37)
Ke zjištění, zda opatření představuje podporu, musí Komise posoudit, zda sporné opatření splňuje podmínky čl. 107 odst. 1 SFEU, který stanoví, že: „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak“.
(38)
S ohledem na toto ustanovení Komise níže posoudí, zda sporná opatření ve prospěch společnosti Ellinikos Xrysos představují státní podporu.
OPATŘENÍ 1: PRODEJNÍ CENA NIŽŠÍ NEŽ TRŽNÍ HODNOTA
a. Zvýhodnění
(39)
Pokud stát prodá určitý majetek za cenu nižší, než je tržní hodnota, poskytne kupci (který získá majetek za dotovanou cenu) zvýhodnění, jež může představovat státní podporu. Určitý majetek je naopak prodán za tržní hodnotu (a státní podpora je tak vyloučena), pokud je cena stanovena nezávislým odhadcem a odpovídá prodejní ceně nebo pokud k prodeji dojde pomocí soutěžního, otevřeného, transparentního a bezpodmínečného nabídkového řízení a je vybrána nejvyšší nabídka (16).
(40)
V tomto konkrétním případě byly doly Cassandra prodány bez veřejné soutěže či jakéhokoli ocenění. Aby se stát vyhnul poskytnutí podpory, musí jednat jako racionální soukromý majitel, jenž se snaží maximalizovat zisk, tzn. jako „prodejce v tržním prostředí“, a snažit se o co nejlepší finanční výsledek prodeje. V tomto konkrétním případě tudíž Komise posoudila, zda řecký stát jednal jako prodejce v tržním prostředí.
(41)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že environmentální a sociální hlediska by měla také platit jako kritéria tržního hospodaření, protože se týkají obrazu společnosti a spokojenosti zaměstnanců. Podle jejich názoru toto tvrzení potvrzuje skutečnost, že společnost TVX Hellas jako hospodářský subjekt v tržním prostředí také zohlednila pracovní a environmentální hlediska vyplacením vyrovnání svým zaměstnancům, a to včetně za minulé závazky v oblasti životního prostředí (závazky z období před prodejem z roku 2003). Tvrdí, že stejným způsobem by prodejce v tržním prostředí souhlasil se sníženou cenou, aby uspokojil environmentální a sociální požadavky.
(42)
Komise nemůže výše uvedené tvrzení uznat. Environmentální a sociální hlediska jsou již svou podstatou záležitosti veřejné politiky, kterými se zabývají veřejné orgány. Prodejce v tržním prostředí může nejvýše v omezeném rozsahu zohledňovat nezaměstnanost a životní prostředí, aby chránil nebo pěstoval svou podnikatelskou pověst sociálně odpovědného subjektu nebo subjektu s odpovědností za životní prostředí, ale ne výrazně na úkor svých finančních zájmů. Každopádně by racionální prodejce v tržním prostředí posoudil a kvantifikoval v souvislosti s prodejem každou platbu nebo náklad plynoucí z těchto hledisek, aby rozhodl, jak by mohly ovlivnit přijatelnou cenu. V tomto konkrétním případě Komise zjišťuje, že smlouva neobsahuje žádná taková finanční upřesnění a že Řecko neprokázalo, že by v době prodeje bylo provedeno jakékoli vyhodnocení podobných finančních nákladů.
(43)
Řecké orgány a příjemce také tvrdí, že doly měly zápornou tržní hodnotu, což prokazuje skutečnost, že společnost Kinross, která je vlastníkem TVX Hellas a tržním hospodářským subjektem, kapitalizací výrazných ztrát ze své investice přidělila dolům zápornou hodnotu.
(44)
Komise nemůže výše uvedené tvrzení uznat. TVX Hellas ukončila své podnikání v dolech Cassandra kvůli zrušení povolení k těžbě státní radou. Ovšem v době prodeje Řecku společností TVX Hellas měl důl v lokalitě Stratoni platné povolení k těžbě (viz 13. bod odůvodnění), zatímco povolení dolu v Olympii bylo nadále zrušené. Komise se proto domnívá, že rozhodnutí TVX Hellas prodat doly Cassandra bylo spojeno s nezdarem její značné investice do dolu v Olympii. Jednání TVX Hellas se proto týkalo hodnoty investice do dolu v Olympii, a nikoli hodnoty dolu ve Stratoni.
(45)
Řecké orgány a příjemce uznávají, že Řecko prodalo majetek přímo společnosti Ellinikos Xrysos, aniž by byla vyhlášena veřejná soutěž nebo provedeno předchozí ocenění, a to z časových důvodů kvůli zajištění pracovních míst a ochraně životního prostředí. Pokud jde o životní prostředí, tvrdí, že neprodání dolů by znamenalo značné náklady v oblasti životního prostředí, které by musel nést řecký stát a jež by dosáhly částky přibližně 15,7 milionu EUR. Pokud jde o zaměstnanost, řecké orgány a příjemce uznávají, že v kupní smlouvě nebylo žádné ustanovení o minimálním počtu pracovních míst, ale tvrdí, že není možné kvantifikovat závazek ohledně zachování pracovních míst a že těžba vyžaduje značný počet pracovníků.
(46)
Vzhledem k výše uvedenému Komise zjišťuje, že hodnota prodávaného majetku nebyla před prodejem žádným způsobem oceněna a že prodej nebyl uskutečněn pomocí otevřeného postupu, ale prostřednictvím přímého kontaktu s kupcem. Pokud jde o environmentální náklady, které by Řecko údajně muselo nést, Komise zjišťuje, že ve smlouvě ani v žádném dokumentu z té doby neexistuje žádná stopa po těchto nákladech. Komise také zaznamenává, že kromě povinností v oblasti ochrany životního prostředí stanovených platnými právními předpisy nebyly kupci uloženy žádné dodatečné povinnosti. Komise se domnívá, že pokud by environmentální náklady musely být zohledněny při stanovení prodejní ceny, posuzoval by je soukromý prodejce pečlivě před určením prodejní ceny a kvantifikoval by je. Řecko neprokázalo, že by v době prodeje takové vyhodnocení a kvantifikaci provedlo nebo že by takové environmentální náklady jiným způsobem zohlednilo.
(47)
Komise také zaznamenává, že kupní smlouva z roku 2003 neobsahuje doložku, která by po kupci požadovala zachování nebo vytvoření minimálního počtu pracovních míst. Komise proto nemůže uznat tvrzení, že kupec byl zatížen povinností zachovat více pracovních míst, než bylo hospodářsky nutno, protože kupní smlouva neobsahuje žádnou povinnost zachovat konkrétní počet pracovních míst. Komise se tak domnívá, že z hlediska soukromého prodejce nemůže být žádné tvrzení o počtu pracovních míst nebo o zajištění zaměstnanosti důvodem pro prodejní cenu, která je nižší než tržní hodnota dolů.
(48)
Na základě 46. a 47. bodu odůvodnění proto Komise nemůže uznat tvrzení Řecka a příjemce uvedená ve 45. bodě odůvodnění.
(49)
Pokud jde o zajištění zaměstnanosti a ochranu životního prostředí (viz 45. bod odůvodnění), Hellenic Mining Watch odmítá ohledy na nezaměstnanost jako zdůvodnění převodu dolů v rozporu s právními postupy a tvrdí, že kupní smlouva neobsahuje žádnou povinnost pro společnost Ellinikos Xrysos přijmout určitý konkrétní nebo minimální počet pracovníků. Hellenic Mining Watch také tvrdí, že společnost Ellinikos Xrysos byla zvýhodněna, protože článek 1 kupní smlouvy z roku 2003 zbavuje Ellinikos Xrysos jakékoli odpovědnosti za škody způsobené na životním prostředí, pokud k takovým škodám nebo příčinám těchto škod došlo před zveřejněním právního předpisu, kterým se schvaluje kupní smlouva.
(50)
Pokud jde o druhé výše uvedené tvrzení Hellenic Mining Watch, Komise zaznamenává, že kupní smlouva z roku skutečně zbavuje Ellinikos Xrysos jakékoli odpovědnosti za škody způsobené na životním prostředí, pokud k takovým škodám nebo příčinám těchto škod došlo před zveřejněním právního předpisu, kterým se schvaluje kupní smlouva. Komise se domnívá, že výše uvedené ustanovení smlouvy neposkytuje Ellinikos Xrysos zvláštní zvýhodnění nezávislé na kupní ceně. Doložky rozdělující různé finanční závazky z minulosti mezi prodejce a kupce nejsou v soukromých smlouvách neobvyklé. Strany podílející se na prodeji berou při stanovení prodejní ceny koneckonců takové doložky v úvahu. Zásadní otázkou v tomto případě proto zůstává, zda prodej při zohlednění jeho podmínek odrážel tržní cenu dolů.
(51)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že prodej z roku 2003 neposkytl společnosti Ellinikos Xrysos žádné zvýhodnění, protože cena zaplacená Ellinikos Xrysos se rovnala účetní hodnotě aktivních položek v účetní závěrce společnosti TVX Hellas, která vlastnila doly Cassandra před řeckým státem.
(52)
Komise nemůže výše uvedené tvrzení uznat. Komise se domnívá, že účetní hodnota u společnosti TVX Hellas nemůže být brána v úvahu pro posouzení hodnoty aktiv, protože je výsledkem odpisů hodnoty v účetnictví společnosti z důvodů zdanění (17) a představuje účetní hodnotu aktiv. Podle ustálené judikatury (18) není účetní hodnota vždy stejná jako tržní hodnota, pokud se jedná o ocenění aktiv za účelem stanovení jejich ceny při prodeji. Dotyčná aktiva tak byla převedena jako taková a odpisy provedené jejich předchozím vlastníkem se týkaly pouze jeho vlastního účetnictví a zdanění.
(53)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že cenu zaplacenou společností Ellinikos Xrysos opravňují kritéria tržního hospodaření, protože se rovnala ceně požadované TVX Hellas, která je soukromou společností. Ta by požadovala vyšší cenu, kdyby tak mohla učinit.
(54)
Komise nemůže výše uvedené tvrzení uznat. Komise zaznamenává, že cena zaplacená Řeckem společnosti TVX Hellas byla výsledkem vzájemného vyrovnání pohledávek obou stran. Komise také zaznamenává, že pohledávka společnosti TVX Hellas vůči Řecku dosahovala částky 293,5 milionu EUR (viz 15. bod odůvodnění). Podle tohoto způsobu uvažování by v případě, kdy by pohledávky obou stran byly jiné, mohl být jiný i konečný výsledek vyrovnání, a to i v případě, kdyby byl spojen s prodejem stejných aktiv. Komise se proto domnívá, že vyrovnání pohledávek není reprezentativní pro hodnotu prodaných aktiv.
(55)
Komise zároveň zaznamenává, že obě strany předložily požadavky spočívající v žádostech o vyrovnání. Požadavek Řecka se zejména týkal škod na životním prostředí údajně způsobených společností TVX Hellas. Požadavek společnosti TVX Hellas se týkal výdajů na ochranu životního prostředí a investičních ztrát, které společnost údajně utrpěla kvůli zrušení povolení k těžbě v roce 2002. Komise také zaznamenává, že hodnota aktiv nebyla v době výše uvedeného vyrovnání žádným způsobem posouzena. Cena ve výši 11 milionů EUR za prodej dolů Cassandra Řecku byla proto spojena s údajnými závazky obou stran, a nikoli s hodnotou aktiva.
(56)
Komise konečně zaznamenává, že rozhodnutí společnosti TVX Hellas prodat doly Cassandra bylo spojeno s nezdarem jejích značných investic do dolu v Olympii, a tedy s hodnotou investice do dolu v Olympii, a nikoli s hodnotou dolu v lokalitě Stratoni. Společnost Ellinikos Xrysos žádné podobné investice neučinila, a tak nebyla nezdarem těchto investic dotčena. Komise se tak domnívá, že cena ve výši 11 milionů EUR za prodej dolů Cassandra Řecku byla pouze výrazem obchodního vztahu mezi TVX Hellas a Řeckem a konkrétní situace společnosti TVX Hellas v době prodeje. Nemohla proto představovat samostatné obchodní ujednání, jakým bylo ujednání mezi Řeckem a společností Ellinikos Xrysos.
(57)
Vzhledem k předchozímu (54. až 56. bod odůvodnění) dochází Komise k závěru, že neexistuje žádná spojitost mezi vyrovnáním pohledávek mezi Řeckem a TVX Hellas a hodnotou aktiva.
(58)
Na základě výše uvedeného a za účelem zjištění, zda prodejní cena vyjadřovala tržní hodnotu aktiv, rozdělila je Komise do tří kategorií: a) doly, b) pozemky a c) nerostné zásoby. Pro výpočet tržní hodnoty aktiv se Komise spolehla na zprávu Behre Dolbear (viz 19. bod odůvodnění). Pokud jde o pozemky, Komise ověřila hodnotu uvedenou ve zprávě pomocí ceny zaplacené za dotyčné pozemky při předchozí veřejné soutěži v roce 1995 (viz 11. bod odůvodnění).
(59)
Řecko a příjemce tvrdí, že zprávu Behre Dolbear nelze brát v úvahu, protože jejím cílem bylo přilákat pozornost investorů. Komise nemůže toto tvrzení uznat, protože přilákání pozornosti investorů je hlavní a oprávněný cíl každé zprávy o ocenění vypracované pro hospodářské subjekty v tržním prostředí, kteří hledají finanční prostředky na finančních trzích. Ověřovat platnost každého ocenění je sice zásadní, ale pouhá skutečnost, že zpráva o ocenění má přilákat investory, nestačí k jejímu zpochybnění.
(60)
Řecko a příjemce také tvrdí, že zprávu nelze brát v úvahu, protože její referenční okamžik (červen 2004) není stejný jako okamžik prodeje (prosinec 2003).
(61)
Komise nemůže výše uvedené tvrzení uznat. Komise zaznamenává, že zpráva Behre Dolbear je skutečně datována dne 30. června 2004, ovšem její obsah lze považovat soudobý s prodejem z prosince 2003, protože je založena na kolísání cen kovů v období 1993-2003.
(62)
Řecký stát a Ellinikos Xrysos tvrdí, že se zpráva netýká prodaných aktiv, ale hodnoty společnosti Ellinikos Xrysos jako fungujícího podniku, a tak nic nevypovídá o hodnotě aktiv prodaných řeckým státem v prosinci 2003. Komise toto tvrzení nemůže uznat, protože za účelem výpočtu celkové hodnoty společnosti zpráva uvádí podrobné posouzení hodnoty prodaných aktiv na podrobně rozepsaném základě.
a.a Výpočet hodnoty dolů
a.a.1. Tvrzení týkající se hodnoty dolů
(63)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že v době prodeje byla tržní hodnota dolů Cassandra snížená, či dokonce záporná, a to kvůli dlouhému přerušení provozu a zrušení povolení k těžbě. Tvrdí také, že cena zaplacená při prodeji v roce 2003 odrážela hodnotu dolu v lokalitě Stratoni, protože byl jediný v provozu. Řecko zejména souhlasí s tím, že v okamžiku prodeje měl důl v lokalitě Stratoni platná povolení k těžbě, a byl tak funkční a splňoval podmínku zprávy Behre Dolbear o „zprovoznitelném zařízení“.
(64)
Komise zaznamenává, že rozhodnutí o zrušení z roku 2002 měla dopad pouze na hodnotu dolu v Olympii, protože v době prodeje měl důl v lokalitě Stratoni platná povolení k těžbě, a tudíž měl určitou hodnotu. TVX Hellas zároveň přerušila provoz kvůli nezdaru své investice v oblasti těžby zlata, když byla zrušena povolení k těžbě v dolu v Olympii. Její jednání se proto týkalo pouze hodnoty investice do dolu v Olympii, a nikoli hodnoty dolu ve Stratoni.
(65)
Pokud jde o lokalitu ve Skouries, řecké orgány a příjemce tvrdí, že zde nikdy nedošlo k žádné těžební činnosti nebo k investicím, s výjimkou důlního průzkumu prováděného TVX Hellas před prodejem z roku 2003, a že zřízení těžebního zařízení v této lokalitě vyžaduje značné investice.
(66)
Komise zaznamenává, že lokalita ve Skouries neměla povolení k těžbě nebo připravenou těžební infrastrukturu. Řecké orgány a příjemce ale nepředložili žádnou informaci nebo zásadní argument, který by prokázal, že provoz ve Skouries nebyl úředně povolen nebo nebyl hospodářsky proveditelný. Podle zprávy Behre Dolbear představovaly v roce 2004 kapitálové náklady na rozvoj dolu ve Skouries a jeho výstavbu částku 268 milionů USD, tzn. 220 milionů EUR. Behre Dolbear ve své zprávě vyjadřuje názor, že se jedná o náklady „přiměřené“. Komise se proto domnívá, že v případě Skouries neexistovaly žádné úřední nebo ekonomické překážky pro udělení povolení k těžbě nebo pro výstavbu důlní infrastruktury a provozování těžby.
(67)
Na základě výše uvedeného (63. až 66. bod odůvodnění) se Komise domnívá, že v době prodeje byla tržní hodnota dolu v Olympii skutečně ohrožena rozhodnutími o zrušení z roku 2002, zato tržní hodnota dolů ve Stratoni a Skouries ohrožena nebyla. V době prodeje z roku 2003 bylo proto možno provést odhad tržní hodnoty dolů Cassandra.
a.a.2. Výpočet hodnoty dolů
(68)
Za účelem výpočtu hodnoty dolů Cassandra přistoupila Komise k přezkumu každého ze tří dolů, které tvoří doly Cassandra (Stratoni, Olympie a Skouries), z následujících dvou stránek: a) hodnoty dolu, jež musí být založena na hospodářských faktorech existujících v době prodeje, a b) provozuschopnosti dolu z hlediska vytvoření výše zmíněné hodnoty. Na základě těchto dvou faktorů dospěla Komise k závěru, že doly ve Stratoni a Skouries měly určitou hodnotu, již by bylo možno zjistit, zatímco hodnotu dolu v Olympii bylo v době prodeje z roku 2003 obtížné stanovit.
(69)
Za účelem ocenění hodnoty dolů použila Komise zprávu Behre Dolbear. Pro výpočet spravedlivé tržní hodnoty dolů Cassandra používá zpráva tři metody: a) ocenění na základě příjmového přístupu (19), b) ocenění na základě souvisejících transakcí (srovnatelných prodejů) a c) přístup na základě tržní kapitalizace (20). Hodnoty, k nimž se dospěje použitím těchto tří metod, jsou následující: a) 130,3 - 402,5 milionu USD čili 107,2 - 331,1 milionu EUR, b) 504,7 milionu USD čili 415,2 milionu EUR a c) 614,9 milionu USD čili 505,9 milionu EUR. Rozpětí ocenění v případě příjmového přístupu je zapříčiněno použitím různých cenových scénářů (viz 72. bod odůvodnění). Z těchto tří metod se Komise držela příjmového přístupu. Důvody jsou shrnuty v níže uvedené tabulce:
Tabulka
Důvody pro použití příjmového přístupu
Příjmový Přístup
Související Transakce
Tržní Kapitalizace
Příjmový přístup poskytuje podrobné hodnoty pro každý ze tří těžebních závodů na základě cen kovů známých v době prodeje dolů. Při oceňování hodnoty aktiva při transakci mohou být zohledněny pouze faktory platné v okamžiku transakce.
Výchozí základ přístupu založeného na souvisejících transakcích je sporný, protože dva různé doly nemohou být identické. Podle Behre Dolbear je metoda souvisejících transakcí kontroverzní, protože každé rudné ložisko, a to i stejného nerostu, se do určité míry liší od jiných ložisek z hlediska mineralogie, těžebních podmínek, metalurgie, životního prostředí, sociálních otázek, jakosti rudy atd.
Zpráva Behre Dolbear obsahuje také poznámku American Appraisal Associates ohledně metody tržní kapitalizace, podle které se tržní kapitalizace doporučuje jako sekundární metoda ocenění, nebo-li jako přibližný odhad vhodný pro kontrolu ocenění provedených pomocí primární metody.
U příjmového přístupu se jedná o primární metodu ocenění, a tudíž o spolehlivější metodu. V tomto konkrétním případě k tomu metoda tržní kapitalizace ověřuje pouze hodnotu vyplývající z tržních kapitalizací v první polovině roku 2004, které nelze přijmout, protože se jedná o informace až z doby po prodeji. Metodu tržní kapitalizace proto nelze použít ani jako sekundární metodu ocenění.
Behre Dolbear zřejmě přikládá větší důvěryhodnost hodnotě získané pomocí příjmového přístupu, protože uvádí: „Behre Dolbear po léta kladla zvláštní důraz na hodnotu získanou pomocí příjmového přístupu“ (shrnutí hodnot na straně 43 zprávy Behre Dolbear).
(70)
Řecko souhlasí s tím, že v případě použití zprávy Behre Dolbear lze připustit pouze příjmový přístup, jelikož se jedná o primární, mezinárodně používanou metodu ocenění, a to pouze při zohlednění jejího data (30. červen 2004) a za předpokladu udělení povolení k těžbě a provedení značných investic.
(71)
Na základě příjmového přístupu odhaduje Komise hodnotu dolů v době prodeje z roku 2003 následovně (viz 72. až 79. bod odůvodnění).
(72)
Příjmový přístup odhaduje spravedlivou tržní hodnotu dolů Cassandra na zprovoznitelné úrovni (21) prokázané provozem dolů, a to s přesně stanovenými náklady a prokázanými a pravděpodobnými zásobami (22). Pro určení hodnoty používá zpráva tři různé scénáře založené na cenách platných v následujících obdobích: a) průměr za období 1993-2003, b) pouze první polovina roku 2004 a c) průměr za období 1993-2003 a první polovina roku 2004 (děleno 2). Komise se domnívá, že může zohlednit pouze scénář průměru za období 1993-2003, a nikoli dva další, protože tento scénář vychází z cen a nákladů známých v době prodeje, k němuž došlo v prosinci 2003. Historické ceny v letech 1993 až 2003 použité společností Behre Dolbear navíc nevykazují za celé období 1993-2003 žádný zvláštní trend, tzn. že během různých let kolísají, a Komise se proto domnívá, že průměr za období 1993-2003 vyjadřuje lépe historický vývoj na trhu s kovy. Ceny v první polovině roku 2004 mimoto nevypovídají o hodnotě dolů, protože se jedná o okamžitý obrázek bez zohlednění kolísání. Zohlednění kolísání je přitom zásadní pro minimalizaci dopadu neobvyklých výkyvů nebo náhodných událostí a získání spolehlivého obrazu o hodnotě dolů.
(73)
Řecko a příjemce tvrdí, že společnost Behre Dolbear oceňuje čistou aktuální hodnotu zprovoznitelných dolů Cassandra jako zápornou, a to na -2,59 milionu USD, a skutečně zaplacená cena (11 milionů EUR) tak byla vyšší než tržní hodnota dolů.
(74)
Komise konstatuje, že na odděleném základě dosahují čisté aktuální hodnoty (na zprovoznitelné úrovni) přidělené v rámci příjmového přístupu třem důlním projektům následující částky: a) Olympie: -28,79 milionu USD, tj. -23,7 milionu EUR, b) Stratoni: 10,48 milionu USD, tj. 8,6 milionu EUR, a c) Skouries: 15,72 milionu USD, tj. 12,9 milionu EUR. Součet těchto tří hodnot se rovná záporné hodnotě ve výši -2,59 milionu USD.
(75)
Komise přesto neuznává výše uvedené tvrzení Řecka a příjemce. Z výše uvedených hodnot zaznamenává, že čistá aktuální hodnota (na zprovoznitelné úrovni) byla u dolu Olympie v době prodeje skutečně záporná. Nicméně se domnívá, že záporná čistá aktuální hodnota dolu v Olympii znamená, že v době prodeje by byl záporný předpokládaný zisk vyplývající z provozování dolu při úrovni cen pozorovaných za předchozích 11 let. Vzhledem k ceně zlata by se každý vlastník dolu v Olympii rozhodl důl neprovozovat a snažil by se co možná nejvíce vyhnout ztrátám. Jak je prokázáno, mohl kupec neprovozováním dolů omezit ztráty na 5,5 milionu EUR, což představuje výši nákladů, které musel nést ze smlouvy z důvodů ochrany životního prostředí a údržby. Z této pouhé skutečnosti ale nelze vyvozovat, že by hodnota dolu v Olympii měla být oceněna na -5,5 milionu EUR, protože z vlastnictví dolu v zásadě vyplývají i různé možnosti: vlastník může důl provozovat v příhodné době (ceny zlata jsou dostatečně vysoké) a rozhodnout se ho ve zlých časech neprovozovat (ceny zlata nejsou dostatečně vysoké). Společnost Ellinikos Xrysos se proto mohla rozhodnout převzít důl jako součást balíčku dolů Cassandra nebo s výhledem, že bude později schopna provést nutné investice do dolu v Olympii, aby obnovila ziskovou těžbu, pokud ceny zlata dosáhnou úrovně (značně) převyšující úroveň v období 1993-2003.
(76)
Získat spolehlivý odhad této opční hodnoty je skutečně obtížné. A co je ještě důležitější, každá podobná hodnota by musela být upravena, aby zohlednila (možná vysokou) pravděpodobnost, že i v případě, kdy by ceny zlata byly dostatečně vysoké, aby zajistily ziskový provoz, by nemuselo být uděleno povolení k těžbě. Jak je uvedeno výše (viz 12. bod odůvodnění), povolení k těžbě a získávání zlata v Olympii bylo zrušeno z environmentálních důvodů, které byly považovány za závažné. Bylo by proto vhodné nahlížet na Olympii jako na důl, u nějž je možno opatrně odhadnout opční hodnotu jako nulovou. Čistou hodnotu dolu v Olympii je proto nutno ocenit na -5,5 milionu EUR.
(77)
Komise se naopak domnívá, že se jednotlivé hodnoty dolů ve Stratoni a Skouries rovnají částce 21,5 milionu EUR, což představuje součet hodnot obou dolů podle zprávy Behre Dolbear (8,6 milionu EUR a 12,9 milionu EUR - viz 74. bod odůvodnění), protože:
a.
důl ve Stratoni měl platné povolení k těžbě, vytvořenou těžební infrastrukturu a kladnou hodnotu plynoucí z jeho provozování (kladnou čistou aktuální hodnotu), a byl tak v době prodeje funkční;
b.
pokud jde o Skouries, Komise se domnívá, že neexistovaly žádné úřední nebo hospodářské překážky pro udělení povolení k těžbě nebo pro výstavbu těžební infrastruktury a provozování těžby; důl ve Skouries měl také kladnou hodnotu vyplývající z jeho provozování (kladná čistá aktuální hodnota).
(78)
Řecko a příjemce tvrdí, že hodnotu dolů podle odhadu společnosti Behre Dolbear nelze brát v úvahu, protože se vztahuje k aktivům a zároveň příslušným povolením k těžbě, zatímco Ellinikos Xrysos nabyla pouze aktiva s tím, že řecký stát udělí povolení k těžbě později. Komise nepřijímá toto tvrzení, protože důl ve Stratoni vlastnil v době prodeje platné povolení k těžbě, jak je prokázáno výše. Výše je rovněž prokázáno, že pro udělení povolení k těžbě pro důl ve Skouries neexistovaly žádné úřední překážky. Náklady na podání žádosti a získání povolení k těžbě pro důl ve Skouries se omezovaly na honoráře geologům a dalším odborníkům za přípravu studií požadovaných pro povolení a poplatky za záruku požadovanou příslušným ministerstvem. Podle dokumentace předložené řeckými orgány dosahovaly výše uvedené náklady jednorázově částky přibližně 5 000 EUR a navíc nejvýše 600 000 EUR za rok. Ve srovnání s celkovými kapitálovými náklady na rozvoj dolu a výstavbu ve Skouries, které dosáhly v roce 2004 částky 268 milionů USD, tzn. 220 milionů EUR (viz 66. bod odůvodnění), považuje Komise tyto částky za nízké. Komise se proto domnívá, že výše uvedené náklady na povolení k těžbě nepředstavovaly překážku pro společnost ochotnou do dolu ve Skouries investovat. Komise rovněž zaznamenává, že zpráva Behre Dolbear zahrnuje do výpočtu čisté aktuální hodnoty dolu také „správní“ náklady. Komise se proto domnívá, že výše uvedené náklady (na podání žádosti a získání povolení k těžbě pro důl ve Skouries) byly ve zprávě Behre Dolbear zohledněny.
(79)
Na základě předchozího je hodnota dolů odhadnuta na 16 milionů EUR pro všechny tři doly (21,5 milionu EUR - 5,5 milionu EUR).
a.b Výpočet hodnoty pozemků
(80)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že pozemky získané těžařskou společností lze využívat pouze k těžbě a nemají žádnou tržní hodnotu, protože řecké právní předpisy v těchto oblastech upřednostňují těžbu. Snížení hodnoty horních práv kvůli dlouhému přerušení provozu a zrušení povolení k těžbě proto také vedlo ke snížení hodnoty pozemků.
(81)
Vzhledem k výše uvedenému považuje Komise dotyčné pozemky za aktivum těžebního podnikání, a nikoli za „nemovitý majetek“ v širším slova smyslu, a to vzhledem k zvláštní povaze těžební činnosti (znečištění, rozrušení životního prostředí atd.), která činí z možnosti obchodovat s tímto aktivem odděleně od dolů spornou záležitost.
(82)
Komise se ale přesto domnívá, že každé obchodní aktivum má určitou hodnotu, protože přispívá nebo může přispívat k činnosti společnosti a k vytváření příjmů. Doly Cassandra představovaly v době prodeje provozuschopný podnik, a Komise má proto za to, že pozemky mohly být využívány k provozu dolů, a měly tak určitou hodnotu. Komise proto nemůže uznat tvrzení předložené Řeckem a společností Ellinikos Xrysos.
(83)
Hellenic Mining Watch tvrdí, že k aktivům dolů Cassandra patří také značný nemovitý majetek, který výrazně navyšuje celkovou hodnotu dolů, a nebyl přitom ve zprávě Behre Dolbear zohledněn.
(84)
Komise ale konstatuje, že zpráva Behre Dolbear pozemky zohledňuje, a to odděleně od dolů. Zpráva Behre Dolbear považuje pozemky za jiné než nerostné aktivum dolů Cassandra a nezávisle na příjmovém přístupu je oceňuje na 6 milionů EUR (23).
(85)
Behre Dolbear ale ve své zprávě uvádí, že se u hodnoty přisouzené pozemkům jedná o hodnotu uvedenou společností Ellinikos Xrysos a že sama pozemky neoceňovala. Komise proto musí tuto hodnotu ověřit.
(86)
Komise za tím účelem použila cenu zaplacenou za pozemky při veřejné soutěži z roku 1995 na prodej dolů Cassandra společnosti TVX Hellas (viz 11. bod odůvodnění). Nejedná se o primární, ale o sekundární výpočet za účelem ověření platnosti hodnoty uváděné ve zprávě Behre Dolbear (6 milionů EUR).
(87)
Řecké orgány souhlasí s tím, že hodnota stanovená při veřejné soutěži z roku 1995 může být brána v úvahu a že hodnotu pozemků lze považovat za nezměněnou. Komise zaznamenává, že v souvislosti s prodejem dolů Cassandra společnosti TVX Hellas v roce 1995 byla za pozemky stanovena cena ve výši 1,2 miliardy GRD. Komise zdůrazňuje, že pro pozemky dolů Cassandra neexistují žádné platné cenové reference nebo cenové indexy a že tyto pozemky jsou považovány za aktivum těžebního podnikání, a nikoli za „nemovitý majetek“ v širším slova smyslu (viz 81. bod odůvodnění). Pokud by podobné platné cenové reference nebo cenové indexy existovaly, bylo by možné vypočítat aktualizovanou referenční hodnotu. Jelikož neexistují, považuje Komise cenu z roku 1995 v tomto konkrétním případě za nejlepší dostupné ocenění. Komise proto bere výchozí částku ve výši 1,2 miliardy GRD čili 3,5 milionu EUR (při použití směnného kurzu 340,75 GRD za 1 EUR, za kterého Řecko přistoupilo v roce 2001 k eurozóně) za spravedlivou tržní hodnotu pozemků.
(88)
Po roce 1995 získala společnost TVX Hellas dalších 70 parcel (v období 1997-2000, a to především v roce 1998 a 1999). Komise zaznamenává, že pořizovací hodnota těchto 70 dodatečných parcel dosahuje výše 1,1 milionu EUR, jak je uvedeno v účetních závěrkách TVX Hellas. Komise považuje tuto pořizovací cenu za tržní, protože ji stanovil trh. Sečtením obou výše uvedených hodnot (3,5 milionu EUR a 1,1 milionu EUR) lze stanovit celkovou spravedlivou tržní hodnotu pozemků na 4,6 milionu EUR.
(89)
Tato částka ve výši 4,6 milionu EUR představuje jmenovitou hodnotu pozemků v roce 2003, která vychází z cen v roce 1995 a v období 1997-2000. Komise se domnívá, že je nutno tuto hodnotu upravit v souladu s řeckým všeobecným indexem cen průmyslové výroby za období 1995-2003 a 1998-2003. Je použit index cen průmyslové výroby, protože dotyčné pozemky jsou aktivem průmyslové společnosti a úprava musí odpovídat cenovým změnám v odvětví průmyslu. Tato úprava prodejních cen z roku 1995 a období 1997-2000 vede ke konečné částce ve výši 5,9 milionu EUR v prosinci 2003.
(90)
Komise konstatuje, že výše uvedená hodnota ve výši 5,9 milionu EUR je téměř totožná s hodnotou ve výši 6 milionů EUR uváděnou Behre Dolbear v její zprávě o ocenění (viz 84. bod odůvodnění). Komise se domnívá, že tato těsná shoda potvrzuje spolehlivost ocenění pozemků společností Ellinikos Xrysos, které použila zpráva Behre Dolbear, a opravňuje tak použití částky ve výši 6 milionů EUR jako spravedlivé tržní hodnoty v prosinci 2003.
a.c Výpočet hodnoty nerostných zásob
(91)
Prodej z roku 2003 zahrnoval také množství nerostných zásob s koncentráty zlata (24). Řecké orgány a příjemce tvrdí, že výše uvedené zásoby měly v roce 2003 zápornou hodnotu kvůli poměrně nízké ceně zlata a poměrně vysokým souvisejícím nákladům.
(92)
Řecké orgány předložily výpočet cenového prahu rentability, při kterém by se těžba výše uvedených zásob stala ziskovou. Vzhledem ke koncentraci zlata v rudě, tzn. 0,7 unce zlata na tunu rudy, a ceně zlata dne 12. prosince 2003, tzn. 407 USD za unci, dosahovala hodnota zlata koncentrovaného ve zlatonosné rudě částky 284,9 USD na tunu. Řecké orgány také předložily údaje o nákladech spojených s těžbou výše uvedených zásob: provozní náklady ve výši 245 USD na unci a 171,5 USD na tunu, dopravní náklady ve výši 50 USD na tunu, pokuty za čištění ve výši 270 USD na tunu a výrobní poplatky ve výši 5 USD na unci a 4,1 USD na tunu. Součet výše uvedených údajů vede k záporné prodejní ceně ve výši -210,7 USD za tunu.
(93)
Komise výše uvedený výpočet ověřila. Domnívá se, že kvůli výše uvedeným důvodům ceny a nákladů nebyla cena nerostných zásob v době prodeje zisková. Těžba zásob zlatonosných rud by snad bývala mohla být zisková, kdyby se změnily přepravní náklady nebo by se dalo předpokládat, že se změní, to však bylo nepostižitelné. Ani zpráva Behre Dolbear hodnotu zásob zlatonosných rud neuvádí. Komise se proto domnívá, že hodnotu těchto zásob nelze vypočítat.
(94)
Hellenic Mining Watch uvádí, že zásoby zlatonosných rud mají výraznou hodnotu, která dosahuje částky 80 milionů EUR. Komise zaznamenává, že Hellenic Mining Watch nepředložila žádné důkazy nebo údaje, které by tuto hodnotu ve výši 80 milionů EUR prokazovaly. Na tomto základě a vzhledem k výše uvedenému výpočtu, ze kterého vyplývá, že hodnotu těchto zásob nelze vypočítat, Komise tvrzení Hellenic Mining Watch zamítá.
(95)
Komise zaznamenává, že aktiva prodaná v prosinci 2003 zahrnovala také dvě ložiska olova a zinku. Zpráva Behre Dolbear obsahuje odhad hodnoty stávajících koncentrátů olova a zinku k 30. červnu 2004 (25). Tento odhad je oddělen od výpočtu čisté aktuální hodnoty dolů a není součástí ocenění v rámci příjmového přístupu. Poskytuje údaj o čistém výnosu majitele dolu z tavení (26): za prvé se hodnota obsahu kovu (olova, stříbra a zinku) vypočítává na základě aktuálních cen a dostupných množství; za druhé se uplatňuje „platební rozvrh tavení“ (náklady na další zpracování, které kupec nerostů účtuje jejich producentovi), jenž zohledňuje konkrétní podmínky pro odvození těchto nákladů (konkrétní míry znehodnocení, náklady na zpracování a rafinování, dopravné); a na závěr je platební rozvrh tavení odečten od výše uvedené hodnoty obsahu kovu (27).
(96)
Komise zaznamenává, že výše uvedená metoda je standardní metodou pro výpočet úhrad za kovy. Komise proto použije výše uvedenou metodu pro odhad tržní hodnoty nerostných ložisek, které společnost Ellinikos Xrysos získala v prosinci 2003, a bude přitom vycházet z množství nerostů v ložiscích a cen kovů v prosinci 2003 (28). Uplatněním výše uvedené metody pro množství nerostů, ceny kovů v prosinci 2003 a konkrétních ustanovení platebního rozvrhu tavení společnosti Ellinikos Xrysos dochází Komise k závěru, že tržní hodnota nerostných ložisek nabytých společnosti Ellinikos Xrysos v prosinci 2003 dosahovala částky 3,7 milionu USD či 3 miliony EUR (při směnném kurzu 1,2254 USD za 1 EUR ze dne, kdy byly nerostné zásoby Ellinikos Xrysos prodány, tzn. ze dne 12. prosince 2003).
(97)
Komise zaznamenává, že podle sdělení příjemce byla ložiska olova a zinku nabytá v prosinci 2003 prodána v prosinci 2004 (1. prosince 2004 a 31. prosince 2004), tzn. po vypracování zprávy Behre Dolbear. Komise se proto domnívá, že konkrétní okolnosti použitelné pro výše uvedenou metodu (výpočet hodnoty ložisek v červnu 2004, viz 95. bod odůvodnění) platí také pro výpočet hodnoty nerostných ložisek v prosinci 2003, protože k jinému prodeji nerostů, který by mohl vytvořit nové okolnosti, mezi prosincem 2003 a červnem 2004 nedošlo.
a.d Závěr o zvýhodnění
(98)
Z výše uvedeného výpočtu vyplývá celková hodnota dolů Cassandra ve výši 25 milionů EUR, což představuje součet hodnoty dolů (16 milionů EUR), pozemků (6 milionů EUR) a nerostných zásob (3 miliony EUR).
(99)
Tato celková hodnota je výrazně nižší než hodnota uvedená ve zprávě Behre Dolbear jako spravedlivá tržní hodnota aktiv dolů Cassandra (500 milionů USD či 411 milionů EUR, viz 19. bod odůvodnění). Hodnota udaná ve zprávě Behre Dolbear byla uvedena v rozhodnutí Komise ze dne 10. prosince 2008 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení jako příznak, že prodejní cena byla nižší než tržní hodnota dolů.
(100)
Důvodem opuštění hodnoty uvedené ve zprávě Behre Dolbear (500 milionů USD) je, že vyplývá ze dvou metod ocenění, jež nejsou pro tento konkrétní případ vhodné (viz výše uvedená tabulka 1), a to konkrétně metody „souvisejících transakcí“ a metody „tržní kapitalizace“, které nelze přijmout z následujících důvodů: a) výchozí základ přístupu založeného na souvisejících transakcích je sporný, protože dva různé doly nemohou být identické: každé nerostné ložisko, a to i v případě stejné komodity, se do určité míry liší od jiných ložisek; b) tržní kapitalizace se doporučuje jako sekundární metoda ocenění či jako přibližný odhad vhodný pro ověření ocenění provedeného za použití primární metody, jako je příjmový přístup, a v tomto konkrétním případě nelze metodu tržní kapitalizace použít ani jako sekundární metodu ocenění, protože ověřuje pouze hodnotu příjmového přístupu vyplývající z tržních kapitalizací během prvního pololetí roku 2004, což nelze přijmout, protože se jedná o údaj až z doby po dni, kdy došlo k prodeji; c) Behre Dolbear přikládá větší důvěryhodnost hodnotě vyplývající z příjmového přístupu.
(101)
Celková hodnota, k níž dospěla Komise (25 milionů EUR), je také podstatně nižší než rozpětí vyplývající z příjmového přístupu (107,2 milionu EUR až 331,1 milionu EUR, viz 69. bod odůvodnění). Důvodem je, že posledně uvedená cena zahrnuje: a) hodnoty aktiv, která nebyla v prosinci 2003 převedena, např. pohledávky, peněžní toky a nerostné zásoby (hodnoty z června 2004 se liší od hodnot z prosince 2003, viz výpočet v 91. až 97. bodě odůvodnění), a b) nerostné zdroje, které zpráva Behre Dolbear označila za spekulativní a nejisté (29) (těžitelný materiál nebo potenciál průzkumu). Posledně uvedené není zahrnuto do peněžních toků při určení čisté aktuální hodnoty v rámci příjmového přístupu (viz 72. bod odůvodnění), který vychází pouze z prokázaných a pravděpodobných zásob a vylučuje všechny ostatní zdroje. Výše uvedené hodnotové rozpětí k tomu také zahrnuje pro důl v Olympii v rámci tří různých cenových scénářů různé hodnoty. Komise tyto hodnoty nepřijímá (viz 72. až 76. bod odůvodnění). A konečně výše uvedené hodnotové rozpětí ovlivňují různé cenové scénáře, z nichž Komise připouští pouze jeden (viz 72. bod odůvodnění).
(102)
Komise dochází k závěru, že v době jejich prodeje společnosti Ellinikos Xrysos dosahovala tržní hodnota aktiv dolů Cassandra výše 25 milionů EUR.
(103)
Komise se domnívá, že hodnota zvýhodnění ve prospěch společnosti Ellinikos Xrysos dosahuje výše 14 milionů EUR, což je rozdíl mezi celkovou spravedlivou tržní hodnotou aktiv dolů Cassandra (25 milionů EUR) a cenou zaplacenou při prodeji (11 milionů EUR).
(104)
Na základě výše uvedené analýzy argumentů předložených Řeckem a příjemcem a vzhledem k výpočtu tržní hodnoty prodaných aktiv a srovnání této tržní hodnoty s cenou, již Ellinikos Xrysos skutečně zaplatila, má Komise za to, že došlo ke splnění kritéria zvýhodnění.
b. Státní prostředky
(105)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že při prodeji v roce 2003 jednalo Řecko pouze jako prostředník a doly nikdy nevlastnilo. Tvrdí také, že Řecko neobdrželo při prodeji z roku 2003 žádné peníze, protože částka 11 milionů EUR byla zaplacena přímo společnosti TVX Hellas. Řecké orgány a příjemce konečně tvrdí, že prodejní transakce v roce 1995 proběhla mezi TVX Hellas a předchozím majitelem, kterým byla soukromá společnost, jež skončila v likvidaci.
(106)
Komise zaznamenává, že se Řecko podílelo aktivně na obou transakcích, které byly uskutečněny prostřednictvím dvou různých smluv. Ve druhé smlouvě na sebe Řecko přebírá povinnosti prodejce, ale má také nárok na příjem z prodeje. Tento příjem byl zaplacen přímo společnosti TVX Hellas, aby se pokryl konkrétní závazek řeckého státu, což znovu prokazuje úlohu Řecka jako prodejce, a nikoli pouhého prostředníka. Pokud jde o tvrzení, že prodej z roku 1995 proběhl mezi TVX Hellas a soukromou společností, považuje jej Komise v otázce státních prostředků v tomto konkrétním případě za nepodstatné, protože toto kritérium je posuzováno pouze u prodeje z roku 2003.
(107)
Komise proto argumenty uváděné řeckými orgány a příjemcem neuznává a má za to, že došlo ke splnění kritéria státních prostředků.
c. Selektivita
(108)
Doly Cassandra byly prodány společnosti Ellinikos Xrysos, a tato společnost tak měla selektivní prospěch z rozdílu mezi prodejní cenou a tržní hodnotou prodaných aktiv. Komise se proto domnívá, že se jedná o selektivní opatření, protože přináší prospěch pouze této konkrétní společnosti.
(109)
Řecko ani příjemce nevznesli proti tomuto bodu žádné námitky.
d. Narušení hospodářské soutěže a nepříznivý vliv na obchod mezi členskými státy
(110)
Ellinikos Xrysos působí v odvětví, s jehož produkty se mezi členskými státy hodně obchoduje. Kromě Řecka se zinek, měď, olovo, zlato a stříbro těží v jedenácti členských státech, a to konkrétně ve Spojeném království, Itálii, Finsku, Polsku, Rumunsku, Bulharsku, Španělsku, Irsku, Portugalsku, Švédsku a na Slovensku (30). Se zinkem, mědí, olovem, zlatem a stříbrem se obchoduje ve všech členských státech (31). Dotyčná opatření podpory k tomu poskytla společnosti Ellinikos Xrysos výhodu oproti jejím konkurentům (viz 39. až 104. bod odůvodnění). Pokud státní podpora posílí postavení určitého podniku ve srovnání s ostatními podniky zapojenými do hospodářské soutěže v obchodu mezi členskými státy, je nutno považovat tyto podniky za postižené touto podporou. Došlo tedy ke splnění kritéria narušení hospodářské soutěže a nepříznivého vlivu na obchod mezi členskými státy.
(111)
Řecko ani příjemce nevznesli proti tomuto bodu žádné námitky.
e. Závěr o existenci podpory v opatření 1
(112)
Vzhledem k předchozímu dochází Komise k závěru, že prodej dolů Cassandra společnosti Ellinikos Xrysos v roce 2003 představuje státní podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Výše podpory odpovídá částce 14 milionů EUR, což je rozdíl mezi cenou zaplacenou při prodeji z roku 2003, a to konkrétně 11 milionů EUR, a tržní hodnotou prodaných aktiv v okamžiku prodeje, a to konkrétně 25 milionů EUR.
OPATŘENÍ 2: PROMINUTÍ DANĚ A SNÍŽENÍ ZÁKONNÝCH POPLATKŮ
a. Státní prostředky
(113)
Podle Řecka a příjemce nemá snížení zákonných poplatků dopad na státní prostředky, protože notáři jsou soukromé subjekty, a nikoli veřejní zaměstnanci a daň a poplatky z jejich honorářů byly řádně uhrazeny. Podle Řecka stát nezaplatil žádné zákonné poplatky. Snížení zákonných poplatků je nicméně uvedeno v článku 5 kupní smlouvy, který stanoví, že zákonná práva a poplatky „budou omezeny na 5 % minimálního poplatku stanoveného v příslušných právních předpisech“.
(114)
Komise souhlasí s názorem, že notáři nejsou veřejní zaměstnanci. Na druhé straně Komise zaznamenává, že notáři skutečně poskytují veřejnou službu. Nedostávají ovšem mzdu a jejich příjem pochází výlučně od jejich zákazníků, a nikoli ze státního rozpočtu.
(115)
Komise také zaznamenává, že v kupních smlouvách hradí zákonné poplatky smluvní strany. V tomto konkrétním případě Komise přijímá tvrzení řeckých orgánů, že stát neuhradil výše zmíněné poplatky namísto kupce.
(116)
Komise tak má za to, že snížení zákonných poplatků nezahrnuje státní prostředky, a nepředstavuje tak státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(117)
Pokud jde o prominutí daně, cílem daní je financovat státní rozpočet. Nevybrání daní proto připravuje stát o prostředky. Komise má tak za to, že prominutí daně zahrnuje státní prostředky.
b. Zvýhodnění
(118)
Komise zaznamenává, že na prodej dolů Cassandra se vztahovaly dvě daně: 1) daň z převodu dolů se sazbou ve výši 5 % a 2) daň z převodu pozemků se sazbou ve výši 7 % až 9 %.
(119)
Ellinikos Xrysos tvrdí, že by uložení daně při prodeji v roce 2003 bylo předčasné, protože kupní smlouva nebyla kvůli doložce o zrušení konečná. Komise toto tvrzení neuznává, protože tato zvláštní doložka o zrušení stanoví zrušení prodeje pouze v případech, kdy smluvní strany nesplní určité závazky, a existuje tedy kvůli zabezpečení platnosti smlouvy. Jedná se o standardní doložku ve většině smluv a neznamená, že smlouvy nejsou konečné. Smlouva navíc stanoví, jak má vstoupit v platnost: její článek 9 stanoví, že smlouva má vstoupit v platnost v den zveřejnění schvalovacího zákona ve Věstníku řecké vlády. Smlouva k tomu nijak nezmiňuje, že by neměla konečný status. Komise se proto domnívá, že smlouva byla skutečně konečná a že příslušné daně měly být uloženy.
(120)
Řecké orgány a příjemce tvrdí, že hodnota dolů byla záporná, a proto bylo nutno motivovat případné kupce. K tomuto tvrzení Komise poznamenává, že hodnota dolů v době prodeje nebyla záporná, ale kladná a dosahovala výše 16 milionů EUR (jak je vypočítáno v 68. až 79. bodě odůvodnění).
(121)
Komise zaznamenává, že podle řeckého horního zákona je převod dolů zdaněn sazbou ve výši 5 % jejich hodnoty a že toto zdanění je použitelné pro transakce „s protiplněním“ („με επαχθή αιτία“). Řecké orgány tvrdí, že u transakcí „s protiplněním“ se jedná o transakce vyvolané nešťastnými událostmi, např. úmrtím majitele, a daň ve výši 5 % je tak použitelná pouze na tyto transakce, a nikoli v tomto konkrétním případě. Komise toto tvrzení nemůže uznat, protože se podle jejího šetření u transakcí „s protiplněním“ jedná o transakce, u nichž nabyvatel určitého aktiva něco vrátí v podobě vyrovnání, a obecněji u nichž existuje určitá forma vyrovnání za akvizici. Jedná se o ustálený a přijatý výklad (32).
(122)
V roce 2003 měly doly tržní hodnotu 16 milionů EUR (jak je vypočítáno v 68. až 79. bodě odůvodnění). Komise se proto domnívá, že odpovídající daň z prodeje dolů v roce 2003 měla dosahovat 0,8 milionu EUR.
(123)
Řecko k tomu přiznává, že se daň v sazbě od 7 % do 9 % ve skutečnosti vybírá ve všech případech prodeje pozemků, a to bez ohledu na to, zda se jedná o majetek společnosti, nebo majetek soukromých osob. Komise k této otázce obdržela dva různé dopisy, jeden od ministerstva financí a druhý od ministerstva životního prostředí, energie a změny klimatu (příslušného pro důlní záležitosti), které si navzájem protiřečí. Komise upozornila řecké orgány na tento rozpor, ale nikdy neobdržela dopis s konečným stanoviskem. Komise proto přijímá informaci podanou ministerstvem financí, které je odpovědné za problematiku zdanění.
(124)
V roce 2003 měly pozemky tržní hodnotu 6 milionů EUR (jak je vypočítáno v 80. až 90. bodě odůvodnění). Komise se proto domnívá, že z prodeje pozemků v roce 2003 měla vyplynout daň ve výši 0,54 milionu EUR (33).
(125)
Jelikož kupní smlouva z roku 2003 stanovila pro převod nulovou sazbu daně, má Komise za to, že výše uvedená částka (celkem 1,34 milionu EUR) představuje zvýhodnění ve prospěch společnosti Ellinikos Xrysos.
(126)
Řecko a příjemce tvrdí, že prominutí daně představovalo částku 38 000 EUR, a bylo proto pod prahem de minimis (34) a neposkytlo kupci zvýhodnění. Komise nemůže toto tvrzení uznat, protože práh de minimis, který byl v době prodeje z roku 2003 ve výši 100 000 EUR, se uplatňuje bez ohledu na podobu podpory nebo sledovaný cíl. Nelze proto napřed od sebe oddělit různá opatření podpory podle jejich obsahu, např. opatření 1 a 2, a potom vzít v úvahu pouze část opatření 2, tzn. prominutí daně. Komise zvážila v tomto konkrétním případě obě opatření podpory a shledala, že obě dohromady zahrnují podpůrné částky přesahující práh de minimis ve výši 100 000 EUR, a v souladu s tím dospěla k názoru, že poskytnutá podpora není v souladu s podmínkami podpory de minimis. Na základě výše uvedeného trvá Komise na závěru, k němuž dospěla ve 125. bodě odůvodnění.
c. Selektivita
(127)
Kritérium selektivity je splněno stejným způsobem jako ve 108. bodě odůvodnění.
d. Narušení hospodářské soutěže a nepříznivý vliv na obchod mezi členskými státy
(128)
Kritérium narušení hospodářské soutěže a nepříznivého vlivu na obchod mezi členskými státy je splněno stejným způsobem jako ve 110. bodě odůvodnění.
e. Závěr o existenci podpory v opatření 2
(129)
Vzhledem k předchozímu dochází Komise k závěru, že prominutí daně představuje státní podporu ve výši 1,34 milionu EUR ve prospěch společnosti Ellinikos Xrysos ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Na druhé straně má Komise za to, že snížení zákonných poplatků nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
IV.b. SLUČITELNOST PODPORY S VNITŘNÍM TRHEM
(130)
Protože opatření představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, je nutno posoudit jejich slučitelnost vzhledem k výjimkám stanoveným v odstavcích 2 a 3 uvedeného článku.
(131)
Ustanovení čl. 107 odst. 2 a 3 stanoví výjimky z všeobecného pravidla uvedeného v čl. 107 odst. 1, podle kterého jsou státní podpory neslučitelné s vnitřním trhem.
(132)
V následující části Komise posoudí slučitelnost opatření v rámci těchto výjimek.
(133)
Výjimky uvedené v čl. 107 odst. 2 SFEU nejsou v tomto konkrétním případě použitelné: toto opatření nemá sociální povahu, nebylo poskytnuto individuálním spotřebitelům, není určeno k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi a nebylo poskytnuto hospodářství určitých oblastí Spolkové republiky Německo postižených rozdělením této země.
(134)
Další výjimky jsou uvedeny v čl. 107 odst. 3 SFEU. Výjimky uvedené v čl. 107 odst. 3 písm. b), d) a e) jasně nejsou použitelné a řecké orgány se jich nedovolávaly. V následující části posoudí Komise případnou slučitelnost opatření podle čl. 107 odst. 3 písm. a) a c).
(135)
V čl. 107 odst. 3 písm. a) je uvedeno, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, „které mají napomáhat hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností“. Doly Cassandra leží v oblasti způsobilé pro pomoc podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU, a společnost Ellinikos Xrysos by tak mohla být případně způsobilá pro regionální podporu.
(136)
Pokyny k vnitrostátní regionální podpoře platné v době prodeje z roku 2003 (pokyny k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 (35)) stanoví podmínky pro schválení regionální investiční podpory.
(137)
Podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 je cílem regionální podpory zajistit buď produktivní investici (počáteční investici), nebo vytvoření pracovních míst, která souvisejí s investicí.
(138)
Pokud jde o možnost považovat opatření za podporu na tvorbu pracovních míst, je nutno zdůraznit, že pro účely regionální podpory se tvorbou pracovních míst rozumí čistý nárůst v počtu pracovních míst v konkrétní provozovně v porovnání s průměrem po určité období, a veškerá pracovní místa ztracená v průběhu tohoto období tak musí být odečtena od zdánlivého počtu pracovních míst vytvořených v průběhu stejného období. Výše podpory musí být dále stanovena na základě mzdových nákladů a nesmí zejména přesáhnout určité procento nákladů na mzdu zaměstnané osoby, jež se vypočte za období dvou let.
(139)
V souvislosti s těmito požadavky Komise konstatuje, že kupní smlouva obsahovala pouze mlhavou doložku, která ponechávala na uvážení společnosti Ellinikos Xrysos rozhodnutí najmout jakýkoli počet zaměstnanců podle jejích potřeb, a výše uvedené podmínky nebyly tudíž splněny. Komise proto dospívá k názoru, že k vytvoření pracovních míst ve smyslu pokynů nedošlo.
(140)
Pokyny k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 definují počáteční investici jako investici do fixního kapitálu, která se vztahuje ke zřizování nové provozovny, rozšíření existující provozovny nebo zahájení činnosti zahrnující zásadní změnu výrobku nebo výrobního procesu v existující provozovně (racionalizací, diverzifikací nebo modernizací) (36).
(141)
Na základě výše uvedené definice v pokynech Komise souhlasí s tím, že akvizice dolu v lokalitě Skouries je počáteční investicí. V době prodeje z roku 2003 neexistovala ve Skouries vytvořená těžební infrastruktura a bylo nutno investovat do fixního kapitálu za účelem zahájení provozu v novém dolu (viz 66. bod odůvodnění).
(142)
Pokud jde o důl ve Stratoni, Komise pochybuje o tom, zda lze prodej aktiv považovat za počáteční investici ve smyslu pokynů (37).
(143)
Podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 lze však považovat za počáteční investici také investici do fixního kapitálu uskutečněnou ve formě koupě provozovny, která byla zavřena nebo která by byla zavřena, pokud by nebyla koupena.
(144)
V tomto ohledu Komise zaznamenává, že Řecko skutečně prokázalo, že doly byly zavřeny nebo by byly zavřeny, pokud by je společnost Ellinikos Xrysos nekoupila (38). Takovou investici by proto bylo možno považovat za počáteční.
(145)
Skutečnost, že je nutno prodej dolů Cassandra považovat za počáteční investici, nicméně neznamená, že je tato investice slučitelná podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998. Jak je ukázáno v níže uvedeném 146. až 152. bodě odůvodnění, nejsou splněny dvě podmínky stanovené pokyny:
(146)
Za prvé se u prodeje dolů Cassandra jedná o opatření ad hoc. V tomto ohledu pokyny k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998 výslovně stanoví následující: „Výjimka ze zásady neslučitelnosti, kterou stanoví čl. [107 odst. 1] Smlouvy, může být udělena u regionální podpory pouze v případě, že lze zaručit rovnováhu mezi výslednými narušeními soutěže a výhodami podpory ve smyslu rozvoje znevýhodněného regionu. […] Jednotlivá platba podpory ad hoc jednotlivému podniku nebo podpora omezená na jednu oblast činnosti může mít velký vliv na soutěž na daném trhu a její vliv na regionální rozvoj bude pravděpodobně příliš omezený. Taková podpora obecně spadá do okruhu specifických nebo odvětvových průmyslových politik a často není v souladu s duchem politiky regionální podpory jako takové. Politika regionální podpory musí zůstat, pokud jde o přidělení produktivních zdrojů mezi různá hospodářská odvětví a činnosti, neutrální. Komise se domnívá, že taková podpora nesplňuje podmínky stanovené v předešlém odstavci, pokud není prokázán opak“ (druhý odstavec bodu 2 pokynů).
(147)
Přestože bylo Řecko v době rozhodnutí Komise ze dne 10. prosince 2008 o zahájení řízení vyzváno, aby předneslo své stanovisko ohledně slučitelnosti podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU a podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998, Komise konstatuje, že žádným způsobem neprokázalo, že prodej dolů Cassandra zaručil rovnováhu mezi výslednými narušeními soutěže a výhodami podpory ve smyslu rozvoje znevýhodněného regionu.
(148)
Za druhé musí mít regionální podpora motivační účinek, tzn. musí být skutečnou pobídkou k investování, k němuž by jinak v podporovaných oblastech nedošlo. V tomto duchu pokyny uvádějí, že „režimy podpory musí stanovit, že před zahájením práce na projektu musí být předložena žádost o podporu“ (39). Tato podmínka platí také pro opatření podpory ad hoc (40). Řecko neprokázalo, že příjemce vyhověl výše uvedenému požadavku ani že podal žádost o podporu před zahájením projektu.
(149)
Pokud jde o motivační účinek podpory, Komise navíc zaznamenává, že Řecko neprovedlo pro prodej dolů Cassandra otevřenou a bezpodmínečnou veřejnou soutěž. Komise se domnívá, že by podobná otevřená a bezpodmínečná veřejná soutěž byla ověřením, zda na trhu existují subjekty ochotné do dolů investovat, či nikoli. Jelikož žádná podobná veřejná soutěž neproběhla, zastává Komise názor, že Řecko neověřilo míru ochoty trhu investovat do dolů Cassandra, a tím pádem neověřilo nutnost podpory s motivačním účinkem.
(150)
Komise k tomu zaznamenává, že akvizice dolů Cassandra představovala investici do důlního odvětví. Jedná se o průmysl náročný na kapitál, v němž rozvoj podnikání a provoz vyžadují značné investice. V tomto konkrétním případě představovaly podle zprávy Behre Dolbear kapitálové náklady na rozvoj a výstavbu dolu ve Skouries částku 220 milionů EUR (viz 66. bod odůvodnění). Komise zaznamenává, že tato částka je značně vyšší než výše dotyčné podpory, a to konkrétně 15,34 milionu EUR (viz sdružené částky ve 111. a 124. bodě odůvodnění). Výše uvedená částka podpory zejména představuje pouhých 7 % nutné investice do jednoho z dolů. Komise k tomu neobdržela žádný důkaz, který by prokazoval, že společnost Ellinikos Xrysos nebyla schopna investovat bez podpory. Řecko a společnost Ellinikos Xrysos se právě naopak dohodly, že Ellinikos Xrysos bude do rozvoje dolů investovat kapitál (41). Komise se proto domnívá, že dotyčná podpora neměla motivační účinek a pro investory přející si získat doly Cassandra nebyla nutná.
(151)
Řecko tedy žádným způsobem neprokázalo motivační účinek dotyčné podpory.
(152)
Na základě výše uvedeného se Komise domnívá, že prodej dolů Cassandra nevyhovuje prověrce pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998, aby mohla být podpora považována za slučitelnou jakožto podpora na počáteční investici.
(153)
Je možno také zvážit, zda nelze podporu prohlásit za slučitelnou jako podporu na provoz podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře z roku 1998. Pokyny definují podporu na provoz jako podporu zaměřenou na snížení stávajících nákladů podniku. V souladu s pokyny lze podporu na provoz poskytnout ve výjimečných případech v oblastech, které jsou způsobilé podle výjimky v čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU.
(154)
Podle pokynů je ale podpora na provoz podporou „zaměřenou na snížení stávajících nákladů podniku“ (bod 4.15). U stávajících nákladů se jedná o nekapitálové a obvykle se opakující výdaje nutné pro provozování podnikatelské činnosti. Dotyčná podpora nefinancovala stávající náklady v tomto smyslu, ale investici do fixního kapitálu (akvizice dolů a pozemků) a prominutí daně splatné z výše uvedené investice (daň z převodu). Dotyčná podpora tak nefinancovala stávající výdaje. Komise se proto domnívá, že dotyčná podpora neodpovídá definici podpory na provoz ve smyslu pokynů.
(155)
Navíc lze podle pokynů poskytnout podporu na provoz v oblastech, které jsou způsobilé, za předpokladu, že její úroveň proporcionálně odpovídá znevýhodněním, která mají být zmírněna, a je na členských státech, aby prokázaly znevýhodnění a posoudily jejich důležitost. V tomto konkrétním případě nepředložilo Řecko žádné měření nebo výpočet znevýhodnění oblasti a úrovně podpory, aby prokázalo, že je podpora úměrná znevýhodnění.
(156)
Podle pokynů musí být podpora na provoz časově omezená a musí se postupně snižovat. Komise konstatuje, že dotyčný prodej nebyl předmětem žádného časového omezení nebo postupného snižování. Jak prodejní cena, tak prominutí daně, v podobě stanovené v kupní smlouvě, byly určeny a schváleny bez odkazu na jakoukoli časovou lhůtu nebo snížení.
(157)
Komise proto dochází k názoru, že podporu nelze prohlásit za slučitelnou podle pokynů.
(158)
Komise má tedy za to, že podporu nelze prohlásit za slučitelnou podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře ze roku 1998.
(159)
Pokud jde o slučitelnost podpory podle obecného nařízení o blokových výjimkách, jež prohlašuje určité kategorie podpory za slučitelné se společným trhem podle článků 107 a 108 SFEU (42), Komise se domnívá, že na základě finančních údajů předložených řeckými orgány se u Ellinikos Xrysos jedná o velký podnik, jak je prokázáno ve výše uvedeném 12. bodě odůvodnění. Podle čl. 1 odst. 5 obecného nařízení o blokových výjimkách je podpora ad hoc velkým podnikům vyloučena z oblasti působnosti nařízení.
(160)
Podle čl. 8 odst. 3 obecného nařízení o blokových výjimkách v případě, že je podpora, na kterou se nařízení vztahuje, poskytnuta velkému podniku, musí členský stát potvrdit materiální motivační účinek podpory na základě dokumentu, který analyzuje životaschopnost projektu nebo činnosti příjemce s podporou a bez ní. Komise žádný podobný důkaz neobdržela.
(161)
Podle obecného nařízení o blokových výjimkách nabytí kapitálového majetku přímo spojeného s provozovnou v případě, že provozovna byla zavřena nebo by byla zavřena, pokud by nedošlo k jejímu odkoupení, je považováno za způsobilý náklad, pokud transakce proběhla za tržních podmínek. Řecké orgány uznávají, že transakce proběhla bez otevřené, bezpodmínečné a transparentní veřejné soutěže nebo bez nezávislého ocenění tržní hodnoty aktiv dolů Cassandra. Komise se proto domnívá, že dotyčný prodej neproběhl podle tržních podmínek.
(162)
Z toho plyne, že podpora poskytnutá společnosti Ellinikos Xrysos není podle obecného nařízení o blokových výjimkách slučitelná.
(163)
V čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU je uvedeno, že „podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem“, mohou být považovány za slučitelné s vnitřním trhem.
(164)
Komise se domnívá, že výjimka uvedená v čl. 107 odst. 3 písm. c) není v tomto konkrétním případě použitelná a že společnost Ellinikos Xrysos není způsobilá pro podporu na záchranu a/nebo restrukturalizaci. Podle bodu 7 pokynů Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích z roku 1999, které byly použitelné v době prodeje v roce 2003 (43), „není nově vzniklý podnik způsobilý pro podporu na záchranu nebo restrukturalizaci, i když je jeho počáteční finanční situace nejistá. Tak je tomu například v případě, jestliže nový podnik vznikne na základě likvidace předcházejícího podniku nebo jestliže pouze převezme aktiva takového podniku“. Ellinikos Xrysos je společnost, jež vznikla tři dny před nabytím dolů Cassandra. Podpora na restrukturalizaci je navíc podmíněna existencí solidního restrukturalizačního plánu a Řecko žádný podobný plán nepředložilo. Závěr tak zní, že podpora poskytnutá společnosti Ellinikos Xrysos není podle pravidel podpory na záchranu a/nebo restrukturalizaci slučitelná.
(165)
Pokud jde konečně o podporu na ochranu životního prostředí, společnost Ellinikos Xrysos byla povinna splnit platné environmentální normy. Byla zejména povinna investovat do ochrany životního prostředí a provozovat těžební činnost v souladu s právními předpisy Řecka a EU v oblasti ochrany životního prostředí. Jelikož výše uvedené bylo stanoveno zákonem jako povinné, nebylo nutno poskytovat společnosti Ellinikos Xrysos podporu, aby právním předpisům dostála.
(166)
Vzhledem k předchozímu dochází Komise k závěru, že dotyčná opatření podpory nejsou slučitelná se SFEU.
(167)
Komise má zejména za to, že rozdíl mezi tržní hodnotou aktiv dolů Cassandra a cenou, za kterou byla tato aktiva prodána společnosti Ellinikos Xrysos, představují neslučitelnou podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos. Komise má také za to, že výše daně, kterou by společnost Ellinikos Xrysos bývala měla zaplatit za akvizici dolů a pozemků, představuje neslučitelnou podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos.
V ZÁVĚR
(168)
Vzhledem k předchozímu dochází Komise k závěru, že příslušná opatření představují státní podporu ve prospěch společnosti Ellinikos Xrysos ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Komise má zejména za to, že rozdíl mezi tržní hodnotou aktiv dolů Cassandra a cenou, za kterou byla prodána společnosti Ellinikos Xrysos, představuje podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos a že výše daně, kterou by společnost Ellinikos Xrysos bývala měla zaplatit za akvizici dolů a pozemků, představuje podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos.
(169)
Komise navíc dochází k závěru, že příslušná opatření podpory nejsou slučitelná s vnitřním trhem. Komise má zejména za to, že rozdíl mezi tržní hodnotou aktiv dolů Cassandra a cenou, za kterou byla prodána společnosti Ellinikos Xrysos, představuje neslučitelnou podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos a že výše daně, kterou by společnost Ellinikos Xrysos bývala měla zaplatit za akvizici dolů a pozemků, představuje rovněž neslučitelnou podporu ve prospěch Ellinikos Xrysos.
(170)
Podle Smlouvy o fungování EU a ustálené judikatury Soudního dvora je Komise poté, co zjistila, že podpora není slučitelná s vnitřním trhem, oprávněna rozhodnout, že dotyčný členský stát musí takovou podporu zrušit nebo upravit (44). Povinnost členského státu zrušit podporu považovanou Komisí za neslučitelnou se společným trhem slouží podle ustálené judikatury Soudního dvora k obnovení dřívějšího stavu (45). V této souvislosti Soudní dvůr stanovil, že je tohoto cíle dosaženo, jakmile příjemce vrátí částky poskytnuté formou protiprávní podpory, čímž ztrácí výhodu, kterou měl na trhu ve vztahu ke svým soutěžitelům, a obnoví se stav, který předcházel poskytnutí podpory (46).
(171)
V souladu s touto ustálenou judikaturou článek 14 nařízení Rady (ES) č. 659/99 (47) stanoví, že „je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil“.
(172)
Jelikož dotčená opatření jsou považována za protiprávní a neslučitelnou podporu, musí být tato podpora vrácena za účelem obnovení stavu, který na trhu existoval před jejím udělením. Výchozím okamžikem pro vrácení musí být okamžik, kdy bylo příjemci poskytnuto zvýhodnění, tj. odkdy mohl příslušnou podporu využívat, a příjemce musí uhradit úroky z vymáhané podpory až do jejího úplného navrácení.
(173)
Neslučitelným prvkem podpory příslušných opatření je součet a) rozdílu mezi tržní hodnotou aktiv dolů Cassandra a cenou, za kterou byla prodána společnosti Ellinikos Xrysos (14 milionů EUR), a b) výše daně, kterou by společnost Ellinikos Xrysos bývala musela zaplatit za nabytí aktiv, tj. dolů a pozemků (1,34 milionu EUR). Výše uvedený součet dosahuje částky 15,34 milionu EUR.
(174)
Pokud jde o navrácení, Komise navíc zaznamenává, že článek 4 kupní smlouvy z roku 2003 obsahuje dvě ustanovení o zrušení, ve kterých je upřesněno, že společnost Ellinikos může zrušit prodej v následujících případech: a) správního nebo právního aktu řeckých orgánů, kterým se mění status povolení k těžbě nebo b) soudního rozhodnutí (týkajícího se statusu povolení k těžbě) o zastavení provozu nebo provedení investičního plánu. V obou případech by společnost Ellinikos Xrysos vrátila aktiva řeckému státu a dostala by vrácenu celkovou částku ve výši 11 milionů EUR s možnou dodatečnou odměnou.
(175)
Řecké orgány uvedly, že obě tato ustanovení mohou být uplatněna v případě rozhodnutí Komise o vrácení neslučitelné podpory. Zda tomu tak skutečně je, je otázkou výkladu smlouvy a vnitrostátních právních předpisů. Pokud by však byla tato ustanovení uplatněna, nesmí to mít žádný vliv na povinnost Řecka získat zpět podporu ve výši uvedené v tomto rozhodnutí,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora ve výši 15,34 milionu EUR, kterou Řecko v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie protiprávně poskytlo společnosti Ellinikos Xrysos prodejem aktiv a pozemků pod jejich hodnotou a prominutím návazných daní s cílem zajistit zaměstnanost, chránit životní prostředí a vytvořit motivační pobídku pro případné kupce dolů Cassandra, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
1. Řecko zajistí, aby příjemce navrátil podporu uvedenou v článku 1.
2. Částky, které mají být navráceny, jsou úročeny ode dne, kdy byly příjemci dány k dispozici, do dne jejich skutečného navrácení.
3. Výše úroků se vypočte jako složený úrok podle kapitoly V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (48) a nařízení Komise (ES) č. 271/2008 (49), kterým se mění nařízení (ES) č. 794/2004.
4. S účinkem ode dne přijetí tohoto rozhodnutí Řecko zruší všechny neprovedené platby podpory uvedené v článku 1.
Článek 3
1. Podpora uvedená v článku 1 bude navrácena zpět okamžitě a účinně.
2. Řecko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 4
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Řecko Komisi následující informace:
a)
celkovou částku (jistinu a úroky z podpory, jež má být vrácena), kterou má příjemce navrátit;
b)
podrobný popis opatření již přijatých a plánovaných ke splnění požadavků tohoto rozhodnutí;
c)
doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno podporu vrátit.
2. Řecko bude Komisi informovat o průběhu vnitrostátních opatření přijatých k provádění tohoto rozhodnutí, dokud nebude podpora uvedená v článku 1 zcela navrácena. Na žádost Komise neprodleně poskytne informace o opatřeních již přijatých a plánovaných ke splnění požadavků tohoto rozhodnutí. Poskytne rovněž podrobné informace o částkách podpory a úrocích z podpory, jež má být vrácena, které již příjemce navrátil.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Řecku.
V Bruselu dne 23. února 2011.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 23 februari 2011
om det statliga stöd C 48/08 (f.d. NN 61/08) som Grekland har genomfört till förmån för Ellinikos Xrysos SA
[delgivet med nr K(2011) 1006]
(Endast den grekiska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
(2011/452/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), särskilt artikel 108.2 första stycket,
med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,
med beaktande av det beslut genom vilket kommissionen beslutade att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i EUF-fördraget, (1) vad gäller stödåtgärd nr C 48/08 (f.d. NN 61/08) (2),
efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig och med beaktande av dessa synpunkter, och
av följande skäl:
I FÖRFARANDE
(1)
Den 9 juli 2007 erhöll kommissionen ett klagomål i vilket påstods att Grekland hade beviljat två statliga stödåtgärder till förmån för Ellinikos Xrysos SA (nedan kallat Ellinikos Xrysos). Efter utbyte av information inledde kommissionen den 10 december 2008 ett formellt granskningsförfarande med avseende på de påstådda åtgärderna.
(2)
Grekland lämnade den 23 februari 2009 sina synpunkter på kommissionens beslut om att inleda ett förfarande.
(3)
Kommissionens beslut om att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning den 10 mars 2009 (3). Synpunkter har mottagits från fyra berörda parter: från Ellinikos Xrysos, mottagaren av det påstådda stödet, den 10 april 2009, från European Goldfields Ltd, huvudaktieägaren för Ellinikos Xrysos den 10 april 2009, från Kassandragruvornas fackföreningar den 2 april 2009, från Hellenic Mining Watch, en grekisk organisation vars syfte är att ”skydda miljön och allmänheten från gruvdriftens negativa verkningar och skydda det nationella välståndet” (4), den 6 april 2009.
(4)
Synpunkterna översändes till Grekland genom skrivelser av den 6 maj respektive den 7 juli 2009. Grekland svarade på de berörda parternas synpunkter genom skrivelser av den 3 juni 2009, den 20 juli 2009 respektive den 23 september 2009.
(5)
Kommissionen begärde ytterligare upplysningar från de grekiska myndigheterna den 19 juni 2009, den 11 december 2009 och den 22 april 2010. Grekland och Ellinikos Xrysos svarade genom skrivelser av den 23 juli 2009, den 29 juli 2009, den 15 januari 2010, den 11 februari 2010, den 12 februari 2010, den 4 maj 2010 och den 27 maj 2010. Ett ytterligare informellt informationsutbyte ägde rum via e-post i maj 2010 mellan kommissionens personal och de grekiska myndigheterna. Möten hölls mellan kommissionens personal och de grekiska myndigheterna den 11 februari 2009 och den 24 juni 2010, och mellan kommissionens personal och den påstådda stödmottagaren den 2 februari 2009 och den 26 juni 2009.
II DETALJERAD BESKRIVNING AV STÖDET
II.a. BAKGRUNDSINFORMATION OM GRUVDRIFTSRÄTTIGHETER OCH GRUVDRIFTSTILLSTÅND
(6)
Med gruvdriftsrättighet menas rätten att beträda och ta ett särskilt landområde i besittning i syfte att exploatera det, antingen genom underjordsbrytning eller genom dagbrytning, för att utvinna de mineralhaltiga malmer som kan finnas där. Gruvdriftsrättigheten ingår som en del av den egendom på vilken malmen ska brytas.
(7)
En gruvdriftsrättighet skiljer sig från ett gruvdriftstillstånd, som är ett tillstånd för att bedriva gruvverksamhet. Tillståndet beviljas av de behöriga myndigheterna efter en bedömning av inlämnade genomförbarhetsstudier och miljörapporter. I det aktuella ärendet gäller att vid tidpunkten för 2003 års försäljning beviljades gruvdriftstillstånden av utvecklingsministeriet.
II.b. STÖDMOTTAGAREN
(8)
Ellinikos Xrysos är ett stort grekiskt gruvföretag vars verksamhet omfattar brytning av guld, koppar, bly, silver och zink. År 2009 hade företaget en omsättning på 44,7 miljoner euro (med ett resultat före skatt på 1,7 miljoner euro) och omkring 350 anställda. Vid tiden för de aktuella stödåtgärderna (se skälen 11 och 16-18) utgjorde Ellinikos Xrysos ett stort företag eftersom det var anknutet till ett stort företag. Enligt kommissionens rekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (5) a) utgörs kategorin mikroföretag samt små och medelstora företag av företag som sysselsätter färre än 250 personer och vars årsomsättning inte överstiger 50 miljoner euro eller vars balansomslutning inte överstiger 43 miljoner euro (bilaga, avdelning 1, artikel 2.1), b) bör man, för att undvika att företag som har en större ekonomisk styrka än ett företag i kategorin små och medelstora företag räknas till denna kategori, dela upp de olika typerna av företag beroende på om de är fristående (punkt 9), c) är ”fristående företag” de företag som inte betecknas som anknutna företag (bilaga, avdelning 1, artikel 3.1) och d) är ”anknutet företag” ett företag där majoriteten av aktieägarnas eller delägarnas röster innehas av ett annat företag (bilaga, avdelning 1, artikel 3.3 a). I det aktuella ärendet ägdes i december 2003 (tidpunkten för 2003 års försäljning) 53,3 % av aktierna i Ellinikos Xrysos (160 000 aktier av totalt 300 000) av företaget Greek Mines SA, ett dotterbolag till företaget Aktor SA. Aktors två senaste årsomsättningar, dvs. år 2001 och 2002, uppgick till 120,9 miljoner euro respektive 302,6 miljoner euro. De två senaste årsbalansomslutningarna uppgick till 151,9 miljoner euro respektive 260 miljoner euro (6). Baserat på dessa siffror utgör Aktor ett stort företag. Därmed var Ellinikos Xrysos ett stort företag vid tidpunkten för stödåtgärderna i fråga.
(9)
De nuvarande aktieägarna i Ellinikos Xrysos är European Goldfields Greece BV (65 % av aktierna), Hellas Gold BV (30 % av aktierna) och Aktor SA, ett grekiskt bygg- och energiföretag (5 % av aktierna). European Goldfields Greece BV och Hellas Gold BV är dotterbolag till European Goldfields Ltd, ett kanadensiskt företag som ägnar sig åt förvärv, prospektering och exploatering av mineraltillgångar på Balkan.
(10)
Ellinikos Xrysos äger och bedriver verksamhet i Kassandragruvorna. Företaget köpte dem och deras gruvdriftsrättigheter från den grekiska staten i december 2003. Kassandragruvorna är belägna i norra Grekland. De omfattar guldgruvorna i Olympias och Skouries och koppar-zink-gruvorna i Stratoni.
(11)
Före 2003 ägdes Kassandragruvorna av företaget TVX Hellas SA, som hade förvärvat dem år 1995 från den grekiska staten via ett offentligt anbudsförfarande för 11 miljarder grekiska drakmer (omkring 39,8 miljoner euro (7)).
(12)
År 2002 återkallade det grekiska statliga rådet gruvdrifts- och guldbearbetningstillstånden för Kassandragruvorna, särskilt gällande dem för Olympias och Stratoni. Olympias gruvdrifts- och guldbearbetningstillstånd återkallades av miljöskäl, vilka bedömdes vara allvarliga. Gruvdriftstillståndet för Stratoni återkallades eftersom det hade utfärdats olagligt av grekiska staten, av en myndighet som inte hade behörighet för detta.
(13)
Efter att det statliga rådet hade återkallat ovanstående tillstånd vidtog utvecklingsministeriet två åtgärder i fråga om Stratoni: 1) den 7 januari 2003 beordrades att verksamheten i Stratoni skulle upphöra och 2) den 29 januari 2003 beordrades att ytterligare säkerhetsåtgärder skulle vidtas i Stratoni. Den 18 februari 2003 vidtog utvecklingsministeriet, i linje med det statliga rådets beslut om återkallande av tillstånd, ytterligare en åtgärd som innebar att verksamheten i Stratoni fick startas och att de tidigare besluten av den 7 och 29 januari 2003 upphävdes. Åtgärden av den 18 februari 2003 gällde fortfarande vid tidpunkten för försäljningen av gruvorna till Ellinikos Xrysos.
(14)
Som ett resultat av ovanstående återkallande av gruvdrifts- och guldbearbetningstillstånden för Kassandragruvorna, upphörde Kinross (ett kanadensiskt gruvföretag), ägaren av TVX Hellas, med sin finansiering för att behålla värdet för aktieägarna. Detta tvingade TVX Hellas att ansöka om konkurs.
II.c. ÅTGÄRD 1: FÖRSÄLJNINGSPRIS UNDER MARKNADSVÄRDET
(15)
Den 12 december 2003 skedde en överlåtelse av Kassandragruvorna från TVX Hellas till den grekiska staten för 11 miljoner euro genom ett utomrättsligt avtal, varigenom ömsesidiga fordringar avräknades (TVX Hellas fordran på Grekland uppgick till 293,5 miljoner euro). Samma dag sålde den grekiska staten Kassandragruvorna till Ellinikos Xrysos för 11 miljoner euro, utan någon föregående värdering av tillgångarna eller något offentligt anbudsförfarande. Försäljningen omfattade a) gruvorna i Stratoni, Skouries och Olympias, inklusive de tillhörande gruvdriftsrättigheterna b) mark c) mineralreserver och d) fasta tillgångar (gruvdrifts- och bearbetningsutrustning, arbetarbostäder och industribyggnader). Enligt de grekiska myndigheterna var syftet med åtgärden att hitta en ägare som var villig att bedriva gruvdrift och på så sätt bevara sysselsättningen och skydda miljön.
II.d. ÅTGÄRD 2: SKATTEBEFRIELSE OCH REDUCERING AV JURIDISKA KOSTNADER
(16)
Kassandragruvorna såldes av Grekland till Ellinikos Xrysos genom ett avtal mellan de två parterna, som ratificerades genom lag 3220/2004 (8). Enligt denna lag var Ellinikos Xrysos befriat från alla typer av skatter. Den omfattade också en reducering av de juridiska kostnaderna och andra avgifter till enbart 5 % av det faktiska belopp som företaget normalt skulle ha betalat. Enligt de grekiska myndigheterna var syftet med denna åtgärd att skapa ett incitament för potentiella köpare, eftersom gruvornas värde var negativt.
(17)
Enligt grekisk lagstiftning (9), uppgår skatten på överlåtelse av fast egendom till 7 % av värdet på den överlåtna egendomen för de första 15 000 eurona och 9 % för det återstående beloppet. Enligt den grekiska gruvlagen (10), uppgår den särskilda skatten på överlåtelse av gruvrättigheter till 5 % av värdet på den överlåtna rättigheten (dvs. gruvans värde).
(18)
I detta beslut har kommissionen kommit fram till ett totalt stödbelopp på 15,34 miljoner euro för åtgärd 1 och 2 genom att undersöka följande:
a)
Värdet för de tre enskilda gruvorna (Stratoni, Olympias och Skouries) som utgör Kassandragruvorna, baserat på ekonomiska faktorer som var tillämpliga vid tidpunkten för försäljningen och möjligheten att bedriva verksamhet i gruvorna (se den detaljerade analysen i skälen 63-79).
b)
Markvärdet för Kassandragruvorna, enligt beräkningen i en värderingsrapport (se skäl 19) och en verifiering gentemot det högsta priset som betalades för största delen av denna mark i ett offentligt anbudsförfarande 1995 (se den detaljerade analysen i skälen 80-90).
c)
Värdet på de mineralreserver som förvärvades av Ellinikos Xrysos genom 2003 års försäljning, baserat på samma värderingsrapport (se den detaljerade analysen i skälen 91-97)
d)
Den skatt som Ellinikos Xrysos slapp att betala enligt köpeavtalet (se den detaljerade analysen i skälen 118-124).
(19)
I sitt beslut om att inleda ett förfarande av den 10 december 2008 ifrågasatte kommissionen om Kassandragruvorna hade sålts av Grekland till Ellinikos Xrysos till sitt marknadsvärde, eftersom försäljningen skedde utan ett offentligt anbudsförfarande eller en värdering av tillgångarna av en oberoende värderare, och om en sådan försäljning under marknadsvärdet var förenligt med EUF-fördraget. En hänvisning gjordes till en värderingsrapport om Kassandragruvornas tillgångar, som tagits fram på uppdrag av European Goldfields, en av Ellinikos Xrysos aktieägare. Enligt rapporten utgjorde det skäliga marknadsvärdet för Kassandragruvornas tillgångar 500 miljoner US-dollar (motsvarande 411 miljoner euro den 30 juni 2004, med tillämpning av växelkursen per detta datum på 1,2155 USD/EUR (11)). Rapporten (nedan kallad Behre Dolbear-rapporten) togs fram av Behre Dolbear International Ltd, ”ett framstående internationellt konsultföretag inom mineralindustrin”, enligt European Goldfields (12).
(20)
Kommissionen ifrågasätter också om undantaget från kravet att betala skatt och reduceringen av de juridiska kostnaderna utgjorde en befrielse från finansiella skyldigheter gentemot staten som var förenliga med EUF-fördraget.
III SYNPUNKTER FRÅN GREKLAND OCH BERÖRDA PARTER
III.a. SYNPUNKTER FRÅN GREKLAND OCH STÖDMOTTAGAREN
(21)
Synpunkterna från Grekland och stödmottagaren överlappar varandra till stor del och kommissionen kommer därför att presentera dem gemensamt i skälen 22-31.
(22)
Enligt de grekiska myndigheterna och stödmottagaren agerade Grekland som en mellanhand i 2003 års försäljning enbart på grund av att TVX Hellas, som befann sig mitt i ett konkursförfarande, inte kunde sälja gruvorna direkt till Ellinikos Xrysos. De hävdar också att Grekland aldrig ägde gruvorna och inte mottog några pengar från 2003 års försäljning, eftersom de 11 miljonerna euro betalades direkt till TVX Hellas. De hävdar vidare att försäljningstransaktionen genomfördes år 1995 mellan TVX Hellas och den tidigare ägaren, ett privat företag som höll på att avvecklas, och att det därför inte ingick några statliga medel i 2003 års försäljning.
(23)
Vidare hävdar de grekiska myndigheterna och stödmottagaren att Kassandragruvornas marknadsvärde vid tidpunkten för försäljningen var reducerat eller till och med negativt på grund av det långvariga driftsavbrottet och återkallandet av gruvdriftstillstånden. Gruvornas negativa marknadsvärde skulle också kunna påvisas genom det faktum att Kinross, ägaren av TVX Hellas och en aktör i en marknadsekonomi, tillskrev gruvorna ett negativt värde då företaget kapitaliserade sina betydande investeringsförluster. De anger att det positiva pris som Ellinikos Xrysos, även det ett privat företag, betalade motiveras av avtalets annulleringsklausul, som eliminerade köparens risk. Därutöver framhåller de att marken som ett gruvföretag förvärvar endast kan användas för gruvverksamhet och inte har något marknadsvärde eftersom grekisk lagstiftning prioriterar gruvverksamhet i sådana områden. De hävdar därför att värdeminskningen för gruvdriftsrättigheterna på grund av det långvariga driftsavbrottet och återkallandet av gruvdriftstillstånden också ledde till en minskning av markvärdet. Slutligen hävdar de i fråga om guldreserverna, som utgjorde en del av de tillgångar som såldes till Ellinikos Xrysos, att de hade ett negativt värde år 2003 på grund av det relativt låga guldpriset och de relativt höga tillhörande kostnaderna för exempelvis transport och bearbetning.
(24)
Utöver det ovanstående och med hänsyn till de marknadsekonomiska kriterierna som ska beaktas vid en transaktion hävdar de grekiska myndigheterna och stödmottagaren att sådana kriterier också omfattar miljömässiga och sociala hänsyn som hör samman med företagets image och personalens tillfredsställelse. Detta stöds av det faktum att TVX Hellas, en aktör i en marknadsekonomi, också tog hänsyn till arbets- och miljöfrågor genom att betala en relevant ersättning. De hävdar också att den grekiska staten skulle ha behövt stå för avsevärde miljökostnader, på omkring 15,7 miljoner euro, om man inte hade sålt gruvorna. Samtidigt anför de att det pris som Ellinikos Xrysos betalade också motiverades av marknadsekonomiska kriterier eftersom det motsvarar det pris som TVX Hellas, ett privat företag, begärde. Enligt Grekland och stödmottagaren skulle TVX Hellas ha begärt ett högre pris om det hade varit möjligt. Därutöver hävdar de att det pris som Ellinikos Xrysos betalade motsvarade tillgångarnas värde enligt TVX Hellas redovisning. Slutligen hävdar de att det pris som betalades vid 2003 års försäljning representerar gruvornas verkliga värde, dvs. värdet för Stratoni-gruvan, eftersom det var den enda gruvan som var i drift. När det gäller Skouries hävdar Grekland och stödmottagaren att ingen gruvverksamhet eller investering någonsin har ägt rum där, förutom den gruvforskning som bedrevs av TVX Hellas före 2003 års försäljning. De hävdar också att en avsevärd investering krävs för att bygga upp en gruvanläggning i Skouries. På grund av de skäl som anförts ovan hävdar de att 2003 års försäljning inte gynnade Ellinikos Xrysos.
(25)
När det gäller Behre Dolbear-rapporten hyser varken Grekland eller stödmottagaren några tvivel om Behre Dolbears trovärdighet. De opponerar sig dock mot rapporten och hävdar att den inte kan beaktas eftersom dess syfte var att dra till sig investerarnas uppmärksamhet och på grund av att tiden för dess referenspunkt (juni 2004) inte överensstämmer med försäljningen (december 2003). De hävdar också att gruvornas värde enligt Behre Dolbears uppskattning hänför sig till tillgångarna inklusive de tillhörande gruvdriftstillstånden, medan Ellinikos Xrysos endast förvärvade tillgångarna. Gruvdriftstillstånden skulle beviljas senare av den grekiska staten. Därutöver hävdar de att rapporten inte hänför sig till de sålda tillgångarna utan till värdet på Ellinikos Xrysos som ett företag med pågående verksamhet, och att det därför inte är vägledande för värdet på de tillgångar som såldes av den grekiska staten i december 2003. Slutligen hävdar de att Behre Dolbear på sidan 37 i rapporten, i tabell 5.3, uppskattar att nettonuvärdet för Kassandragruvorna vid en nära produktionsnivå är negativt, uppgående till -2,59 miljoner US-dollar, så att det pris som verkligen betalades (11 miljoner euro) översteg gruvornas marknadsvärde.
(26)
Om Behre Dolbear-rapporten ändå används anser Grekland att det, av de tre metoderna som anges i rapporten, endast är avkastningsvärdemetoden som kan godtas eftersom det är en av de främsta värderingsmetoderna som används internationellt och endast med hänsyn till dess valideringsdatum och under förutsättning att gruvdriftstillstånden beviljas och att en betydande investering görs.
(27)
De grekiska myndigheterna och stödmottagaren medger att Grekland sålde tillgångarna direkt till Ellinikos Xrysos utan ett offentligt anbudsförfarande eller en föregående värdering, på grund av tidsbrist, för att bevara sysselsättningen och skydda miljön. De hävdar också att TVX Hellas hade fordringar på 293,5 miljoner euro på Grekland på grund av skadestånd som uppkom vid investeringar i gruvorna (vars verksamhet stoppades på grund av 2002 års återkallningsbeslut) och kostnader som uppstått för miljöskydd. De hävdar att det inte fanns någon klausul i köpeavtalet om ett minsta antal arbetstillfällen eftersom gruvverksamheten kräver ett stort antal arbetstagare. Samtidigt är det dock inte möjligt att kvantifiera skyldigheten att bibehålla arbetstillfällena. Slutligen hävdar de att om kommissionen skulle utfärda ett återkrav, skulle en begäran om att annullera avtalet lämnas, varvid den grekiska staten skulle ombes återbetala 11 miljoner euro till företaget och företaget skulle återlämna tillgångarna.
(28)
Vidare hävdar de grekiska myndigheterna att det var möjligt att hänvisa till det värde som bestämdes vid det offentliga anbudsförfarandet 1995 och att markvärdet skulle betraktas som oförändrat. De hävdar att den metod som använts i Behre Dolbear-rapporten (avkastningsvärdemetoden) kan godtas men endast med hänsyn till rapportens datum (30 juni 2004) och endast under förutsättning att gruvdriftstillstånden beviljas och att en betydande investering görs. Slutligen godtar de grekiska myndigheterna att Stratoni, vid tidpunkten för försäljningen, hade giltiga gruvdriftstillstånd och var därför driftklar, och uppfyllde därmed Behre Dolbear-rapportens klausul om ”anläggning nära produktionsnivå”.
(29)
När det gäller undantaget från kravet att betala skatt och reduceringen av de juridiska kostnaderna anser stödmottagaren att den lagstadgade skatten på överlåtelsen av gruvor inte kan tillämpas i det aktuella ärendet. Vidare var gruvornas värde enligt Grekland negativt och därför krävdes det ett incitament för potentiella köpare. Grekland hävdar också att artikel 173 i den grekiska gruvlagen föreskriver en skattesats på omkring 5 %, men endast för transaktioner ”mot vederlag” (με επαχθή αιτία), som enligt Grekland innebär transaktioner som orsakas av olyckliga omständigheter, t.ex. att ägaren dör, och därför inte var tillämplig i det aktuella ärendet. Vidare hävdar stödmottagaren att köpeavtalet ännu inte är definitivt på grund av en annulleringsklausul, och att det därför skulle vara för tidigt att ålägga någon form av skatt. Slutligen hävdar stödmottagaren att en reducering av de juridiska kostnaderna inte omfattar statliga medel eftersom advokaterna är privata yrkesutövare och att skatter och pålagor på deras arvoden har betalats i vederbörlig ordning.
(30)
Grekland medger att en skatt på mellan 7 och 9 % debiteras vid all markförsäljning, oberoende om det är en försäljning av företagstillgångar eller privatpersoners tillgångar.
(31)
Slutligen hävdar både Grekland och stödmottagaren att även om 2003 års försäljning utgjorde ett stöd till förmån för Ellinikos Xrysos, var det senare berättigat till stöd enligt gemenskapens riktlinjer för regionalstöd från 1998 och de sektorsövergripande rambestämmelserna för regionalstöd till stora investeringsprojekt från 2002, som båda var tillämpliga vid tidpunkten för försäljningen, eftersom företaget var beläget i ett område som är stödberättigat enligt artikel 107.3 a i EUF-fördraget. Stödmottagaren hävdar också att företaget skulle kunna vara stödberättigat enligt den allmänna gruppundantagsförordningen, 2008 års riktlinjer för statligt stöd till skydd för miljön och artikel 107.3 c i EUF-fördraget, eftersom investeringen i fråga hänförde sig till en sektor och ett område av avgörande nationell betydelse. När det gäller skattebefrielsen uppgick skatten enligt stödmottagaren till 38 000 euro. Den var därför lägre än gränsen för stöd av mindre betydelse (100 000 euro under en treårsperiod) (13) och ledde inte till någon förmån för Ellinikos Xrysos.
III.b. SYNPUNKTER FRÅN ANDRA BERÖRDA PARTER
(32)
Kommissionen mottog också synpunkter på sitt beslut om att inleda ett förfarande från Hellenic Mining Watch (14). Hellenic Mining Watch hävdar att Kassandragruvornas tillgångar även omfattar en betydande fast egendom som i avsevärd grad ökar gruvornas totala värde men som inte har tagits i beaktande i Behre Dolbear-rapporten. Hellenic Mining Watch avvisar de skäl rörande arbetslöshet som framförts för att gruvorna överläts utan överensstämmelse med rättsliga förfaranden och hävdar att köpeavtalet inte omfattade någon skyldighet för Ellinikos Xrysos att rekrytera ett specifikt eller minsta antal arbetstagare.
(33)
Hellenic Mining Watch avvisar på samma grunder de miljömässiga skäl som framförts för att gruvorna överläts utan överensstämmelse med rättsliga förfaranden och hävdar att artikel 1 i köpeavtalet från 2003 befriar Ellinikos Xrysos från ansvar för skador på miljön i de fall då sådan skada eller orsaken till sådan skada uppstod före offentliggörandet av den lag som ratificerar köpeavtalet. Slutligen påstår Hellenic Mining Watch att gruvornas tillgångar också omfattar reserver av guldhaltiga mineraler till ett betydande värde som uppgår till 80 miljoner euro, vilket inte nämns i det köpeavtal som slutits med Ellinikos Xrysos.
(34)
I sitt svar på Hellenic Mining Watchs synpunkter upprepar Grekland sin ståndpunkt att Ellinikos Xrysos inte fick något statligt stöd. Grekland hävdar i synnerhet att man varken agerade som ägare eller köpare av gruvorna utan enbart som en mellanhand i en transaktion mellan två privata parter. Vidare hävdar Grekland att Hellenic Mining Watchs påståenden är vaga, felaktiga och motstridiga. Slutligen hävdar Grekland att Hellenic Mining Watch strävar efter att återföra Kassandragruvorna till staten eftersom dess yttersta mål är att skydda miljön.
(35)
Slutligen mottog kommissionen även synpunkter på sitt beslut om att inleda ett förfarande från Kassandragruvornas fackföreningar (15), som tvivlade på att åtgärderna utgjorde illegalt statligt stöd och hänvisade till gruvornas bidrag till ekonomin och sysselsättningen.
IV BEDÖMNING AV STÖDET
(36)
På grundval av ovanstående fakta och synpunkterna från Grekland och andra tredje parter kommer kommissionen att bedöma åtgärderna i fråga i avsnittet nedan. För det första kommer kommissionen att bedöma om det förekommer stöd i de åtgärder som granskas för att fastställa om det föreligger något statligt stöd (underavsnitt IV.a). För det andra kommer kommissionen, i det fall då en åtgärd verkligen är ett stöd, bedöma dess förenlighet med den inre marknaden (underavsnitt IV.b).
IV.a. FÖREKOMST AV STÖD ENLIGT ARTIKEL 107.1 I EUF-FÖRDRAGET
(37)
För att fastställa om en åtgärd utgör stöd måste kommissionen bedöma om den ifrågasatta åtgärden uppfyller villkoren enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget, som föreskriver följande: ”Stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, är oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.”
(38)
Kommissionen kommer mot bakgrund av denna bestämmelse längre ned i detta dokument att bedöma om den ifrågasatta åtgärden till förmån för Ellinikos Xrysos utgör statligt stöd.
ÅTGÄRD 1: FÖRSÄLJNINGSPRIS UNDER MARKNADSVÄRDET
a. Fördel
(39)
I de fall då staten säljer en tillgång till ett pris under marknadsvärdet innebär detta en fördel för köparen (som erhåller tillgången till ett subventionerat pris) som kan utgöra statligt stöd. Omvänt säljs en tillgång till sitt marknadsvärde (vilket därmed utesluter statligt stöd) om priset bestäms av en oberoende värderare och överensstämmer med försäljningspriset eller då försäljningen genomförs genom ett konkurrensutsatt, öppet, transparent och villkorslöst anbudsförfarande och det högsta budet väljs (16).
(40)
I det aktuella ärendet såldes Kassandragruvorna utan ett offentligt anbudsförfarande eller någon form av värdering. För att undvika att bevilja statligt stöd måste staten agera som en rationell, vinstmaximerande privat ägare, dvs. som en ”säljare i en marknadsekonomi”, och sträva efter det bästa ekonomiska resultatet av en försäljning. I det aktuella ärendet har kommissionen bedömt om den grekiska staten agerade som en säljare i en marknadsekonomi.
(41)
De grekiska myndigheterna och stödmottagaren hävdar att även miljömässiga och sociala hänsyn ska räknas som marknadsekonomiska kriterier, eftersom de hör samman med företagets image och personalens tillfredsställelse. De anser att deras argument stöds av det faktum att TVX Hellas, en aktör i en marknadsekonomi, även tog hänsyn till sysselsättnings- och miljöfrågor genom att det betalade en ersättning till de anställda, inklusive för tidigare miljöansvar (ansvar som föregick 2003 års försäljning). De hävdar på samma sätt att en säljare i en marknadsekonomi skulle gå med på ett reducerat pris för att uppfylla miljömässiga och sociala hänsyn.
(42)
Kommissionen kan inte godta ovanstående argument. Miljömässiga och sociala hänsyn är till sin natur allmänpolitiska hänsyn som de offentliga myndigheterna strävar efter. En säljare i en marknadsekonomi kan ta hänsyn till arbetslöshet och miljöfrågor, på sin höjd i begränsad utsträckning, för att skydda eller utveckla sitt affärsrykte som en aktör som tar sitt sociala eller miljömässiga ansvar, men inte om det leder till betydande skada på dess ekonomiska intressen. Hur som helst skulle en rationell säljare i en marknadsekonomi vid en försäljning värdera och kvantifiera eventuella betalningar eller kostnader som härrör från dessa frågor för att besluta hur dessa skulle kunna påverka det godtagbara priset. I det aktuella ärendet konstaterar kommissionen att avtalet inte omfattar några sådana ekonomiska specifikationer och att Grekland inte har visat att man vid tidpunkten för försäljningen hade uppskattat några sådana ekonomiska kostnader.
(43)
De grekiska myndigheterna och stödmottagaren hävdar också att gruvorna hade ett negativt marknadsvärde, vilket demonstrerades av det faktum att Kinross, ägaren av TVX Hellas och en aktör i en marknadsekonomi, tillskrev gruvorna ett negativt värde då företaget kapitaliserade sina betydande investeringsförluster.
(44)
Kommissionen kan inte godta ovanstående argument. TVX Hellas ställde in sin verksamhet i Kassandragruvorna på grund av att det statliga rådet återkallade gruvdriftstillstånden. Stratoni hade emellertid ett giltigt gruvdriftstillstånd vid den tidpunkt då TVX Hellas sålde den till Grekland (se skäl 13), medan tillståndet för Olympias förblev återkallat. Kommissionen anser därför att TVX Hellas beslut att sälja Kassandragruvorna var kopplat till att dess stora investering i Olympias hade misslyckats. Därför var TVX Hellas agerande kopplat till värdet på Olympias-investeringen och inte till Stratonis värde.
(45)
De grekiska myndigheterna och stödmottagaren medger att Grekland sålde tillgångarna direkt till Ellinikos Xrysos utan ett offentligt anbudsförfarande eller en föregående värdering, på grund av tidsbrist, för att bevara sysselsättningen och skydda miljön. När det gäller det senare hävdar de att den grekiska staten skulle ha behövt stå för avsevärde miljökostnader, på omkring 15,7 miljoner, om man inte hade sålt gruvorna. När det gäller sysselsättningen medger de grekiska myndigheterna och stödmottagaren att det inte fanns någon klausul i köpeavtalet om ett minsta antal arbetstillfällen men de hävdar att det inte var möjligt att kvantifiera en skyldighet att bibehålla arbetstillfällena och att gruvdriften kräver ett stort antal arbetstagare.
(46)
När det gäller det ovanstående konstaterar kommissionen att värdet på de sålda tillgångarna inte hade bedömts på något sätt före försäljningen och att försäljningen inte hade genomförts genom en öppen process utan via direktkontakt med köparen. När det gäller de miljökostnader som Grekland påstås ha stått för konstaterar kommissionen att det inte finns några spår av dessa kostnader i avtalet eller några andra samtida handlingar. Kommissionen konstaterar också att inga ytterligare miljömässiga skyldigheter, utöver de som anges i den tillämpliga lagstiftningen, ålades köparen. Kommissionen anser att om miljökostnader ska betraktas som en faktor vid fastställandet av priset vid en försäljning skulle en privat säljare noggrant värdera och kvantifiera dessa kostnader innan försäljningspriset fastställdes. Grekland har inte visat att man vid tidpunkten för försäljningen hade genomfört någon sådan värdering och kvantifiering eller på annat sätt hade tagit hänsyn till sådana miljökostnader.
(47)
Kommissionen konstaterar också att 2003 års köpeavtal inte omfattade en klausul som kräver att köparen bibehåller eller skapar ett minsta antal arbetstillfällen. Därför kan kommissionen inte godta argumentet om att köparen belastades med en skyldighet att bibehålla fler arbetstillfällen än vad som behövdes ekonomiskt, eftersom köpeavtalet inte innehåller någon skyldighet att bibehålla ett specifikt antal arbetstillfällen. Kommissionen anser att, från en privat säljares perspektiv, inget argument som hänför sig till antalet arbetstillfällen eller bevarandet av sysselsättning kan förklara ett försäljningspris som är lägre än gruvornas marknadsvärde.
(48)
På grundval av skälen 46 och 47 kan kommissionen inte godta de argument som Grekland och stödmottagaren anför enligt skäl 45.
(49)
När det gäller bevarandet av sysselsättningen och skyddandet av miljön (se skäl 45) avvisar Hellenic Mining Watch de skäl om arbetslöshet som framförts för att gruvorna överläts utan överensstämmelse med rättsliga förfaranden och hävdar att köpeavtalet inte omfattade någon skyldighet för Ellinikos Xrysos att rekrytera ett specifikt eller minsta antal arbetstagare. Hellenic Mining Watch hävdar också att Ellinikos Xrysos erhöll en fördel eftersom Ellinikos Xrysos enligt artikel 1 i 2003 års köpeavtal befrias från allt ansvar för skador på miljön, i det fall sådan skada eller orsaken till en sådan skada uppstod före offentliggörandet av den lag som ratificerar köpeavtalet.
(50)
När det gäller Hellenic Mining Watchs andra argument som anförs ovan konstaterar kommissionen att Ellinikos Xrysos enligt 2003 års köpeavtal befrias från allt ansvar för skador på miljön, i det fall sådan skada eller orsaken till en sådan skada uppstod före offentliggörandet av den lag som ratificerar köpeavtalet. Kommissionen anser att avtalsvillkoret ovan inte innebär en separat fördel för Ellinikos Xrysos som är oberoende av försäljningspriset. Klausuler som fördelar ekonomiskt ansvar av olika slag för sådant som hänt tidigare mellan säljare och köpare är inte ovanliga i privata avtal. I slutändan ska parterna i en försäljning ta sådana klausuler i beaktande då försäljningspriset fastställs. Därför är den slutliga frågan i det aktuella ärendet om försäljningen, med hänsyn tagen till dess förutsättningar, återspeglar gruvornas marknadsvärde.
(51)
De grekiska myndigheterna och stödmottagaren hävdar att 2003 års försäljning inte innebar någon fördel för Ellinikos Xrysos eftersom det pris som Ellinikos Xrysos betalade motsvarade tillgångarnas bokförda värde enligt TVX Hellas, som var ägare av Kassandragruvorna före den grekiska staten, redovisning.
(52)
Kommissionen kan inte godta ovanstående argument. Kommissionen anser att TVX Hellas bokförda värde inte kan beaktas vid bedömningen av värdet av tillgångarna eftersom det härrör från avskrivningen av värdet i företagets redovisning av skatteskäl (17) och utgör tillgångarnas bokföringsvärde. Enligt etablerad rättspraxis (18), är bokföringsvärdet inte alltid det samma som marknadsvärdet då syftet är att värdera tillgångarna för att fastställa deras pris vid en försäljning. Tillgångarna i fråga överläts dessutom på fristående basis och avskrivningen som genomfördes av den tidigare ägaren gällde bara den egna bokföringen och taxeringen.
(53)
De grekiska myndigheterna och stödmottagaren hävdar att det pris som Ellinikos Xrysos betalade också motiverades av marknadsekonomiska kriterier eftersom det motsvarade det pris som TVX Hellas, ett privat företag, begärde. Det senare skulle ha begärt ett högre pris om det hade varit möjligt.
(54)
Kommissionen kan inte godta ovanstående argument. Kommissionen konstaterar att det pris som Grekland betalade till TVX Hellas var ett resultat av en avräkning av de två parternas fordringar på varandra. Kommissionen konstaterar också att TVX Hellas fordring på Grekland uppgick till 293,5 miljoner euro (se skäl 15). Enligt detta resonemang hade det slutliga resultatet av uppgörelsen blivit annorlunda om de två parternas fordringar hade varit annorlunda, även om det hade hört samman med försäljningen av samma tillgångar. Kommissionen anser därför att avräkningen av fordringarna inte var representativ för värdet på de sålda tillgångarna.
(55)
Samtidigt konstaterar kommissionen att fordringarna utgjordes av krav på ersättning, framförda av de två parterna. Greklands krav gällde särskilt den skada på miljön som TVX Hellas påstods ha orsakat. TVX Hellas fordring gällde miljökostnader och investeringsförluster som företaget påstods ha drabbats av på grund av de återkallade gruvdriftstillstånden år 2002. Kommissionen konstaterar också att värdet på tillgångarna inte bedömdes på något sätt vid tidpunkten för ovanstående avräkning. Därför var priset på 11 miljoner euro för försäljningen av Kassandragruvorna till Grekland kopplat till de två parternas påstådda ansvar och inte till tillgångarnas värde.
(56)
Slutligen konstaterar kommissionen att TVX Hellas beslut att sälja Kassandragruvorna hörde samman med den misslyckade stora investeringen i Olympias och därför till värdet av Olympias-investeringen och inte till värdet på Stratoni. Ellinikos Xrysos hade inte gjort någon sådan investering och påverkades därför inte av den misslyckade investeringen. Kommissionen anser därför att priset på 11 miljoner euro för försäljningen av Kassandragruvorna till Grekland endast återspeglar det kommersiella förhållandet mellan TVX Hellas och Grekland och den specifika situationen för TVX Hellas vid tidpunkten för försäljningen. Därför kan den inte vara representativ för ett separat kommersiellt avtal, såsom det mellan Grekland och Ellinikos Xrysos.
(57)
Mot bakgrund av det ovanstående (skälen 54-56) drar kommissionen slutsatsen att det inte fanns något samband mellan avräkningen av fordringarna mellan Grekland och TVX Hellas och tillgångarnas värde.
(58)
På grundval av det ovanstående och för att fastställa om försäljningspriset återspeglade tillgångarnas marknadsvärde har kommissionen delat in tillgångarna i tre kategorier: a) gruvor, b) mark och c) mineralreserver. För beräkningen av tillgångarnas marknadsvärde har kommissionen förlitat sig till Behre Dolbear-rapporten (se skäl 19). I fråga om marken har kommissionen bekräftat det värde som anges i rapporten genom att använda det pris som betalades för marken i fråga i ett tidigare anbudsförfarande år 1995 (se skäl 11).
(59)
Grekland och stödmottagaren hävdar att Behre Dolbear-rapporten inte kan beaktas eftersom dess syfte var att dra till sig investerarnas intresse. Kommissionen kan inte godta detta argument eftersom det är ett viktigt och berättigat syfte att dra till sig investerarnas intresse för en värderingsrapport som ges ut på uppdrag av aktörer i en marknadsekonomi som söker efter finansiering på de finansiella marknaderna. Det är viktigt att varje värderings giltighet verifieras men enbart det faktum att en värderingsrapport är avsedd att dra till sig investerare är inte tillräckligt för att misskreditera den.
(60)
Grekland och stödmottagaren hävdar också att rapporten inte kan beaktas eftersom tiden för dess referenspunkt (juni 2004) inte sammanfaller med tidpunkten för försäljningen (december 2003).
(61)
Kommissionen kan inte godta ovanstående argument. Kommissionen konstaterar att datumet för Behre Dolbear-rapporten verkligen är den 30 juni 2004, men dess innehåll kan betraktas som samtida med försäljningen i december 2003 eftersom den är baserad på metallprisernas variation under perioden 1993-2003.
(62)
Grekiska staten och Ellinikos Xrysos hävdar att rapporten inte hänför sig till de sålda tillgångarna utan till värdet på Ellinikos Xrysos som ett företag med pågående verksamhet, och att den därför inte är vägledande för värdet på de tillgångar som såldes av den grekiska staten i december 2003. Kommissionen kan inte godta detta argument eftersom rapporten, i syfte att beräkna det totala värdet på företaget, innehåller en detaljerad bedömning av värdet på de sålda tillgångarna post för post.
a.a Beräkning av gruvornas värde
a.a.1. Argument som hänför sig till gruvornas värde
(63)
De grekiska myndigheterna och stödmottagaren hävdar att Kassandragruvornas marknadsvärde vid tidpunkten för försäljningen var reducerat eller till och med negativt på grund av det långvariga driftsavbrottet och återkallandet av gruvdriftstillstånden. De hävdar också att det pris som betalades vid 2003 års försäljning representerar värdet för Stratoni-gruvan, eftersom det var den enda gruvan som var i drift. De grekiska myndigheterna godtar att Stratoni, vid tidpunkten för försäljningen, hade giltiga gruvdriftstillstånd och var därför var driftklar, och uppfyllde därmed Behre Dolbear-rapportens klausul om ”anläggning nära produktionsnivå”.
(64)
Kommissionen konstaterar att 2002 års återkallningsbeslut endast påverkade värdet på Olympias eftersom Stratoni vid tidpunkten för försäljningen innehade giltiga gruvdriftstillstånd och följaktligen hade ett värde. Samtidigt upphörde TVX Hellas med sin verksamhet på grund av sin misslyckade investering inom guldutvinningsområdet då Olympias tillstånd återkallades. Därför var TVX Hellas agerande endast kopplat till värdet på Olympias-investeringen och inte till Stratonis värde.
(65)
När det gäller Skouries, hävdar de grekiska myndigheterna och stödmottagaren att ingen gruvverksamhet eller investering någonsin har ägt rum där, förutom den gruvforskning som bedrevs av TVX Hellas före 2003 års försäljning och att en betydande investering krävs för att bygga upp en gruvanläggning där.
(66)
Kommissionen konstaterar att Skouries inte hade några gruvdriftstillstånd eller någon etablerad gruvrelaterad infrastruktur. De grekiska myndigheterna och stödmottagaren kunde inte lämna någon information eller några betydande argument som visade att verksamheten vid Skouries-gruvan inte var godkänd av myndigheterna eller ekonomiskt lönsam. Enligt Behre Dolbear-rapporten uppgick kapitalkostnaderna för exploateringen och byggandet av Skouries-gruvan till 268 miljoner US-dollar år 2004, dvs. 220 miljoner euro. I sin rapport drog Behre Dolbear slutsatsen att dessa kostnader är ”rimliga”. Kommissionen anser därför att det inte fanns några administrativa eller ekonomiska hinder för att bevilja gruvdriftstillstånd eller för att bygga den gruvrelaterade infrastrukturen och bedriva gruvverksamhet i Skouries.
(67)
På grundval av det ovanstående (skälen 63-66) anser kommissionen att marknadsvärdet för Olympias vid tidpunkten för försäljningen verkligen äventyrades av 2002 års återkallningsbeslut men att detta inte gällde marknadsvärdet för Stratoni och Skouries. Därför var det vid tidpunkten för 2003 års försäljning möjligt att uppskatta ett marknadsvärde för Kassandragruvorna.
a.a.2. Beräkning av gruvornas värde
(68)
För att beräkna värdet på Kassandragruvorna har kommissionen undersökt var och en av de tre gruvor som utgör Kassandragruvorna (Stratoni, Olympias och Skouries) när det gäller följande frågor: a) gruvans värde, som ska baseras på de ekonomiska faktorer som var tillämpliga vid tidpunkten för försäljningen och b) möjligheten att bedriva verksamhet i gruvan för att realisera det ovan nämnda värdet. På grundval av dessa två faktorer har kommissionen dragit slutsatsen att Stratoni och Skouries hade ett visst värde som skulle kunna realiseras men att värdet på Olympias var svårt att fastställa vid tidpunkten för 2003 års försäljning.
(69)
Kommissionen har använt sig av Behre Dolbear-rapporten för att uppskatta gruvornas värde. I rapporten används tre metoder för att beräkna ett skäligt marknadsvärde för Kassandragruvorna: a) avkastningsvärdemetoden (19), b) värdering enligt liknande transaktioner (jämförbara försäljningar) och c) börsvärdesmetoden (20). De värden som man kom fram till genom att tillämpa de tre metoderna är följande: a) 130,3-402,5 miljoner US-dollar eller 107,2-331,1 miljoner euro, b) 504,7 miljoner US-dollar eller 415,2 miljoner euro och c) 614,9 miljoner US-dollar eller 505,9 miljoner euro. Intervallet för avkastningsvärdemetoden beror på de olika prisscenarier som har använts (se skäl 72). Av dessa tre metoder har kommissionen följt avkastningsvärdemetoden. Skälen till detta presenteras i tabell nedan:
Tabell
Skälen för att använda avkastningsvärdemetoden
Avkastningsvärdemetoden
Liknande Transaktioner
Börsvärdesmetoden
I avkastningsvärdemetoden tillhandahålls detaljerade värden för var och en av de tre gruvanläggningarna på grundval av de metallpriser som var kända vid tidpunkten för försäljningen av gruvorna. Vid uppskattningen av värdet av en tillgång i en transaktion får hänsyn endast tas till de faktorer som gällde vid tidpunkten för transaktionen.
Grunden för värderingen enligt liknande transaktioner är diskutabel eftersom två gruvor inte kan vara identiska. Enligt Behre Dolbear är liknande transaktioner-metoden kontroversiell på grund av det faktum att varje mineralfyndighet, även om det gäller samma råvara, skiljer sig i viss utsträckning från andra fyndigheter i fråga om mineralogi, gruvbrytningsförhållanden, metallurgi, miljöaspekter, gällande sociala frågor, malmkvalitet etc.
I Behre Dolbear-rapporten finns även en kommentar från American Appraisal Associates om börsvärdesmetoden, enligt vilken börsvärdesmetoden rekommenderas som en sekundär värderingsmetod eller en tumregel som är lämplig för att kontrollera de värderingar som har genomförts med hjälp av primära metoder.
Avkastningsvärdemetoden är en primär värderingsmetod och därför en mer tillförlitlig metod. I det aktuella ärendet verifierar börsvärdesmetoden endast det värde som hänför sig till börsvärdet under det första halvåret 2004, vilket inte är acceptabelt eftersom denna information gäller efter försäljningen. Därför kan börsvärdesmetoden inte användas ens som sekundär värderingsmetod.
Behre Dolbear verkar tillskriva mer trovärdighet till det värde som härrör från avkastningsvärdemetoden eftersom man konstaterar att ”Behre Dolbear under årens lopp särskilt har lagt tonvikten på det värde som härrör från avkastningsvärdemetoden” (summeringen av värdena på s. 43 i Behre Dolbear-rapporten).
(70)
Grekland godtar att om Behre Dolbear-rapporten används är det endast avkastningsvärdemetoden som kan godtas, eftersom det är en primär internationellt använd värderingsmetod och endast med hänsyn till valideringsdatumet (30 juni 2004) och under förutsättning att gruvdriftstillstånden beviljas och att en betydande investering görs.
(71)
Kommissionen uppskattar på grundval av avkastningsvärdemetoden gruvornas värde vid tidpunkten för 2003 års försäljning enligt följande (se skälen 72-79).
(72)
Med avkastningsvärdemetoden uppskattas det skäliga marknadsvärdet för Kassandragruvorna vid en nära produktionsnivå (21), vilket demonstreras genom gruvornas verksamhet, med väldefinierade kostnader och bevisade och sannolika reserver (22). I rapporten används tre scenarier för att bedöma värdet, baserat på de tillämpbara priserna under följande perioder: a) genomsnittet för 1993-2003, b) endast första halvåret av 2004 och c) genomsnittet för 1993-2003 plus första halvåret av 2004 (dividerat med 2). Kommissionen anser att man endast kan ta hänsyn till genomsnittsscenariot för 1993-2003, och inte de andra scenarierna, eftersom det är baserat på priser och kostnader som var kända vid tidpunkten för försäljningen, som ägde rum i december 2003. Vidare visar de historiska priser från 1993-2003, som använts av Behre Dolbear, inte någon särskilt trend under hela denna period, dvs. de varierar under åren, och kommissionen anser därför att genomsnittet för 1993-2003 på ett bättre sätt omfattar den historiska utvecklingen på metallmarknaden. Priserna under första halvåret 2004 är inte representativa för gruvornas värde eftersom de endast utgör en ögonblicksbild och inte tar hänsyn till variationerna. Det är viktigt att ta hänsyn till variationerna för att minimera effekten av några ovanliga ändringar eller slumpmässiga händelser och för att få en tillförlitlig bild av gruvornas värde.
(73)
Grekland och stödmottagaren hävdar att Behre Dolbear uppskattar att nettonuvärdet för Kassandragruvorna vid en nära produktionsnivå är negativt, uppgående till -2,59 miljoner US-dollar (sidan 37, tabell 5.3 i rapporten), så att det pris som verkligen betalades (11 miljoner euro) översteg gruvornas marknadsvärde.
(74)
Kommissionen konstaterar att de nettonuvärden (vid nära produktionsnivå) som tillskrevs genom avkastningsvärdemetoden för de tre enskilda gruvprojekten är följande: a) -28,79 miljoner US-dollar, dvs. -23,7 miljoner euro för Olympias, b) 10,48 miljoner US-dollar, dvs. 8,6 miljoner euro för Stratoni och c) 15,72 miljoner US-dollar, dvs. 12,9 miljoner euro för Skouries. Summan av dessa tre värden motsvarar ett negativt värde på -2,59 miljoner US-dollar.
(75)
Kommissionen kan dock inte godta Greklands och stödmottagarens argument enligt ovan. Kommissionen konstaterar med hjälp av de ovanstående värdena att nettonuvärdet (vid nära produktionsnivå) för Olympias vid tidpunkten för försäljningen verkligen var negativt. Trots det anser kommissionen att det negativa nettonuvärdet för Olympias innebär att vid tidpunkten för försäljningen borde de förväntade vinsterna från driften av gruvan vara negativa med den prisnivå som har observerats under de senaste 11 åren. Med tanke på guldpriset skulle varje ägare av Olympias ha valt att inte bedriva någon verksamhet vid gruvan och försökt undvika förluster i så stor utsträckning som möjligt. Så som visats skulle köparen, genom att inte bedriva någon gruvverksamhet, kunna begränsa förlusterna till 5,5 miljoner euro, vilket motsvarar de kostnader som köparen måste stå för enligt avtalet på grund av miljöskyddet och av underhållsskäl. Man kan dock inte dra någon slutsats enbart av detta att värdet på Olympias skulle kunna uppskattas till -5,5 miljoner euro eftersom ägandet av gruvan i princip också innebär ett alternativt värde: ägaren kan bedriva gruvverksamhet när tiderna är goda (när guldpriserna är tillräckligt höga) och välja att inte bedriva någon verksamhet då tiderna är dåliga (när guldpriserna inte är tillräckligt höga). Följaktligen skulle Ellinikos Xrysos ha kunnat valt att ta över gruvan som en del av Kassandragruvpaketet eller i syfte att kunna genomföra de nödvändiga investeringarna i Olympias-gruvan vid en senare tidpunkt för att på ett lönsamt sätt återuppta exploateringen om guldpriserna skulle stiga till nivåer som låg (avsevärt) över den nivå som observerade under den föregående perioden mellan 1993 och 2003.
(76)
Det är tämligen komplicerat att göra en tillförlitlig uppskattning av detta alternativa värde. Vad som är ännu viktigare är att ett sådant värde skulle behöva justeras för att ta hänsyn till en (förmodligen hög) sannolikhet att även om guldpriserna var tillräckligt höga för att garantera en lönsam drift finns det risk för att ett tillstånd för denna gruva eventuellt inte skulle beviljas. Så som anges ovan (se skäl 12) hade Olympias tillstånd för gruvdrift och guldbearbetning återkallats av miljömässiga skäl som bedömdes som allvarliga. Det vore därför lämpligt att betrakta Olympias chanser för ett alternativt värde som konservativt uppskattade till noll. Följaktligen bör nettovärdet för Olympias uppskattas till -5,5 miljoner euro.
(77)
I motsats till detta anser kommissionen att de enskilda värdena för Stratoni och Skouries uppgår till 21,5 miljoner euro, vilket är summan av värdena för det två gruvorna enligt Behre Dolbear-rapporten (8,6 miljoner euro plus 12,9 miljoner euro, se skäl 74) av följande skäl:
a.
Stratoni hade ett giltigt gruvdriftstillstånd, en etablerad gruvrelaterad infrastruktur och ett positivt värde som härrörde från dess verksamhet (positivt nettonuvärde) och var därför driftklar vid tidpunkten för försäljningen.
b.
Kommissionen anser när det gäller Skouries att det inte fanns några administrativa eller ekonomiska hinder för att bevilja gruvdriftstillstånd eller för att bygga den gruvrelaterade infrastrukturen och bedriva gruvverksamhet. Skouries hade också ett positivt värde som härrörde från dess verksamhet (positivt nettonuvärde).
(78)
Grekland och stödmottagaren hävdar att gruvornas värde enligt Behre Dolbears uppskattning inte kan beaktas eftersom det hänför sig till tillgångarna inklusive de tillhörande gruvdriftstillstånden, medan Ellinikos Xrysos endast förvärvade tillgångarna. Gruvdriftstillstånden skulle beviljas senare av den grekiska staten. Kommissionen godtar inte detta argument eftersom, så som visas ovan, Stratoni hade ett giltigt gruvdriftstillstånd vid tidpunkten för försäljningen. Så som också visats ovan fanns det inga administrativa hinder för att bevilja ett gruvdriftstillstånd till förmån för Skouries. Kostnaden för att ansöka om och erhålla ett gruvdriftstillstånd för Skouries var begränsat till avgifterna för geologer och andra experter för att ta fram de studier som krävs för tillståndet och för de avgifter som hänför sig till den garantiförbindelse som krävs av det behöriga ministeriet. Enligt den information som de grekiska myndigheterna har lämnat uppgår var och en av de ovanstående kostnaderna som högst till omkring 5 000 euro som en engångskostnad plus 600 000 euro per år. Kommissionen anser att dessa belopp är låga jämfört med de totala kapitalkostnaderna för exploatering och byggandet av gruvan i Skouries, som uppgick till 268 miljoner US-dollar år 2004, dvs. 220 miljoner euro (se skäl 66). Kommissionen anser att de ovanstående kostnaderna för gruvdriftstillståndet inte var något hinder för ett företag som är villigt att investera i Skouries. Kommissionen konstaterar också att Behre Dolbear-rapporten även omfattar ”administrativa” kostnader i beräkningen av gruvans nettonuvärde. Kommissionen anser därför att hänsyn har tagits till ovanstående kostnader (för att ansöka om och erhålla ett gruvdriftstillstånd för Skouries) i Behre Dolbear-rapporten.
(79)
På grundval av det ovanstående uppskattas värdet för gruvorna till 16 miljoner euro för alla tre gruvorna (21,5 miljoner euro minus 5,5 miljoner euro).
a.b Beräkning av markvärdet
(80)
De grekiska myndigheterna och stödmottagaren hävdar att marken som ett gruvföretag förvärvar endast kan användas för gruvverksamhet och inte har något marknadsvärde eftersom grekisk lagstiftning prioriterar gruvverksamhet i sådana områden. Därför ledde värdeminskningen för gruvdriftsrättigheterna på grund av det långvariga driftsavbrottet och återkallandet av gruvdriftstillstånden också till en minskning av markvärdet.
(81)
När det gäller ovanstående fråga betraktar kommissionen marken i fråga som en tillgång för ett gruvföretag, och inte som någon ”fast egendom” i en vidare bemärkelse på grund av gruvverksamhetens natur (förorening, miljöstörning etc.), vilket skulle göra möjligheten att sälja sådana tillgångar separat från gruvorna diskutabel.
(82)
Kommissionen anser också att varje affärstillgång har ett värde eftersom det bidrar till eller kan bidra till företagets verksamhet och till uppnående av avkastning. Kassandragruvorna utgjorde ett företag som var driftklart vid tidpunkten för försäljningen och kommissionen anser därför att marken skulle kunna ha använts för gruvverksamheten och därmed hade ett värde. Kommissionen kan följaktligen inte godta det argument som Grekland och Ellinikos Xrysos har framfört.
(83)
Hellenic Mining Watch hävdar att Kassandragruvornas tillgångar även omfattar en betydande fast egendom som i avsevärd grad ökar gruvornas totala värde men som inte har tagits i beaktande i Behre Dolbear-rapporten.
(84)
Kommissionen konstaterar att Behre Dolbear-rapporten inte tar någon hänsyn till marken, separat från gruvorna. I Behre Dolbear-rapporten betraktas marken som en icke-mineralhaltig tillgång för Kassandragruvorna och den värderas till 6 miljoner euro (23), oberoende av avkastningsvärdemetoden.
(85)
Behre Dolbear anger dock i sin rapport att det värde som tillskrivs marken är det värde som Ellinikos Xrysos har rapporterat och att man inte har värderat marken själv. Kommissionen måste därför verifiera detta värde.
(86)
Kommissionen har i detta avseende använt det pris som betalades för marken i 1995 års offentliga anbudsförfarande vid försäljningen av Kassandragruvorna till TVX Hellas (se skäl 6). Detta är ingen primär utan en sekundär beräkning som är avsedd att kontrollera giltigheten hos det värde som anges i Behre Dolbear-rapporten (6 miljoner euro).
(87)
De grekiska myndigheterna godtar att det värde som bestämts genom 1995 års offentliga anbudsförfarande kan beaktas och att värdet på marken kan betraktas som oförändrat. Kommissionen konstaterar att i samband med 1995 års försäljning av Kassandragruvorna till TVX Hellas tilldelades marken ett pris på 1,2 miljarder grekiska drakmer. Kommissionen betonar det faktum att det inte finns några giltiga prisreferenser eller prisindex för Kassandragruvornas mark, vilken betraktas som en tillgång för ett gruvföretag och inte någon ”fast egendom” i någon vidare bemärkelse (se skäl 81). Om det hade funnits några sådana giltiga prisreferenser eller prisindex hade det varit möjligt att beräkna ett uppdaterat referensvärde. Eftersom dessa saknas anser kommissionen att 1995 års pris är den bästa tillgängliga uppskattningen i det aktuella ärendet. Därför utgår kommissionen från 1,2 miljarder grekiska drakmer eller 3,5 miljoner euro (med tillämpning av en växelkurs på 340,75 GRD/EUR med vilken Grekland kom in i euroområdet 2001) som ett skäligt marknadsvärde för marken.
(88)
Efter 1995 förvärvade TVX Hellas ytterligare 70 tomter (under perioden 1997-2000, de flesta under 1998 och 1999). Kommissionen konstaterar att anskaffningsvärdet för dessa ytterligare 70 tomter uppgår till 1,1 miljoner euro, enligt TVX Hellas redovisning. Kommissionen anser att detta anskaffningsvärde är marknadsorienterat eftersom det sattes av marknaden. Genom att addera de två ovanstående värdena (3,5 miljoner euro plus 1,1 miljoner euro) kan det totala skäliga marknadsvärdet för marken fastställas till 4,6 miljoner euro.
(89)
Detta belopp på 4,6 miljoner euro utgör det nominella värdet för marken år 2003, baserat på priserna för 1995 och 1997-2000. Kommissionen anser att detta värde måste justeras i enlighet med det grekiska generalindexet för industriproduktionspriserna för perioderna 1995-2003 och 1998-2003. Indexet för industriproduktionspriserna används eftersom marken i fråga är en tillgång för ett industriföretag och justeringen måste vara representativ för prisändringar inom industrisektorn. Denna justering av försäljningspriserna för 1995 och 1997-2000 leder till ett slutligt belopp på 5,9 miljoner euro i december 2003.
(90)
Kommissionen konstaterar att ovanstående värde på 5,9 miljoner euro i hög grad stämmer överens med värdet på 6 miljoner euro som Behre Dolbear angav i sin värderingsrapport (se skäl 84). Kommissionen anser att denna överensstämmelse bekräftar att Ellinikos Xrysos värdering av marken som användes i Behre Dolbear-rapporten är sund, och därför motiverar att siffran 6 miljoner euro kan användas som ett skäligt marknadsvärde i december 2003.
a.c Beräkning av mineralreservernas värde
(91)
2003 års försäljning omfattar också en mängd mineralreserver med slig av guld (24). De grekiska myndigheterna och stödmottagaren hävdar att år 2003 hade de ovanstående reserverna ett negativt värde på grund av det relativt låga priset på guld och de relativt höga tillhörande kostnaderna.
(92)
De grekiska myndigheterna har tillhandahållit en beräkning av den kritiska punkten för priset vid vilken en försäljning av ovanstående reserver skulle vara lönande. Med hänsyn tagen till koncentrationen av guld i mineralen, dvs. 0,7 uns guld per ton, och priset på guld den 12 december 2003, dvs. 407 US-dollar per uns, var värdet på guldsligen i guldreserverna 284,9 US-dollar per ton. De grekiska myndigheterna tillhandahöll också kostnaderna som hänförde sig till handeln med ovanstående reserver: bearbetningskostnader på 245 US-dollar per uns och 171,5 US-dollar per ton, transportkostnader på 50 US-dollar per ton, saneringstillägg på 270 US-dollar per ton och bearbetningsavgifter på 5 US-dollar per uns och 4,1 US-dollar per ton. Beräkningen av ovanstående leder till ett negativt försäljningspris på -210,7 US-dollar per ton.
(93)
Kommissionen har verifierat ovanstående beräkning. Kommissionen anser att priset på reserverna vid tidpunkten för försäljningen inte var vinstgivande på grund av de ovanstående priserna och kostnaderna. Handel med guldmineralreserver skulle eventuellt kunna vara lönande om transportkostnaderna ändrades eller förväntades ändras men detta var inte möjligt att uppskatta. I Behre Dolbear-rapporten finns inte heller något värde på guldmineralreserverna. Därför anser kommissionen att värdet på dessa reserver inte kan beräknas.
(94)
Hellenic Mining Watch påstår att de guldhaltiga mineralreserverna hade ett betydande värde som uppgick till 80 miljoner euro. Kommissionen konstaterar att detta värde på 80 miljoner euro inte stöds av några uppgifter eller bevis som tillhandahålls av Hellenic Mining Watch. På grundval av detta och med hänsyn till ovanstående beräkning, av vilken det verkar som att värdet på dess reserver inte kan beräknas, tillbakavisar kommissionen Hellenic Mining Watchs argument.
(95)
Kommissionen konstaterar att de tillgångar som såldes i december 2003 också omfattade två mineralfyndigheter med bly och zink. I Behre Dolbear-rapporten ingår en uppskattning av värdet på den befintliga blysligen och zinksligen den 30 juni 2004 (25). Denna uppskattning är separat från beräkningen av gruvornas nettonuvärde och utgör inte någon del av värderingen enligt avkastningsvärdemetoden. Den tillhandahåller smältverkets nettoavkastning (26) för gruvans ägare: först beräknas värdet på metallinnehållet (bly, silver och zink) på grundval av marknadspriserna och de tillgängliga kvantiteterna, därefter tillämpas ”smältverkets betalningsplan” (kostnaden för vidarebearbetning, som köparen av mineralerna debiterar producenten), med hänsyn tagen till särskilda villkor för avdrag av denna kostnad (särskilda avskrivningssatser, bearbetnings- och raffineringsavgifter och fraktkostnader), slutligen dras smältverkets betalningsplan av från ovanstående värde för metallinnehållet (27).
(96)
Kommissionen konstaterar att ovanstående metod är den standardmetod som används för att beräkna betalningar för metaller. Därför kommer kommissionen att använda ovanstående metod för att uppskatta marknadsvärdet på de mineralfyndigheter som Ellinikos Xrysos förvärvade i december 2003, baserat på mängden mineralfyndigheter och metallpriserna i december 2003 (28). Genom att tillämpa ovanstående metod på mängden mineraler, metallpriserna i december 2003 och specialvillkoren i smältverkets betalningsplan för Ellinikos Xrysos, drar kommissionen slutsatsen att marknadsvärdet för de mineralfyndigheter som Ellinikos Xrysos förvärvade i december 2003 uppgick till 3,7 miljoner US-dollar eller 3 miljoner euro (med tillämpning av en växelkurs på 1,2254 USD/EUR, dvs. växelkursen per det datum då mineralerna såldes till Ellinikos Xrysos, nämligen den 12 december 2003).
(97)
Kommissionen konstaterar, enligt de uppgifter som stödmottagaren har lämnat, att mineralfyndigheterna av bly och zink som förvärvades i december 2003 såldes i december 2004 (den 1 december 2004 och den 31 december 2004), dvs. efter att Behre Dolbear-rapporten hade tagits fram. Kommissionen anser därför att de särskilda omständigheter som är tillämpbara på den ovanstående metoden (beräkningen av fyndigheternas värde i juni 2004, se skäl 95) även gäller beräkningen av mineralfyndigheternas värde i december 2003 eftersom det inte genomfördes någon annan försäljning av mineral mellan december 2003 och juni 2004 som skulle ha lett till några nya omständigheter.
a.d Slutsats om fördel
(98)
Ovanstående beräkning ger ett totalt värde för Kassandragruvorna på 25 miljoner euro, vilket är summan av värdet på gruvorna (16 miljoner euro), marken (6 miljoner euro) och mineralreserverna (3 miljoner euro).
(99)
Detta totala värde är avsevärt lägre än det värde som presenteras i Behre Dolbear-rapporten som ett skäligt marknadsvärde för Kassandragruvornas tillgångar (500 miljoner US-dollar eller 411 miljoner euro, se skäl 19). Det värde som presenterades i Behre Dolbear-rapporten nämndes i kommissionens beslut av den 10 december 2008 om att inleda ett formellt granskningsförfarande som en indikation på att försäljningspriset låg under gruvornas marknadsvärde.
(100)
Anledningen till avvikelsen från värdet i Behre Dolbear-rapporten (500 miljoner US-dollar) är att detta härrör från två värderingsmetoder vilka inte lämpar sig i det aktuella ärendet (se tabell 1 ovan), nämligen ”liknande transaktioner” och ”börsvärdesmetoden”, som inte kan godtas av följande skäl: a) grunden för en värdering enligt liknande transaktioner är diskutabel eftersom två gruvor inte kan vara identiska: varje mineralfyndighet, även när det gäller samma råvara, skiljer sig i viss utsträckning från andra fyndigheter, b) börsvärdesmetoden rekommenderas som en sekundär värderingsmetod eller som en tumregel som är lämplig för att kontrollera värderingar som har gjorts med hjälp av primära metoder såsom avkastningsvärdemetoden; i det aktuella ärendet kan börsvärdesmetoden inte ens användas som en sekundär värderingsmetod eftersom den endast verifierar värdet från avkastningsvärdemetoden som kommer från börsvärdet under första halvåret 2004, vilket inte kan godtas eftersom denna information gäller en tidpunkt efter försäljningsdatumet och c) Behre Dolbear tillskriver mer trovärdighet till värdet som härrör från avkastningsvärdemetoden.
(101)
Det totala värdet som kommissionen har kommit fram till (25 miljoner euro) är alltså mycket lägre än det prisintervall som fås genom avkastningsvärdemetoden (107,2-331,1 miljoner euro, se skäl 69). Anledningen till detta är att det senare priset omfattar a) värdet på de tillgångar som inte överläts i december 2003, t.ex. fordringar, kassaflöde och mineralreserver (värdena för juni 2004 skiljer sig från dem för december 2003, se beräkningen i skälen 91-97) och b) mineraltillgångarna som i Behre Dolbear-rapporten betecknas som spekulativa och osäkra (29) (brytningsbart material eller prospekteringspotential). De senare ingår inte i kassaflödena för bestämningen av nettonuvärdet enligt avkastningsvärdemetoden (se skäl 72) som endast härrör från bevisade och sannolika reserver, exklusive alla andra tillgångar. Därutöver omfattar ovanstående värdeintervall också olika värden för Olympias enligt tre olika prisscenarier. Kommissionen godtar inte dessa värden (se skälen 72-76). Slutligen påverkas ovanstående värdeintervall av de olika prissättningscenarierna, av vilka kommissionen endast godtar ett (se skäl 72).
(102)
Kommissionen drar slutsatsen att marknadsvärdet för Kassandragruvornas tillgångar uppgick till 25 miljoner euro vid tidpunkten för deras försäljning till Ellinikos Xrysos.
(103)
Kommissionen anser att värdet för den fördel som Ellinikos Xrysos har åtnjutit uppgår till 14 miljoner euro, vilket är skillnaden mellan det totala skäliga marknadsvärdet för Kassandragruvorna (25 miljoner euro) och det pris som betalades vid försäljningen (11 miljoner euro).
(104)
På grundval av ovanstående analys av de argument som Grekland och stödmottagaren har framfört och med hänsyn till beräkningen av marknadsvärdet för de sålda tillgångarna och jämförelsen av detta marknadsvärde med det pris som verkligen betalades av Ellinikos Xrysos anser kommissionen att fördelskriteriet är uppfyllt.
b. Statliga medel
(105)
De grekiska myndigheterna och stödmottagaren hävdar att Grekland endast agerade som en mellanhand i 2003 års försäljning och att Grekland aldrig ägde gruvorna. De hävdar också att Grekland aldrig tog emot några pengar från 2003 års försäljning eftersom de 11 miljonerna euro betalades direkt till TVX Hellas. Slutligen hävdar de grekiska myndigheterna och stödmottagaren att 1995 års försäljningstransaktion ägde rum mellan TVX Hellas och den tidigare ägaren, ett privat företag som höll på att avvecklas.
(106)
Kommissionen konstaterar att Grekland var en aktiv part i båda transaktionerna, vilka genomfördes via två olika avtal. I det andra avtalet övertog Grekland förpliktelserna som en säljare, men hade samtidigt rätt till intäkten från försäljningen. Denna intäkt betalades direkt till TVX Hellas för att täcka en särskild förpliktelse till den grekiska staten, vilket åter demonstrerar Greklands roll som säljare och inte enbart en mellanhand. När det gäller argumentet om att 1995 års försäljning ägde rum mellan TVX Hellas och ett privat företag anser kommissionen att detta är irrelevant för frågan om statliga medel i det aktuella ärendet, eftersom detta kriterium endast granskas för 2003 års försäljning.
(107)
Således godtar inte kommissionen de argument som de grekiska myndigheterna och stödmottagaren har framfört och anser att kriteriet om statliga medel är uppfyllt.
c. Selektivitet
(108)
Kassandragruvorna såldes till Ellinikos Xrysos och därför gynnades Ellinikos Xrysos selektivt av skillnaden mellan försäljningspriset och marknadsvärdet för de sålda tillgångarna. Kommissionen anser därför att åtgärden är selektiv eftersom den endast gynnar detta företag.
(109)
Varken Grekland eller stödmottagaren har bestridit denna punkt.
d. Snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln mellan medlemsstater
(110)
Ellinikos Xrysos är verksamt inom en sektor vars produkter är föremål för en utbredd handel mellan medlemsstaterna. Det finns brytning av zink, koppar, bly, guld och silver i elva medlemsstater utöver Grekland, nämligen Förenade Kungariket, Italien, Finland, Polen, Slovakien, Rumänien, Bulgarien, Spanien, Irland, Portugal och Sverige (30). Det bedrivs handel med zink, koppar, bly, guld och silver i alla medlemsstater (31). Vidare innebar de aktuella stödåtgärderna en fördel för Ellinikos Xrysos jämfört med dess konkurrenter (se skälen 39-104). I de fall då statligt stöd stärker ett företags ställning i förhållande till andra konkurrerande företag i handeln mellan medlemsstaterna måste dessa företag anses påverkas av detta stöd. Kriteriet om snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln mellan medlemsstater är därför uppfyllt.
(111)
Varken Grekland eller stödmottagaren har bestridit denna punkt.
e. Slutsats om förekomst av stöd i åtgärd 1
(112)
Mot bakgrund av det ovanstående drar kommissionen slutsatsen att 2003 års försäljning av Kassandragruvorna till Ellinikos Xrysos utgör statligt stöd till förmån för Ellinikos Xrysos i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Stödbeloppet är 14 miljoner euro, vilket är skillnaden mellan det pris som betaldes i 2003 års försäljning, nämligen 11 miljoner euro, och marknadsvärdet för de sålda tillgångarna vid tidpunkten för försäljningen, nämligen 25 miljoner euro.
ÅTGÄRD 2: SKATTEBEFRIELSE OCH REDUCERING AV JURIDISKA KOSTNADER
b. Statliga medel
(113)
Enligt Grekland och stödmottagaren omfattar reduceringen av de juridiska kostnaderna inte några statliga medel eftersom advokaterna är privata yrkesutövare, och inte offentliganställda, och att skatterna och pålagorna på deras arvoden betalades i vederbörlig ordning. De juridiska kostnaderna betalades inte heller, enligt Grekland, av staten. Reduceringen av de juridiska kostnaderna stipuleras likväl i artikel 5 i köpeavtalet, i vilken anges att de lagstadgade rättigheterna och juridiska kostnaderna ”ska reduceras till 5 % av minimiavgiften, enligt vad som anges i den relevanta lagstiftningen”.
(114)
Kommissionen håller med om att advokaterna inte är offentliganställda. Å andra sidan konstaterar kommissionen att notarierna faktiskt är offentliganställda tjänstemän. Notarierna får inte någon lön, deras inkomst kommer uteslutande från klienterna och inte från statsbudgeten.
(115)
Kommissionen konstaterar också att de juridiska kostnaderna i samband med ett köpeavtal faller på parterna. I det aktuella ärendet godtar kommissionen de grekiska myndigheternas synpunkt om att staten inte betalade de ovanstående kostnaderna i stället för köparen.
(116)
Kommissionen anser därför att reduceringen av de juridiska kostnaderna inte omfattar statliga medel och därför inte utgör något statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
(117)
När det gäller skattebefrielsen är syftet med skatter att finansiera statsbudgeten. Om skatterna inte drivs in leder detta till att staten berövas på resurser. Kommissionen anser att därför att skattebefrielsen omfattar statliga medel.
b. Fördel
(118)
Kommissionen konstaterar att det finns två debiterbara skatter på försäljningen av Kassandragruvorna: 1) skatt för överlåtelsen av gruvorna, till en skattesats på 5 % och 2) skatt på marköverlåtelsen, till en skattesats på 7 % till 9 %.
(119)
Ellinikos Xrysos hävdar att åläggandet av skatt på 2003 års försäljning skulle vara för tidig eftersom köpeavtalet inte var definitivt på grund av annulleringsklausulen. Kommissionen godtar inte detta argument, eftersom denna annulleringsklausul endast föreskriver en annullering av försäljningen i de fall då parterna inte kan uppfylla vissa skyldigheter för att trygga dess effekt. Det är en standardklausul som ingår i de flesta avtal och innebär inte att dessa avtal inte är definitiva. I avtalet föreskrivs hur den träder i kraft. I artikel 9 i avtalet anges att avtalet träder i kraft det datum då den lag som ratificerar avtalet offentliggörs i Greklands officiella tidning. Slutligen hänvisas det inte i avtalet till något slags icke-definitiv status. Kommissionen anser därför att avtalet var definitivt och att lämpliga skatter skulle ha påförts.
(120)
De grekiska myndigheterna och stödmottagaren hävdar att gruvornas värde var negativt och att det därför krävdes ett incitament för potentiella köpare. När det gäller detta argument konstaterar kommissionen att gruvornas värde vid tidpunkten för försäljningen inte var negativt utan positivt och uppgick till 16 miljoner euro (enligt beräkningen i skälen 68-79).
(121)
Kommissionen konstaterar att överlåtelse av gruvor enligt den grekiska gruvlagen beskattas med 5 % baserat på deras värde och att detta är tillämpligt på transaktioner ”mot vederlag” (”με επαχθή αιτία”). De grekiska myndigheterna hävdar att transaktioner ”mot vederlag” är transaktioner som orsakas av olyckliga omständigheter, t.ex. att ägaren dör, och att skatten på 5 % endast gäller sådana transaktioner och inte var tillämplig i det aktuella ärendet. Kommissionen kan inte godta detta argument eftersom transaktioner ”mot vederlag” enligt kommissionens undersökning är sådana transaktioner där personen som förvärvar en tillgång erlägger någon form av ersättning, och mer generellt transaktioner i vilka det förekommer någon form av vederlag för förvärvet. Detta är en väletablerad och accepterad tolkning (32).
(122)
År 2003 var marknadsvärdet för gruvorna 16 miljoner euro (enligt beräkningen i skälen 68-79). Kommissionen anser därför att den motsvarande skatten för gruvorna som såldes år 2003 borde vara 0,8 miljoner euro.
(123)
Därutöver medger Grekland att en skatt på mellan 7 och 9 % debiteras vid all markförsäljning, oberoende om det är en försäljning av företagstillgångar eller privatpersoners tillgångar. Kommissionen mottog två skrivelser om denna fråga, en från finansministeriet och en från ministeriet för miljö, energi och klimatförändring (behörigt för gruvverksamhetsfrågor) som motsäger varandra. Kommissionen påpekade denna motsägelse för de grekiska myndigheterna men mottog aldrig någon skrivelse med något slutligt yttrande. Kommissionen godtar därför den information som lämnades av finansministeriet, som är det departement som ansvarar för skattefrågor.
(124)
År 2003 var marknadsvärdet för marken 6 miljoner euro (enligt beräkningen i skälen 80-90). Kommissionen anser därför att 2003 års markförsäljning skulle ha lett till en skatt på 0,54 miljoner euro (33).
(125)
Eftersom skattesatsen enligt 2003 års köpeavtal var noll för överlåtelsen anser kommissionen att de ovanstående beloppen (totalt 1,34 miljoner euro) utgör en fördel som gynnar Ellinikos Xrysos.
(126)
Grekland och stödmottagaren hävdar att skattebefrielsen uppgick till 38 000 euro och därför var lägre än tröskelvärdet för stöd av mindre betydelse (34) och därför inte innebar någon fördel för köparen. Kommissionen kan inte godta detta argument eftersom tröskelvärdet för stöd av mindre betydelse, som var 100 000 euro vid tidpunkten för 2003 års försäljning, gäller oberoende av typen av stöd eller vad som eftersträvas. Det går därför inte att först separera de olika stödåtgärderna i fråga, dvs. åtgärd 1 och 2 och sedan endast betrakta en del av åtgärd 2, dvs. skattebefrielsen. Kommissionen har betraktat de två stödåtgärderna i det aktuella ärendet och konstaterat att de tillsammans omfattar stödbelopp som överstiger tröskelvärdet för stöd av mindre betydelse på 100 000 euro och anser följaktligen att det beviljade stödet inte uppfyller villkoren för stöd av mindre betydelse. På grundval av det ovanstående står kommissionen fast vid den slutsats som man kom fram till i skäl 125.
c. Selektivitet
(127)
Selektivitetskriteriet är uppfyllt på samma sätt som i skäl 108.
d. Snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln mellan medlemsstater
(128)
Slutligen är kriteriet om snedvridning av konkurrensen och påverkan på handeln mellan medlemsstater uppfyllt på samma sätt som i skäl 110.
e. Slutsats om förekomst av stöd i åtgärd 2
(129)
Mot bakgrund av det ovanstående drar kommissionen slutsatsen att skattebefrielsen utgör statligt stöd som uppgår till 1,34 miljoner euro till förmån för Ellinikos Xrysos i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Kommissionen anser å andra sidan att reduceringen av de juridiska kostnaderna inte utgör något statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
IV.b. STÖDETS FÖRENLIGHET MED DEN INRE MARKNADEN
(130)
Eftersom åtgärderna utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget måste deras förenlighet med den inre marknaden bedömas med hänsyn till de undantag som anges i punkt 2 och 3 i artikeln.
(131)
Artikel 107.2 och 107.3 i EUF-fördraget innehåller undantag till den allmänna regeln om att statligt stöd är oförenligt med den inre marknaden enligt det som fastställs i artikel 107.1.
(132)
Nedan kommer kommissionen att bedöma åtgärdernas förenlighet med den inre marknaden med avseende på dessa undantag.
(133)
Undantagen i artikel 107.2 i EUF-fördraget är inte tillämpliga i det aktuella ärendet: åtgärden är inte av social karaktär, den har inte beviljats till enskilda konsumenter, den är inte avsedd att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser och den har inte beviljats till vissa områden i Förbundsrepubliken Tyskland som har påverkats av landets delning.
(134)
Ytterligare undantag anges i artikel 107.3 i EUF-fördraget. De undantag som anges i artikel 107.3 b, d och e är uppenbarligen inte tillämpliga och har inte framförts av de grekiska myndigheterna. Nedan kommer kommissionen att bedöma åtgärdernas eventuella förenlighet med den inre marknaden enligt artikel 107.3 a och c.
(135)
Enligt artikel 107.3 a kan ”stöd som är avsett att främja den ekonomiska utvecklingen i regioner där levnadsstandarden är onormalt låg eller där det råder allvarlig brist på sysselsättning” förklaras vara förenligt med den inre marknaden. Kassandragruvorna är belägna i ett område som är berättigat till stöd enligt artikel 107.3 a i EUF-fördraget och Ellinikos Xrysos skulle därför eventuellt vara berättigat till regionalstöd
(136)
I riktlinjerna för statligt regionalstöd som var tillämpliga vid tidpunkten för 2003 års försäljning (1998 års riktlinjer för regionalstöd (35)) anges villkoren för att regionalt investeringsstöd ska godkännas.
(137)
Enligt 1998 års riktlinjer för regionalstöd är regionalstöden avsedda att användas för antingen produktiva investeringar (nyinvesteringar) eller för skapande av sysselsättning som har samband med investeringen.
(138)
När det gäller möjligheten att betrakta åtgärderna som stöd för skapande av sysselsättning bör det betonas att när det gäller regionalstöd för skapande av sysselsättning förstås en nettoökning av antalet arbetstillfällen hos det granskade företaget i förhållande till genomsnittet under en referensperiod och de antal arbetstillfällen som eventuellt har försvunnit under samma period ska därför dras av från det antal arbetstillfällen som har skapats under den aktuella perioden. Vidare måste stödbeloppet beräknas på grundval av lönekostnaden och får inte överskrida en viss procentandel av lönekostnaden för en nyanställd, beräknat över en tvåårsperiod.
(139)
När det gäller dessa krav konstaterar kommissionen att köpeavtalet endast innehöll en vag klausul som gav Ellinikos Xrysos rätt att enligt eget gottfinnande rekrytera ett valfritt antal anställda, beroende på företagets behov, och att ovanstående villkor därför inte är uppfyllda. Kommissionen anser därför att skapande av sysselsättning i den mening som avses i riktlinjerna inte beaktades.
(140)
Enligt 1998 års riktlinjer för regionalstöd är en nyinvestering en investering i anläggningstillgångar i samband med etablering av en ny anläggning, utökning av kapaciteten vid en befintlig anläggning eller igångsättning av en verksamhet som medför en genomgripande förändring av en befintlig verksamhets produkter eller produktionsprocesser (genom rationalisering, omstrukturering eller modernisering) (36).
(141)
Kommissionen godtar att förvärvet av Skouries kan betraktas som en nyinvestering på grundval av ovanstående definition i riktlinjerna. Vid tidpunkten för 2003 års försäljning fanns det inte någon etablerad gruvrelaterad infrastruktur i Skouries och det fanns ett behov för en investering i anläggningstillgångar i syfte att starta en ny gruva (se skäl 66).
(142)
När det gäller Stratoni hyser kommissionen tvivel om huruvida försäljningen av tillgångar kan betraktas som en nyinvestering i den mening som avses i riktlinjerna (37).
(143)
Enligt 1998 års riktlinjer för regionalstöd kan en investering i anläggningstillgångar i form av ett övertagande av en anläggning som lagts ned eller som skulle ha lagts ned om ett övertagande inte hade ägt rum också betraktas som en nyinvestering.
(144)
I detta avseende konstaterar kommissionen att Grekland har visat att gruvorna var nedlagda eller skulle ha lagts ned om de inte hade tagits över av Ellinikos Xrysos (38). En sådan investering skulle därför kunna betraktas som en nyinvestering.
(145)
Det faktum att försäljningen av Kassandragruvorna ska betraktas som en nyinvestering innebär inte att denna investering är förenlig med 1998 års riktlinjer för regionalstöd. Två villkor som anges i riktlinjerna är inte uppfyllda, vilket visas i skälen 146-152 nedan:
(146)
För det första är försäljningen av Kassandragruvorna en åtgärd för ett särskilt ändamål. I detta avseende anges explicit följande i 1998 års riktlinjer för statligt stöd: Ett undantag från principen om stödets oförenlighet enligt artikel 107.1 i fördraget får beviljas endast om en balans kan säkerställas mellan den snedvridning av konkurrensen som stödet leder till och de fördelar utvecklingen av ett mindre gynnat område innebär … Ett individuellt stöd för ett särskilt ändamål till ett enda företag eller stöd som är begränsade till en enda verksamhetssektor kan ha betydande effekter på konkurrensen på den berörda marknaden, medan deras effekter på den regionala utvecklingen riskerar att bli alltför begränsade. Sådana stöd ligger i allmänhet inom ramen för en punktvis eller sektorsinriktad industripolitik och skiljer sig ofta från andan i regionalstödspolitiken som sådan. Regionalstödspolitiken måste i själva verket förhålla sig neutral vad gäller fördelningen av produktiva resurser mellan de olika ekonomiska sektorerna. Kommissionen anser att om inget annat kan visas uppfyller sådant stöd inte de krav som anges i det föregående stycket (andra stycket i punkt 2 i riktlinjerna).
(147)
Trots det faktum att Grekland vid tidpunkten då kommissionen fattade beslut om att inleda ett förfarande den 10 december 2008 ombads framföra sina synpunkter på stödets förenlighet med den inre marknaden enligt artikel 107.3 i EUF-fördraget och 1998 års riktlinjer för regionalstöd konstaterar kommissionen att Grekland har misslyckats med att visa att försäljningen av Kassandragruvorna säkerställde en balans mellan den snedvridning av konkurrensen som stödet leder till och de fördelar utvecklingen av ett mindre gynnat område innebär.
(148)
För det andra måste regionalstödet ha en stimulanseffekt, dvs. det måste innebära ett verkligt incitament för att genomföra en investering som annars inte hade gjorts i stödområdet. I detta hänseende anges det i riktlinjerna att stödordningarna ska föreskriva att ansökan om stöd lämnas innan projekten börjar verkställas (39). Detta villkor gäller också för stödåtgärder för ett särskilt ändamål (40). Grekland visade varken att stödmottagaren uppfyllde ovanstående krav eller att stödmottagaren hade lämnat in någon ansökan om stöd innan projektet påbörjades.
(149)
När det gäller stödets stimulanseffekt konstaterar kommissionen att Grekland inte genomförde något öppet och villkorslöst anbudsförfarande vid försäljningen av Kassandragruvorna. Kommissionen anser att ett sådant öppet och villkorslöst anbudsförfarande skulle ha varit ett test för att verifiera om det fanns några villiga investerare på marknaden för gruvorna. Eftersom ett sådant anbudsförfarande inte ägde rum anser kommissionen att Grekland inte verifierade graden av villighet hos marknaden att investera i Kassandragruvorna och därmed inte verifierade behovet av något stöd med stimulanseffekt.
(150)
Därutöver konstaterar kommissionen att förvärvet av Kassandragruvorna utgjorde en investering inom gruvsektorn. Sektorn är en kapitalintensiv näringsgren där betydande investeringssummor krävs för affärsutveckling och affärsverksamhet. I det aktuella ärendet uppgick kapitalkostnaderna enligt Behre Dolbear-rapporten för exploateringen och byggandet av gruvan i Skouries till 220 miljoner euro (se skäl 66). Kommissionen konstaterar att detta belopp är betydligt högre än stödbeloppet i fråga, nämligen 15,34 miljoner euro (se de sammanslagna beloppen i skälen 111 och 124). Det ovanstående stödbeloppet utgör endast 7 % av den investering som krävdes i en av gruvorna. Vidare mottog kommissionen inte några bevis som visade att Ellinikos Xrysos inte kunde genomföra investeringen utan stöd. Tvärtom medger Grekland och Ellinikos Xrysos att det senare skulle genomföra investeringar för att exploatera gruvorna (41). Kommissionen anser därför att stödet i fråga inte hade någon stimulanseffekt och därför inte var nödvändigt för investerare som var villiga att köpa Kassandragruvorna.
(151)
Slutligen misslyckades Grekland med att på något sätt demonstrera stimulanseffekten för stödet i fråga.
(152)
På grundval av det ovanstående anser kommissionen att försäljningen av Kassandragruvorna inte uppfyller testerna i 1998 års riktlinjer för regionalstöd för att förklara stödet förenligt med den inre marknaden som stöd för nyinvestering.
(153)
Det kan också övervägas om stödet kan förklaras förenligt med den inre marknaden som ett driftsstöd enligt 1998 års riktlinjer för regionalstöd. I riktlinjerna definieras driftsstöd som stöd som är avsedda att minska ett företags löpande kostnader. I enlighet med riktlinjerna kan driftsstöd beviljas i undantagsfall i regioner som faller under undantaget i artikel 107.3 a i EUF-fördraget.
(154)
Enligt riktlinjerna är driftsstöd stöd som är avsedda att minska ett företags löpande kostnader (punkt 4.15). Löpande kostnader är icke-kapitalbaserade och normalt återkommande kostnader som krävs för att bedriva en verksamhet. Stödet i fråga finansierade inte löpande kostnader i denna mening utan en investering i anläggningstillgångar (förvärv av gruvor och mark) och en skattebefrielse för ovanstående investering (omsättningsskatt). Därför finansierade inte stödet i fråga några löpande kostnader. Kommissionen anser därför att stödet i fråga inte uppfyller definitionen för ett driftsstöd i den mening som avses i riktlinjerna.
(155)
Vidare kan driftsstöd, enligt riktlinjerna, beviljas i berättigade regioner, under förutsättning att dess nivå står i förhållande till de handikapp som det är avsett att kompensera för och att medlemsstaten påvisar handikappen och bedömer deras betydelse. I det aktuella ärendet tillhandahöll Grekland inte någon form av mätning eller beräkning av regionens handikapp och för stödets nivå för att visa att den senare stod i proportion till den förra.
(156)
Slutligen måste driftsstöd, enligt riktlinjerna, vara begränsade i tiden och avtagande. Kommissionen konstaterar att försäljningen i fråga inte omfattade någon begränsning i tiden eller något avtagande. Både försäljningspriset och skattebefrielsen, så som fastställdes i köpeavtalet, var bestämda och validerade utan någon hänvisning till någon tidsbegränsning eller minskning.
(157)
Kommissionen anser därför att stödet inte kan förklaras förenligt med den inre marknaden enligt riktlinjerna.
(158)
Kommissionen drar slutsatsen att stödet inte kan förklaras förenligt med den inre marknaden enligt 1998 års riktlinjer för regionalstöd.
(159)
När det gäller stödets förenlighet enligt den allmänna gruppundantagsförordningen, genom vilken vissa kategorier av stöd förklaras förenliga med den gemensamma marknaden enligt artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget (42), anser kommissionen att Ellinikos Xrysos, på grundval av de ekonomiska uppgifter som de grekiska myndigheterna har lämnat, är ett stort företag, så som visas i skäl 12 ovan. I enlighet med artikel 1.5 i den allmänna gruppundantagsförordningen ingår inte stöd för särskilda ändamål till stora företag i förordningens räckvidd.
(160)
I de fall då stöd som omfattas av förordningen beviljas till stora företag ska medlemsstaten, i enlighet med artikel 8.3 i allmänna gruppundantagsförordningen, bekräfta stödets relevanta stimulanseffekt på grundval av ett dokument i vilken genomförbarheten hos stödmottagarens projekt eller aktivitet analyseras, med och utan stöd. Kommissionen har inte mottagit något sådant bevis.
(161)
Slutligen betraktas, i enlighet med den allmänna gruppundantagsförordningen, förvärv av kapitaltillgångar som är direkt kopplade till en anläggning som lagts ned eller skulle ha lagts ned om den inte hade blivit uppköpt som en berättigad kostnad under förutsättning att transaktionen sker på marknadsmässiga villkor. De grekiska myndigheterna medger att transaktionen ägde rum utan något öppet, villkorslöst och transparent anbudsförfarande eller oberoende värdering av marknadsvärdet för Kassandragruvornas tillgångar. Kommissionen anser därför att försäljningen i fråga inte skedde på marknadsmässiga villkor.
(162)
Sammanfattningsvis var det stöd som Ellinikos Xrysos beviljades inte förenligt med den inre marknaden enligt den allmänna gruppundantagsförordningen.
(163)
Enligt artikel 107.3 c i EUF-fördraget kan ”stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner, när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset” anses vara förenligt med den inre marknaden.
(164)
Kommissionen anser att undantaget i artikel 107.3 c inte gäller i det aktuella ärendet och att Ellinikos Xrysos inte är berättigat till något stöd för undsättning och/eller omstrukturering. I enligt med punkt 7 i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter från 1999, som var tillämpliga vid tidpunkten för 2003 års försäljning (43), ”har ett nybildat företag inte rätt till undsättnings- eller omstruktureringsstöd ens om dess finansiella ställning inledningsvis är svag. Detta gäller i synnerhet när ett nytt företag uppstått genom likvidation av ett befintligt företag eller övertagande av detta företags tillgångar.” Ellinikos Xrysos är ett företag som bildades tre dagar innan Kassandragruvorna förvärvades. Omstruktureringsstödet beviljas under förutsättning att det finns en sund omstruktureringsplan och Grekland har inte lämnat in någon sådan omstruktureringsplan. Sammanfattningsvis var det stöd som Ellinikos Xrysos beviljades inte förenligt med bestämmelserna för undsättnings- och/eller omstruktureringsstöd.
(165)
Slutligen var Ellinikos Xrysos, när det gäller miljöstöd, skyldigt att uppfylla tillämpliga miljönormer. I synnerhet var företaget skyldigt att genomföra investeringar för att skydda miljön och bedriva gruvverksamhet i enlighet med de grekiska och EU:s miljölagar. Eftersom ovanstående var obligatoriskt enligt lag var det inte nödvändigt att ge något stöd till Ellinikos Xrysos för att företaget skulle följa lagen.
(166)
Mot bakgrund av det ovanstående drar kommissionen slutsatsen att stödåtgärderna i fråga är oförenliga med EUF-fördraget.
(167)
Kommissionen anser särskilt att skillnaden mellan marknadsvärdet för Kassandragruvornas tillgångar och det pris till vilket de såldes till Ellinikos Xrysos utgör ett stöd till förmån för Ellinikos Xrysos som är oförenligt med den inre marknaden. Kommissionen anser också att skatten som Ellinikos Xrysos skulle ha betalat för förvärvet av gruvorna och marken är ett stöd till förmån för Ellinikos Xrysos som är oförenligt med den inre marknaden.
V SLUTSATSER
(168)
Mot bakgrund av det ovanstående drar kommissionen slutsatsen att åtgärderna i fråga utgör statligt stöd till förmån för Ellinikos Xrysos i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Kommissionen anser särskilt att skillnaden mellan marknadsvärdet för Kassandragruvornas tillgångar och det pris till vilket de såldes till Ellinikos Xrysos utgör ett stöd till förmån för Ellinikos Xrysos och att den skatt som Ellinikos Xrysos skulle ha betalat för förvärvet av gruvorna och marken också utgör ett stöd till förmån för Ellinikos Xrysos.
(169)
Därutöver drar kommissionen slutsatsen att stödåtgärderna i fråga är oförenliga med den inre marknaden. Kommissionen anser särskilt att skillnaden mellan marknadsvärdet för Kassandragruvornas tillgångar och det pris till vilket de såldes till Ellinikos Xrysos utgör ett stöd till förmån för Ellinikos Xrysos som är oförenligt med den inre marknaden och att den skatt som Ellinikos Xrysos skulle ha betalat för förvärvet av gruvorna och marken också utgör ett stöd till förmån för Ellinikos Xrysos som är oförenligt med den inre marknaden.
(170)
I enlighet med EUF-fördraget och domstolens rättspraxis har kommissionen behörighet att besluta att den berörda medlemsstaten ska upphäva eller ändra stödet om den fastställer att en stödåtgärd inte är förenlig med den gemensamma marknaden (44). Domstolen har också konsekvent framhållit att en stats skyldighet att upphäva stöd som kommissionen har betraktat som oförenligt med den inre marknaden är avsett att återställa den situation som rådde innan stödet beviljades (45). I detta avseende har domstolen fastställt att målet har uppnåtts så snart mottagaren har återbetalat de belopp som har beviljats genom olagligt stöd, och på så sätt förlorat den fördel som mottagaren har åtnjutit gentemot sina konkurrenter på marknaden och därmed har den situation som rådde innan stödet betalades återställts (46).
(171)
Enligt ovanstående rättspraxis föreskrivs i artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 659/99 (47) att kommissionen vid negativa beslut i fall av olagligt stöd ska besluta att den berörda medlemsstaten ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva stödet från mottagaren.
(172)
Med hänsyn till att åtgärderna i fråga betraktas som olagliga och oförenliga stöd måste stödbeloppen återkrävas för att återställa den situation som rådde på marknaden innan stödet beviljades. Startpunkten för återkravet ska vara den tidpunkt då fördelen beviljades till förmån för stödmottagaren, dvs. då stödet ställdes till stödmottagaren förfogande, som måste betala ränta tills det återkrävde stödet har betalats tillbaka.
(173)
Oförenliga stödinslag för åtgärderna är summan av a) skillnaden mellan marknadsvärdet för Kassandragruvornas tillgångar och det pris till vilket de såldes till Ellinikos Xrysos (14 miljoner euro) och b) den skatt som Ellinikos Xrysos skulle ha betalat för förvärvet av tillgångarna, dvs. gruvorna och marken (1,34 miljoner euro). Summan av beloppen ovan är 15,34 miljoner euro.
(174)
När det gäller återkravet konstaterar kommissionen att artikel 4 i 2003 års köpeavtal omfattar två annulleringsbestämmelser, som anger att Ellinikos Xrysos skulle kunna häva köpet på grund av a) en administrativ akt eller rättsakt från de grekiska myndigheterna som ändrar statusen för gruvdriftstillstånden eller b) ett juridiskt beslut (som hänför sig till statusen för gruvdriftstillstånden) som stoppar verksamheten eller genomförandet av investeringsplanen. I båda fallen skulle Ellinikos Xrysos återlämna tillgångarna till den grekiska staten och få tillbaka det totala beloppet på 11 miljoner euro, med en eventuell ytterligare ersättning.
(175)
De grekiska myndigheterna har anfört att dessa två bestämmelser skulle kunna aktiveras av ett beslut av kommissionen om att återkräva oförenligt stöd. Om detta är fallet är en fråga om hur avtalet och den nationella lagstiftningen tolkas. Om bestämmelserna aktiveras har detta ingen påverkan på Greklands skyldighet att återkräva de stödbelopp som anges i detta beslut.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Det statliga stöd till ett belopp av 15,34 miljoner euro som Grekland olagligen har genomfört till förmån för Ellinikos Xrysos i strid med artikel 108.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, genom en försäljning av tillgångar och mark under deras värde och en befrielse från tillhörande skatt i syfte att bevara sysselsättningen och skydda miljön och för att skapa ett incitament för potentiella köpare av Kassandragruvorna, är oförenligt med den inre marknaden.
Artikel 2
1. Grekland ska återkräva det stöd som avses i artikel 1 från stödmottagaren.
2. Det stöd som ska återkrävas ska innefatta ränta från den dag då stödet ställdes till stödmottagarens förfogande till den dag det har återbetalats.
3. Räntan ska beräknas som sammansatt ränta enligt kapitel V i förordning (EG) nr 794/2004 (48) och förordning (EG) nr 271/2008 (49) om ändring av förordning (EG) nr 794/2004.
4. Grekland ska upphöra med alla utestående utbetalningar av det stöd som avses i artikel 1, med verkan från den dag då detta beslut antas.
Artikel 3
1. Återkravet av det stöd som avses i artikel 1 ska genomföras omedelbart och effektivt.
2. Grekland ska säkerställa att detta beslut genomförs inom fyra månader från delgivningen av detta beslut.
Artikel 4
1. Inom två månader från delgivningen av detta beslut ska Grekland lämna följande uppgifter till kommissionen:
a)
Det totala belopp (kapital och ränta) som ska återkrävas från stödmottagaren.
b)
En detaljerad beskrivning av de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att följa beslutet.
c)
Dokument som visar att stödmottagaren har anmodats att betala tillbaka stödet.
2. Grekland ska hålla kommissionen underrättad om utvecklingen vad gäller de nationella åtgärder som har vidtagits för att genomföra detta beslut till dess att återkravet av det stöd som avses i artikel 1 har slutförts. Grekland ska på kommissionens begäran omgående lämna uppgifter om de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att följa detta beslut. Grekland ska också lämna detaljerade uppgifter om de stödbelopp och räntebelopp som redan har återkrävts från stödmottagaren.
Artikel 5
Detta beslut riktar sig till Grekland.
Utfärdat i Bryssel den 23 februari 2011.