PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. prosince 2011,
kterým se potvrzuje předběžný výpočet průměrných specifických emisí CO2 a cílů pro specifické emise pro výrobce osobních automobilů za kalendářní rok 2010 podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009
(Text s významem pro EHP)
(2011/878/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009 ze dne 23. dubna 2009, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy pro nové osobní automobily v rámci integrovaného přístupu Společenství ke snižování emisí CO2 z lehkých užitkových vozidel (1), a zejména na čl. 8 odst. 5 druhý pododstavec a čl. 10 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 8 odst. 5 nařízení (ES) č. 443/2009 je Komise povinna každý rok potvrdit průměrné specifické emise CO2 a cíl pro specifické emise pro každého výrobce osobních automobilů v Unii, jakož i pro každé sdružení výrobců vytvořené v souladu s čl. 7 odst. 7 uvedeného nařízení. Na základě tohoto potvrzení Komise určí, zda výrobci a sdružení splnili požadavky článku 4 uvedeného nařízení. Jestliže je zřejmé, že výrobce nebo sdružení nesplnili svůj cíl pro specifické emise, je Komise podle čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení povinna uložit poplatky za překročení emisí prostřednictvím individuálních rozhodnutí určených dotčeným výrobcům nebo správcům sdružení.
(2)
Podle článku 4 nařízení (ES) č. 443/2009 jsou cíle pro výrobce a sdružení závazné s účinkem od roku 2012. Pro kalendářní roky 2010 a 2011 by však Komise měla vypočítat orientační cíle a podle čl. 8 odst. 6 uvedeného nařízení výrobcům nebo sdružením, jejichž průměrné specifické emise překračují jejich orientační cíle, tuto skutečnost oznámit. Jelikož tyto cíle pro roky 2010 a 2011 budou výrobcům sloužit jako ukazatel úsilí nutného pro dosažení závazného cíle v roce 2012, je vhodné určit průměrné specifické emise výrobců za roky 2010 a 2011 v souladu s požadavky uvedenými v článku 4 druhém odstavci uvedeného nařízení a vzít při tom u každého výrobce v úvahu pouze 65 % vozidel s nejnižšími emisemi.
(3)
Údaje, které se použijí pro výpočet průměrných specifických emisí a cílů pro specifické emise, jsou uvedeny v příloze II části C nařízení (ES) č. 443/2009 a vycházejí z počtu registrací nových osobních automobilů v členských státech během předchozího kalendářního roku. Údaje se získávají z prohlášení o shodě vydaných výrobci nebo z dokumentů obsahujících rovnocenné informace v souladu s čl. 3 odst. 1 nařízení Komise (EU) č. 1014/2010 ze dne 10. listopadu 2010 o sledování a hlášení údajů o registraci nových osobních automobilů podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009 (2).
(4)
Údaje za rok 2010 byly Komisi většinou členských států předány ve lhůtě stanovené v čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 443/2009, tedy do 28. února 2011. Úplné soubory údajů za všechny členské státy však byly Komisi definitivně dány k dispozici teprve do poloviny dubna a následně byly předběžně ověřeny.
(5)
V případech, kdy bylo na základě počátečního ověření jasné, že některé údaje chybějí nebo jsou zjevně nesprávné, se Komise obrátila na dotčené členské státy a údaje příslušným způsobem upravila nebo doplnila, jestliže s tím tyto členské státy souhlasily. Pokud se s některým členským státem nebylo možné dohodnout, předběžné údaje tohoto členského státu upraveny nebyly.
(6)
Dne 29. června 2011 Komise v souladu s čl. 8 odst. 4 nařízení (ES) č. 443/2009 předběžné údaje zveřejnila a oznámila 89 výrobcům předběžné výpočty jejich průměrných specifických emisí v roce 2010 a jejich cílů pro specifické emise. Výrobci byli požádáni, aby tyto údaje ověřili a oznámili Komisi případné chyby ve lhůtě tří měsíců od obdržení oznámení v souladu s čl. 8 odst. 5 prvním pododstavcem uvedeného nařízení.
(7)
Dne 12. srpna byly na internetových stránkách Komise zveřejněny pokyny k oznámení o chybách v údajích o emisích CO2 z automobilů. Tyto pokyny obsahují formát pro oznámení a je v nich uvedeno, které informace od výrobců Komise potřebuje, aby mohla tyto chyby zohlednit.
(8)
V tříměsíční lhůtě předložilo oznámení o chybách patnáct výrobců. Jeden výrobce úplné oznámení předložil po uplynutí lhůty. Sedm výrobců z uvedených patnácti předložilo oznámení obsahující podrobné informace o chybách a odůvodnění navrhovaných oprav. Zbývajících osm výrobců předložilo souhrnná oznámení, která jen zčásti odpovídala doporučením Komise k formátu a obsahu oznámení. Vedle výrobců, kteří předložili oznámení o chybách, informovalo osm výrobců Komisi, že soubory údajů obsahují chyby, aniž by poskytli jakékoli další informace nebo důkazy o povaze nebo důvodech těchto chyb.
(9)
V případě 73 výrobců, kteří neoznámili žádné chyby v souborech údajů nebo Komisi pouze informovali o chybách v souborech údajů, aniž by předložili nezbytné důkazy, by předběžné údaje a předběžné výpočty průměrných specifických emisí a cílů pro specifické emise měly být potvrzeny bez úprav.
(10)
Pokud výrobci předložili nezbytné informace a důkazy o existenci chyb v souborech údajů, měla by Komise příslušná oznámení zohlednit a ve vhodných případech změnit předběžné výpočty průměrných specifických emisí a cílů.
(11)
Za počet registrací ohlášený Komisi jsou odpovědné výlučně registrační orgány členských států. Jelikož údaje výrobců o prodeji nemusí přesně odpovídat počtu registrací v daném členském státě za dané období, pro účely výpočtu průměrných specifických emisí nelze zohlednit chyby v počtu registrací. Proto by měly být vzaty v úvahu pouze chyby týkající se obsahu souborů údajů o registrovaných vozidlech. V některých případech však výrobci oznámili, že by určité registrace měly být přiřazeny jinému výrobci. Tato nová přiřazení by se měla promítnout do konečných potvrzených souborů údajů.
(12)
Z úplných oznámení vyplývá, že část souborů údajů mohli výrobci označit za správnou a že navrhli opravy těch částí souborů údajů, které bylo možné ověřit. Nicméně 4 až 15 procent souborů údajů sestává z registrací neidentifikovatelných vozidel, u kterých výrobce nemůže ověřit hodnoty jako emise CO2 či hmotnost. To je obvykle způsobeno skutečností, že chybějí informace potřebné pro identifikaci jednotlivých vozidel výrobcem, přesněji identifikační kód sestávající z typu, varianty a verze dotčených vozidel. V malém počtu případů bylo možné registrace přiřadit výrobcům, ale klíčové údaje o emisích CO2 a hmotnosti nebyly k dispozici.
(13)
Komise ověřila opravy navrhované výrobci a podpůrné důkazy. V případech, kdy byly záznamy opraveny buď doplněním chybějící hodnoty, nebo nahrazením nesprávné hodnoty u registrací, které může výrobce ověřit, a opravené hodnoty jsou v souladu s hodnotami vyplývajícími ze zdrojů referenčních údajů, jako jsou údaje z dokumentace schválení typu, jsou takové opravy opodstatněné. Avšak pokud výrobce sice oznámil chyby, ale nenavrhl opravy, přestože tyto chyby mohly být ověřeny a opraveny, a dostatečně nedoložil, že příslušné opravy nelze provést ve tříměsíční lhůtě pro ověření, dané chyby by pro účely konečného výpočtu neměly být zohledněny.
(14)
Pokud jde o registrace, které lze přiřadit výrobcům, ale výrobci je nemohou ověřit, měly by se hodnoty emisí CO2 a hmotnosti uvedené v těchto registracích přesto použít pro výpočet průměrných emisí CO2 a cíle pro specifické mise. Je ovšem nutné vzít v úvahu skutečnost, že výrobci tyto hodnoty nemohou ověřit, a zajistit, aby jejich zahrnutí nemělo záporný dopad na konečné hodnoty stanovené pro dotčené výrobce. V souladu s tím by mělo být u tohoto výpočtu použito chybové rozpětí odpovídající individuální situaci výrobce, popsané a odůvodněné v oznámení o chybách. Přesněji řečeno by se chybové rozpětí mělo vypočítat pro průměrné specifické emise a pro průměrnou hmotnost, protože tyto dva parametry určují vzdálenost každého výrobce od cíle pro specifické emise, tj. jak blízko je výrobce k dosažení svého cíle pro specifické emise.
(15)
Chybové rozpětí by se mělo určit jako rozdíl mezi vzdálenostmi od cíle pro specifické emise, vyjádřenými jako cíle pro specifické emise minus průměrné emise, vypočtenými se zahrnutím a bez zahrnutí registrací, které výrobci nemohou ověřit. Bez ohledu na to, zda je tento rozdíl kladný, nebo záporný, by chybové rozpětí mělo vždy snižovat vzdálenost daného výrobce od cíle.
(16)
Registrace, u kterých vedle identifikačního kódu chybí také hodnoty emisí CO2 nebo hmotnosti, by se pro účely konečného výpočtu průměrných emisí neměly zohlednit.
(17)
Jelikož v roce 2010 proběhlo první ověření údajů podle nařízení (ES) č. 443/2009, je vhodné vzít pro účely plného zohlednění chyb výjimečně v potaz i oznámení, která neobsahují všechny informace požadované Komisí. Chybová rozpětí, která se použijí pro konečné výpočty uvedené v těchto oznámeních, by se však měla vypočítat na základě vlastního posouzení Komise, pokud jde o počet registrací, jež příslušní výrobci nemohou ověřit. Je rovněž vhodné, aby bylo pro účely potvrzení údajů za rok 2010 výjimečně vzato v úvahu oznámení o chybách, které bylo předloženo krátce po uplynutí lhůty.
(18)
Průměrné specifické emise CO2 z nových osobních automobilů registrovaných v roce 2010, cíle pro specifické emise a rozdíl mezi těmito dvěma hodnotami by proto měly být potvrzeny,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro každého výrobce osobních automobilů a každé sdružení výrobců se pro kalendářní rok 2010 potvrzují tyto hodnoty, uvedené v příloze:
a)
cíl pro specifické emise;
b)
průměrné specifické emise CO2, případně upravené o příslušné chybové rozpětí;
c)
rozdíl mezi hodnotami uvedenými v písmenech a) a b);
d)
průměrné specifické emise CO2 pro všechny nové osobní automobily;
e)
průměrná hmotnost všech nových osobních automobilů v Unii.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 20. prosince 2011.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 20 december 2011
om bekräftelse av den preliminära beräkningen av genomsnittliga specifika koldioxidutsläpp och specifika utsläppsmål för tillverkare av personbilar för kalenderåret 2010 enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 443/2009
(Text av betydelse för EES)
(2011/878/EU)
EUROPEISKA KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 443/2009 av den 23 april 2009 om utsläppsnormer för nya personbilar som del av gemenskapens samordnade strategi för att minska koldioxidutsläppen från lätta fordon (1), särskilt artikel 8.5 andra stycket och artikel 10.1, och
av följande skäl:
(1)
Kommissionen är enligt artikel 8.5 i förordning (EG) nr 443/2009 skyldig att varje år bekräfta de genomsnittliga specifika koldioxidutsläppen och de specifika utsläppsmålen för varje tillverkare av personbilar i unionen och för varje pool av tillverkare som har bildats i enlighet med artikel 7.7 i förordningen. På grundval av denna bekräftelse ska kommissionen fastställa om tillverkarna och poolerna har uppfyllt kraven i artikel 4 i förordningen. I de fall det står klart att en tillverkare eller en pool har misslyckats med att uppnå sina specifika utsläppsmål ska kommissionen enligt artikel 9.1 i förordningen ta ut en avgift för extra utsläpp genom individuella beslut som riktar sig till de berörda tillverkarna eller poolansvariga.
(2)
Enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 443/2009 är målen bindande för tillverkare och pooler från och med 2012. För kalenderåren 2010 och 2011 ska kommissionen beräkna de vägledande målen och i enlighet med artikel 8.6 i förordningen underrätta de tillverkare och pooler vars genomsnittliga specifika koldioxidutsläpp överskrider deras vägledande mål. Eftersom målen för 2010 och 2011 kommer att vara vägledande för tillverkarna om vilken insats som krävs för att de ska uppnå sina obligatoriska mål för 2012 är det lämpligt att fastställa tillverkarnas genomsnittliga specifika koldioxidutsläpp för 2010 och 2011 enligt de krav som anges i artikel 4 andra stycket i förordningen och endast beakta 65 % av de fordon som har de lägsta utsläppen för varje tillverkare.
(3)
De uppgifter som ska användas för beräkningen av de genomsnittliga specifika koldioxidutsläppen och de specifika utsläppsmålen finns angivna i del C i bilaga II till förordning (EG) nr 443/2009 och är baserade på medlemsstaternas registreringar av nya personbilar under det föregående kalenderåret. Uppgifterna hämtas från de intyg om överensstämmelse som tillverkaren har utfärdat eller från dokumentation som innehåller motsvarande information i enlighet med artikel 3.1 i kommissionens förordning (EU) nr 1014/2010 av den 10 november 2010 om övervakning och rapportering av uppgifter om registrering av nya personbilar i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 443/2009 (2).
(4)
Uppgifterna för 2010 överlämnades av merparten av medlemsstaterna till kommissionen före den 28 februari 2011, i enlighet med den tidsfrist som anges i artikel 8.2 i förordning (EG) nr 443/2009. Kommissionen hade dock inte tillgång till hela datamängden för alla medlemsstater förrän i mitten av april och först därefter gjordes en preliminär verifiering.
(5)
I de fall då det tydligt framgick av den inledande verifieringen att vissa uppgifter saknades eller uppenbart var oriktiga kontaktade kommissionen medlemsstaterna i fråga och korrigerade eller kompletterade uppgifterna efter att medlemsstaterna hade gett sitt samtycke. Om ingen överenskommelse kunde nås med en medlemsstat korrigerades inte de preliminära uppgifterna.
(6)
Den 29 juni 2011 offentliggjorde kommissionen i enlighet med artikel 8.4 i förordning (EG) nr 443/2009 de preliminära uppgifterna och underrättade 89 tillverkare om sina preliminära beräkningar av de genomsnittliga specifika koldioxidutsläppen för 2010 och de specifika utsläppsmålen för respektive tillverkare. Tillverkarna ombads kontrollera uppgifterna och underrätta kommissionen om eventuella oriktigheter inom tre månader från mottagandet av meddelandet i enlighet med artikel 8.5 första stycket i förordningen.
(7)
Den 12 augusti offentliggjordes riktlinjer för anmälan om oriktigheter i uppgifterna om koldioxid från personbilar på kommissionens webbplats. I riktlinjerna anges hur en anmälan ska se ut och vilken information som tillverkarna måste lämna för att kommissionen ska kunna korrigera felen.
(8)
Femton tillverkare lämnade in anmälningar om fel innan tidsfristen på tre månader hade löpt ut. En tillverkare lämnade in en fullständig anmälan efter att tidsfristen hade löpt ut. Sju av de femton tillverkarna lämnade in anmälningar som innehöll detaljerad information om felen och motiveringar till de föreslagna korrigeringarna. De återstående åtta tillverkarna lämnade in översiktliga anmälningar som endast delvis uppfyllde kommissionens rekommendationer i fråga om anmälningarnas format och innehåll. Utöver de tillverkare som lämnade in anmälningar om fel informerade åtta tillverkare kommissionen om att uppgifterna innehöll fel utan att tillhandahålla någon ytterligare information eller bevis om felens karaktär eller orsakerna till felen.
(9)
När det gäller de 73 tillverkare som antingen inte anmälde några fel i datamängderna eller endast informerade kommissionen om fel i datamängderna utan att förse kommissionen med de uppgifter som den behöver, bör de preliminära uppgifterna och de preliminära beräkningarna av de genomsnittliga specifika koldioxidutsläppen och de specifika utsläppsmålen bekräftas utan några korrigeringar.
(10)
I de fall då tillverkare har tillhandahållit den information som krävs och bevis som stöder att det förekommer fel i datamängderna bör kommissionen ta hänsyn till dessa anmälningar och, där så är lämpligt, ändra de preliminära beräkningarna av de genomsnittliga specifika koldioxidutsläppen och de specifika utsläppsmålen.
(11)
Medlemsstaternas registreringsmyndigheter ansvarar ensamt för antalet registreringar som rapporteras till kommissionen. Eftersom tillverkarnas försäljningssiffror inte nödvändigtvis återspeglar det korrekta antalet registreringar för en bestämd medlemsstat under en viss tidsperiod, är det inte möjligt att ta hänsyn till några fel i antalet registreringar vid beräkningen av de genomsnittliga specifika koldioxidutsläppen. Endast fel som hänför sig till innehållet i datamängderna för de registrerade fordonen bör därför beaktas. I vissa fall har dock tillverkarna meddelat att registreringarna bör tillskrivas en annan tillverkare. Dessa ändringar bör återspeglas i de slutligt bekräftade datamängderna.
(12)
Det framgår av de fullständiga anmälningarna att tillverkarna kunde identifiera en del av datamängderna som korrekta och föreslå korrigeringar för de delar av datamängderna som kunde verifieras. Mellan 4 och 15 procent av datamängderna består dock av registreringar som hänför sig till oidentifierbara fordon vars värden, såsom koldioxidutsläpp eller vikt, inte kan verifieras av tillverkaren. Detta beror vanligtvis på att sådan information som krävs för att tillverkaren ska kunna identifiera enskilda fordon saknas, eller närmare bestämt identifikationskoden som består av typ, variant och version av fordonen i fråga. I ett fåtal fall kunde registreringarna tillskrivas en tillverkare, men nyckeluppgifter om koldioxidutsläpp och vikt saknades.
(13)
Kommissionen har kontrollerat de korrigeringar som tillverkarna har föreslagit tillsammans med de stödjande bevisen. I de fall då uppgifterna har korrigerats, antingen genom tillägg av ett värde som saknades eller genom ersättning av ett felaktigt värde för de registreringar som kan verifieras av tillverkaren, och de korrigerade värdena överensstämmer med värdena från referensdatakällorna, såsom uppgifter från dokumentationen för typgodkännande, är sådana korrigeringar motiverade. I de fall då en tillverkare har anmält fel men inte föreslagit några korrigeringar, trots att dessa fel skulle ha kunnat verifieras och korrigeras, och tillverkaren inte tydligt har kunnat visa att det inte gick att göra dessa korrigeringar inom den tre månader långa verifieringsperioden, ska ingen hänsyn tas till dessa fel i den slutliga beräkningen.
(14)
I de fall då registreringarna kan tillskrivas men inte verifieras av tillverkarna, bör de värden för koldioxidutsläpp och vikt som ingår i dessa registreringar alltjämt användas för att beräkna de genomsnittliga koldioxidutsläppen och de specifika utsläppsmålen. Det är dock nödvändigt att ta hänsyn till det faktum att tillverkarna inte kan verifiera dessa värden och säkerställa att medräkningen av dem inte har någon negativ inverkan på de slutliga värden som fastställts för tillverkarna i fråga. En felmarginal bör därför tillämpas på beräkningen för att återspegla tillverkarens individuella situation enligt beskrivningen och motiveringen i anmälan om fel. Närmare bestämt bör en felmarginal beräknas för de genomsnittliga specifika koldioxidutsläppen och den genomsnittliga vikten eftersom dessa två parametrar bestämmer avståndet till de specifika utsläppsmålen för respektive tillverkare, dvs. hur nära en tillverkare är att uppnå sitt specifika utsläppsmål.
(15)
Felmarginalen ska beräknas som skillnaden mellan avstånden till de specifika utsläppsmålen, där avstånden utgörs av skillnaden mellan det genomsnittliga utsläppsvärdet och det specifika utsläppsmålet beräknade inklusive respektive exklusive de registreringar som inte kan verifieras av tillverkarna. Oberoende av om skillnaden är positiv eller negativ bör felmarginalen alltid minska avståndet till målet för tillverkaren.
(16)
Om det finns registreringar för vilka värdena för koldioxidutsläpp eller vikt och identifikationskoden saknas ska ingen hänsyn tas till dessa registreringar i den slutliga beräkningen av de genomsnittliga utsläppen.
(17)
Eftersom dataverifieringen för 2010 är den första som utförs i enlighet med förordning (EG) nr 443/2009, är det lämpligt att undantagsvis även ta hänsyn till de anmälningar som inte innehöll all den information som kommissionen kräver för att kunna ta hänsyn till felen i full utsträckning. Felmarginalerna som ska tillämpas på de slutliga beräkningarna som avses i dessa anmälningar bör dock beräknas på grundval av kommissionens egen bedömning av antalet registreringar som inte kan verifieras av dessa tillverkare. Det är också lämpligt att vid bekräftelsen av uppgifterna för 2010 undantagsvis ta hänsyn till de anmälningar om fel som lämnades in strax efter att tidsfristen hade löpt ut.
(18)
De genomsnittliga specifika koldioxidutsläppen från nya personbilar som registrerades under 2010, de specifika utsläppsmålen och skillnaden mellan dessa två värden bör bekräftas i enlighet med detta.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:
Artikel 1
Följande värden som anges i bilagan har bekräftats för varje tillverkare av personbilar och för varje pool av tillverkare för kalenderåret 2010:
a)
Det specifika utsläppsmålet.
b)
De genomsnittliga specifika koldioxidutsläppen, justerade med den relevanta felmarginalen där så är lämpligt.
c)
Skillnaden mellan de värden som anges i punkt a och b.
d)
De genomsnittliga specifika koldioxidutsläppen för alla nya personbilar.
e)
Den genomsnittliga vikten för alla nya personbilar i unionen.
Artikel 2
Detta beslut träder i kraft den tredje dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Bryssel den 20 december 2011.