NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 790/2010
ze dne 7. září 2010,
kterým se mění přílohy VII, X a XI nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu (1), a zejména na čl. 32 odst. 1 první a druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1774/2002 stanoví veterinární a hygienické předpisy pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu.
(2)
Článek 19 uvedeného nařízení stanoví, že zpracované živočišné bílkoviny a jiné zpracované produkty, které by mohly být využity jako krmná surovina, jsou uváděny na trh pouze tehdy, splňují-li určité požadavky. V tomto ohledu stanoví příloha VII uvedeného nařízení zvláštní hygienické požadavky na zpracování těchto produktů a jejich uvádění na trh.
(3)
Článek 29 nařízení (ES) č. 1774/2002 mimoto stanoví, že dovoz produktů uvedených v příloze VII do Unie a jejich tranzit přes Unii se mohou uskutečnit pouze tehdy, pokud tyto produkty splňují určité požadavky. Mezi tyto požadavky patří, že produkty musí pocházet ze třetí země nebo z částí třetí země, které jsou na seznamu, jenž má být vypracován a aktualizován v souladu s postupem zmíněným v uvedeném článku, kromě případů, kdy příloha VII nařízení (ES) č. 1774/2002 stanoví jinak.
(4)
Mlezivo je krmná surovina živočišného původu ve smyslu definice uvedené v bodě 23 přílohy I nařízení (ES) č. 1774/2002.
(5)
Příloha VII kapitola V část A uvedeného nařízení nestanoví žádné zvláštní požadavky na výrobu mleziva nebo výrobků z mleziva. Uvedená část stanoví pouze obecnou zásadu, podle níž musí být mlezivo vyráběno za podmínek, které zajišťují odpovídající záruky, pokud jde o zdraví zvířat.
(6)
Příloha VII kapitola V část B nařízení (ES) č. 1774/2002 navíc nestanoví žádné zvláštní požadavky pro dovoz mleziva a výrobků z mleziva a Komise nevypracovala žádný seznam třetích zemí nebo částí třetích zemí, z nichž je dovoz mleziva povolen. Dovoz mleziva nebo výrobků z mleziva do Evropské unie tedy v současnosti není povolen.
(7)
Existuje zájem dovážet mlezivo a výrobky z mleziva do Unie jako krmnou surovinu pro hospodářská zvířata a pro technické účely. Hospodářské subjekty projevily zájem o využívání mleziva a výrobků z mleziva při výrobě krmných surovin a pro technické účely.
(8)
Poptávka hospodářských subjektů po těchto produktech by měla být uspokojena, a měla by být proto stanovena pravidla pro dovoz takových vedlejších produktů živočišného původu. Mlezivo je však vedlejší produkt živočišného původu, který může pro vnímavá zvířata znamenat riziko přenosu některých nákaz, např. slintavky a kulhavky, tuberkulózy, brucelózy a enzootické leukózy skotu. Z důvodu ochrany zdraví zvířat by proto dovoz mleziva a výrobků z mleziva měl podléhat určitým podmínkám.
(9)
V souladu s čl. 28 prvním pododstavcem nařízení (ES) č. 1774/2002 nemají být ustanovení, která se vztahují na dovoz produktů uvedených v příloze VII uvedeného nařízení ze třetích zemí, ani výhodnější ani méně výhodná než ustanovení, která se vztahují na výrobu a odbyt těchto produktů v Unii. Zvláštní požadavky na dovoz syrovátky a mleziva nebo výrobků z mleziva by proto měly platit také pro výrobu těchto vedlejších produktů živočišného původu v Unii a pro jejich uvádění na trh Unie.
(10)
Stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin týkající se rizik krmení zvířat hotovými mléčnými produkty bez dalšího ošetření (2), přijaté dne 29. března 2006, potvrdilo, že je třeba stanovit zvláštní hygienické požadavky a zvláštní ošetření pro mléko a mléčné výrobky, aby se omezilo riziko přenosu infekčních chorob, zejména prostřednictvím krmení zvířat druhů vnímavých ke slintavce a kulhavce mlékem nebo mléčnými výrobky. Jelikož nejsou k dispozici odpovídající vědecké údaje, není ve zmíněném stanovisku doporučeno žádné ošetření, které by poskytovalo potřebné záruky, že domnělí patogenní původci v mlezivu budou účinně zneškodněni a zároveň se uchovají protilátky v něm obsažené.
(11)
Jelikož neexistují žádná schválená ošetření a aby se předešlo přenosu případných nákaz zvířat prostřednictvím mleziva a výrobků z mleziva, je vhodné stanovit veterinární požadavky na uvedené vedlejší produkty živočišného původu na základě záruk v místě původu.
(12)
Zejména, co se týče prevence slintavky a kulhavky, mlezivo a výrobky z mleziva by měly být získávány od zvířat, která jsou prostá slintavky a kulhavky a kterým nehrozí riziko nákazy touto chorobou. Dovoz mleziva a výrobků z mleziva by proto měl být omezen na mlezivo skotu a výrobky z něj ze zemí, z nichž je povolen dovoz syrového mléka. Dovoz mleziva a výrobků z mleziva by měl být omezen na mlezivo skotu a výrobky z něj ze zemí s omezeným rizikem nákazy slintavkou a kulhavkou.
(13)
Rozhodnutí Komise 2004/438/ES ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví veterinární a hygienické podmínky a veterinární osvědčení pro dovoz tepelně ošetřeného mléka, mléčných výrobků a syrového mléka pro lidskou spotřebu do Společenství (3), stanoví, že členské státy povolí dovoz syrového mléka a výrobků ze syrového mléka pouze ze třetích zemí uvedených ve sloupci A seznamu v příloze I uvedeného rozhodnutí. Seznam třetích zemí, ze kterých by měl být povolen dovoz mleziva a výrobků z mleziva do Unie, by proto měl být shodný se seznamem třetích zemí ve sloupci A přílohy I rozhodnutí 2004/438/ES. Kapitola V přílohy VII nařízení (ES) č. 1774/2002 by proto měla na tento seznam odkazovat.
(14)
Rovněž je třeba brát v potaz nákazový status stád, od nichž mlezivo a výrobky z mleziva pochází, pokud jde o tuberkulózu skotu, brucelózu skotu a enzootickou leukózu skotu, zejména jsou-li takové vedlejší produkty živočišného původu určeny k použití jako krmivo pro zvířata nebo k výrobě určitých technických výrobků. Stáda, od nichž mlezivo a výrobky z mleziva pochází, by měla být prostá těchto nákaz.
(15)
Směrnice Rady 64/432/EHS ze dne 26. června 1964 o veterinárních otázkách obchodu se skotem a prasaty uvnitř Společenství (4) se vztahuje na obchod se skotem uvnitř Unie a obsahuje ustanovení pro uznávání stád jako prostých nákazy. Stanoví definice stád skotu úředně prostých tuberkulózy, stád skotu úředně prostých brucelózy a stád skotu úředně prostých enzootické leukózy skotu. Požadavky na uvádění mleziva a výrobků z mleziva na trh a na dovoz mleziva a výrobků z mleziva by proto měly uvedené definice zohledňovat.
(16)
Mlezivo a výrobky z mleziva by měly být za účelem uchování nejprve krátce ošetřeny při vysoké teplotě. Uvádění těchto vedlejších produktů živočišného původu na trh, včetně dovozu, by kromě toho mělo být povoleno, pouze pokud produkty pocházejí od zvířat, která nevykazují známky žádné nákazy přenosné mlezivem na lidi nebo zvířata. Mlezivo a výrobky z mleziva by proto měly být získávány od skotu drženého v prostorách, u nichž je možno poskytnout záruky, že se v nich nevyskytla slintavka a kulhavka alespoň po inkubační dobu jedenkrát 21 dní po odběru a předtím, než bylo příslušné mlezivo nebo výrobky z mleziva uvedeny na trh v členských státech.
(17)
Příloha VII kapitola V část A nařízení (ES) č. 1774/2002 stanoví, že syrovátka určená ke krmení zvířat druhů vnímavých ke slintavce a kulhavce a vyrobená z mléka ošetřeného v souladu s pravidly stanovenými tamtéž musí být odebrána nejdříve 16 hodin po sražení mléka a její hodnota pH před přepravou do hospodářství s chovem zvířat musí být nižší než 6,0.
(18)
Příloha X kapitola 2 nařízení (ES) č. 1774/2002 stanoví jednotný vzor veterinárního osvědčení pro mléko a mléčné výrobky, které nejsou určené k lidské spotřebě, pocházejí ze třetích zemí a jsou určeny k odeslání do Evropské unie nebo k tranzitu přes jeho území. Tento vzor osvědčení by měl být pozměněn tak, aby zahrnoval též mlezivo a výrobky z mleziva a aby odrážel nová pravidla týkající se syrovátky.
(19)
Příloha XI nařízení (ES) č. 1774/2002 stanoví seznamy třetích zemí, ze kterých mohou členské státy povolit dovoz některých vedlejších produktů živočišného původu, které nejsou určeny k lidské spotřebě. Část I uvedené přílohy by měla být změněna tak, aby odrážela pravidla pro dovoz mleziva a výrobků z mleziva.
(20)
Kamerun požádal o povolení dovozu vedlejších produktů včelařství. Kamerun má již povolení k dovozu medu určeného k lidské spotřebě. Část XII přílohy XI by měla být odpovídajícím způsobem změněna a dovoz vedlejších produktů včelařství z Kamerunu by měl být povolen.
(21)
Přílohy VII, X a XI nařízení (ES) č. 1774/2002 by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(22)
Než dojde ke změnám zavedeným tímto nařízením, mělo by být po vstupu tohoto nařízení v platnost poskytnuto přechodné období s cílem poskytnout zúčastněným stranám čas potřebný k zajištění souladu s novými pravidly a umožnit pokračování dovozu dotčených vedlejších produktů živočišného původu do Evropské unie podle nařízení (ES) č. 1774/2002.
(23)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy VII, X a XI nařízení (ES) č. 1774/2002 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Dovoz zásilek mléka a mléčných produktů, které nejsou určeny k lidské spotřebě, doprovázených veterinárním osvědčením vyplněným a podepsaným v souladu s příslušným vzorem stanoveným v kapitole 2 přílohy X nařízení (ES) č. 1774/2002 do Unie před datem vstupu tohoto nařízení v platnost je nadále povolen do 30. září 2010, pokud byla příslušná osvědčení vyplněna a podepsána před 31. srpnem 2010.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. září 2010.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 790/2010
av den 7 september 2010
om ändring av bilagorna VII, X och XI till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av den 3 oktober 2002 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel (1), särskilt artikel 32.1 första och andra stycket, och
av följande skäl:
(1)
I förordning (EG) nr 1774/2002 fastställs hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel.
(2)
I artikel 19 i den förordningen föreskrivs att bearbetat animaliskt protein och andra bearbetade produkter som skulle kunna användas som foderråvara endast får släppas ut på marknaden om de uppfyller vissa krav. I bilaga VII till den förordningen fastställs därför särskilda hygienkrav för bearbetning och utsläppande på marknaden av sådana produkter.
(3)
I artikel 29 i förordning (EG) nr 1774/2002 föreskrivs dessutom att de produkter som avses i bilaga VII får importeras till eller transiteras genom unionen endast om de uppfyller vissa krav. Dessa krav omfattar bland annat att produkterna ska komma från ett tredjeland eller delar av ett tredjeland som återfinns på en förteckning som ska upprättas och uppdateras i enlighet med förfarandet i den artikeln, utom då det i bilaga VII till förordning (EG) nr 1774/2002 föreskrivs något annat.
(4)
Råmjölk är en foderråvara av animaliskt ursprung enligt definitionen i punkt 23 i bilaga I till förordning (EG) nr 1774/2002.
(5)
I kapitel V del A i bilaga VII till den förordningen fastställs inga särskilda krav för produktionen av råmjölk och råmjölksprodukter. I den delen fastställs endast den allmänna principen att råmjölk ska framställas under förhållanden som ger tillräckliga garantier för skyddet av djurhälsan.
(6)
I kapitel V del B i bilaga VII till förordning (EG) nr 1774/2002 fastställs vidare inga särskilda krav för import av råmjölk och råmjölksprodukter, och kommissionen har inte upprättat någon förteckning över tredjeländer eller delar av tredjeländer från vilka import av råmjölk godkänns. Följaktligen är det för närvarande inte tillåtet att importera råmjölk eller råmjölksprodukter till Europeiska unionen.
(7)
Det finns ett intresse för att till unionen importera råmjölk och råmjölksprodukter som foderråvara till produktionsdjur och för tekniska ändamål. Ekonomiska aktörer har visat intresse för användning av råmjölk och råmjölksprodukter för framställningen av foderråvara och för tekniska ändamål.
(8)
De ekonomiska aktörernas efterfrågan på sådana produkter bör mötas och det bör därför fastställas bestämmelser för import av sådana animaliska biprodukter. Råmjölk är emellertid en animalisk biprodukt som kan utgöra en risk för att vissa sjukdomar, som mul- och klövsjuka, tuberkulos, brucellos och enzootisk bovin leukos, överförs till mottagliga djur. För att skydda djurs hälsa bör råmjölk och råmjölksprodukter endast få importeras på vissa villkor.
(9)
Enligt artikel 28 första stycket i förordning (EG) nr 1774/2002 får de bestämmelser som ska tillämpas vid import från tredjeländer av de produkter som avses i bilaga VII till den förordningen varken vara fördelaktigare eller mindre fördelaktiga än de som gäller för produktion och saluföring av motsvarande produkter i unionen. De särskilda kraven för import av vassle och råmjölk eller råmjölksprodukter bör därför även gälla för produktion och saluföring av dessa animaliska biprodukter i unionen.
(10)
Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) bekräftade i sitt yttrande om djurhälsorisker av att utfodra djur med konsumtionsfärdiga mejeriprodukter som inte behandlats vidare (2) av den 29 mars 2006 att det bör fastställas särskilda hygienkrav för och behandlingar av mjölk och mjölkbaserade produkter för att begränsa risken för överföring av infektionssjukdomar, främst genom att mjölk eller mjölkprodukter utfodras till djur av arter som är mottagliga för mul- och klövsjuka. På grund av bristen på relevanta vetenskapliga data rekommenderas det i yttrandet inte någon behandling som skulle kunna ge tillräckliga garantier för att de relevanta patogenerna inaktiveras effektivt i råmjölk samtidigt som de ingående antikropparna bevaras.
(11)
På grund av avsaknaden av godkända behandlingsmetoder och i syfte att förhindra överföring av eventuella djursjukdomar genom råmjölk och råmjölksprodukter bör det fastställas hälsokrav för dessa animaliska biprodukter som baseras på garantier på ursprungsorten.
(12)
Som ett led i förebyggandet av mul- och klövsjuka bör det särskilt krävas att råmjölk och råmjölksprodukter erhålls från djur som är fria från mul- och klövsjuka och inte utsätts för risken att smittas av sjukdomen. Import av råmjölk och råmjölksprodukter bör därför begränsas till råmjölk från nötkreatur och produkter därav från länder som godkänts för import av obehandlad mjölk. Import av råmjölk och råmjölksprodukter bör begränsas till råmjölk från nötkreatur och produkter därav från länder där risken för mul- och klövsjuka är begränsad.
(13)
Enligt kommissionens beslut 2004/438/EG av den 29 april 2004 om djurhälso- och hygienkrav samt krav avseende veterinärintyg vid införsel till gemenskapen av produkter i form av värmebehandlad mjölk, mjölkbaserade produkter och obehandlad mjölk vilka är avsedda som livsmedel (3) får medlemsstaterna endast tillåta import av obehandlad mjölk och produkter baserade på obehandlad mjölk från de tredjeländer som förtecknas i kolumn A i bilaga I till det beslutet. Förteckningen över tredjeländer från vilka import av råmjölk och råmjölksprodukter till unionen bör tillåtas bör därför vara densamma som förteckningen i kolumn A i bilaga I till beslut 2004/438/EG. I kapitel V i bilaga VII till förordning (EG) nr 1774/2002 bör det därför hänvisas till den förteckningen.
(14)
Det bör också tas hänsyn till hälsostatusen avseende bovin tuberkulos, bovin brucellos och enzootisk bovin leukos för de besättningar från vilka råmjölken och råmjölksprodukterna härrör, särskilt där sådana animaliska biprodukter är avsedda att användas som foder eller för framställning av vissa tekniska produkter. De besättningar som råmjölken och råmjölksprodukterna härrör från bör vara fria från dessa sjukdomar.
(15)
Rådets direktiv 64/432/EEG av den 26 juni 1964 om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen (4) är tillämpligt på handeln med nötkreatur inom unionen och innehåller bestämmelser om erkännande av besättningars sjukdomsfrihet. I direktivet fastställs definitionerna för officiellt tuberkulosfria nötkreatursbesättningar, officiellt brucellosfria nötkreatursbesättningar och besättningar som är officiellt fria från enzootisk bovin leukos. I kraven för utsläppande på marknaden och import av råmjölk och råmjölksprodukter bör det därför tas hänsyn till dessa definitioner.
(16)
Råmjölk och råmjölksprodukter bör ha genomgått en primär lågpastörisering för hållbarhetens skull. Därutöver bör utsläppande på marknaden, inklusive import, av sådana animaliska biprodukter endast tillåtas om de härrör från djur som inte visar några kliniska symptom på sjukdomar som kan överföras genom råmjölk till människor eller djur. Råmjölk och råmjölksprodukter bör därför härröra från nötkreatur som hålls i områden för vilka det kan ges garantier att mul- och klövsjuka inte har förekommit under minst en inkubationstid på 21 dagar efter insamlingen och innan denna råmjölk eller dessa råmjölksprodukter släpps ut på marknaden i medlemsstaterna.
(17)
Enligt kapitel V del A i bilaga VII till förordning (EG) nr 1774/2002 ska vassle som ska ges till djur av arter som är mottagliga för mul- och klövsjuka och som framställs av mjölk som behandlats i enlighet med den förordningen samlas in tidigast 16 timmar efter koagulering och dess pH ska ha uppmätts till under 6,0 före transport till djuranläggningar.
(18)
I kapitel 2 i bilaga X till förordning (EG) nr 1774/2002 fastställs en enda intygsförlaga för mjölk och mjölkprodukter som inte är avsedda som livsmedel från tredjeländer och som är avsedda för avsändning till eller transitering genom Europeiska unionen. Intygsförlagan bör ändras så att även råmjölk och råmjölksprodukter omfattas och i överensstämmelse med de nya bestämmelserna om vassle.
(19)
Bilaga XI till förordning (EG) nr 1774/2002 innehåller förteckningar över tredjeländer från vilka medlemsstaterna får tillåta import av vissa animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel. Del I i den bilagan bör ändras i överensstämmelse med bestämmelserna om import av råmjölk och råmjölksprodukter.
(20)
Kamerun har ansökt om tillstånd till import av animaliska biprodukter från biodling. Det är redan tillåtet att importera honung som är avsedd att användas som livsmedel från Kamerun. Del XII i bilaga XI bör ändras på lämpligt sätt så att det är tillåtet att importera animaliska biprodukter från biodling från Kamerun.
(21)
Bilagorna VII, X och XI till förordning (EG) nr 1774/2002 bör därför ändras i enlighet med detta.
(22)
En övergångsperiod bör medges efter denna förordnings ikraftträdande för att berörda parter ska få den tid som behövs för att följa de nya reglerna och för att importen av de berörda animaliska biprodukterna till Europeiska unionen enligt förordning (EG) nr 1774/2002 ska kunna fortsätta till dess att de ändringar som införs genom den här förordningen får verkan.
(23)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Bilagorna VII, X och XI till förordning (EG) nr 1774/2002 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.
Artikel 2
Sändningar av mjölk och mjölkprodukter som inte är avsedda som livsmedel och som åtföljs av ett hälsointyg som utfärdades i enlighet med den relevanta intygsförlagan i kapitel 2 i bilaga X till förordning (EG) nr 1774/2002 före den här förordningens ikraftträdande, ska till och med den 30 september 2010 godkännas för import till unionen om dessa intyg utfärdades före den 31 augusti 2010.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 7 september 2010.