NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 973/2010
ze dne 25. října 2010
o dočasném pozastavení všeobecných cel společného celního sazebníku na dovoz některých průmyslových výrobků do autonomních oblastí Azor a Madeiry
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 349 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V srpnu a prosinci roku 2007 požádaly regionální orgány Azor a Madeiry s podporou portugalské vlády o pozastavení všeobecných cel společného celního sazebníku pro řadu výrobků v souladu s čl. 299 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství. Svou žádost odůvodnily tím, že hospodářské subjekty na Azorách a Madeiře čelí v důsledku odlehlé polohy těchto ostrovů značným obchodním nevýhodám, které mají nepříznivý dopad na demografický vývoj, zaměstnanost a sociální a hospodářský rozvoj.
(2)
Místní hospodářství Azor a Madeiry jsou do značné míry závislá na vnitrostátním a mezinárodním cestovním ruchu, cože je poměrně nestálý hospodářský zdroj, pro který jsou určující činitele, na které nemají místní orgány ani portugalská vláda téměř žádný vliv. Důsledkem je, že hospodářský rozvoj Azor a Madeiry je vážně omezen. Za těchto okolností je nezbytné podpořit hospodářská odvětví, která na průmyslu cestovního ruchu závisí méně, a tím vyrovnat výkyvy odvětví cestovního ruchu a stabilizovat tak místní zaměstnanost.
(3)
Nařízení Rady (EHS) č. 1657/93 ze dne 24. června 1993, kterým se dočasně pozastavují všeobecné sazby společného celního sazebníku pro některé průmyslové výrobky určené k vybavení svobodných pásem Azor a Madeiry (3), nemělo v posledních letech před uplynutím doby platnosti dne 31. prosince 2008 žádoucí účinek. Důvodem je velmi pravděpodobně skutečnost, že se pozastavení cel stanovená uvedeným nařízením omezovala na svobodná pásma Azor a Madeiry, a v posledních letech před uplynutím platnosti se proto již nepoužívala. Je proto vhodné stanovit nová pozastavení cel, která se neomezí jen na odvětví umístěná ve svobodných pásmech, nýbrž prospějí všem druhům hospodářských subjektů nacházejících se na území těchto regionů. Podnikatelská odvětví, pro která bude pozastavení cel platit, by proto měla zahrnovat rybolov, zemědělství, průmysl a služby.
(4)
K zajištění toho, aby měla pozastavení cel stanovená tímto nařízením skutečný hospodářský účinek, je vhodné rozšířit škálu výrobků, které jsou předmětem pozastavení cel, na konečné výrobky pro zemědělské, obchodní nebo průmyslové využití a na suroviny, části a součásti používané k zemědělským účelům a pro průmyslovou přeměnu a údržbu.
(5)
S cílem umožnit investorům dlouhodobé plánování a hospodářským subjektům dosáhnout takové úrovně průmyslových a obchodních činností, která stabilizuje hospodářské a sociální prostředí v dotyčných regionech, je vhodné na dobu deseti let ode dne 1. listopadu 2010 zcela pozastavit cla společného celního sazebníku pro určité zboží.
(6)
Aby bylo zajištěno, že výhod těchto celních opatření budou využívat pouze hospodářské subjekty nacházející se na území Azor a Madeiry, mělo by být pozastavení cel podmíněno konečným použitím výrobků v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (4), a s nařízením Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/93, kterým se vydává celní kodex Společenství (5).
(7)
V zájmu účinného fungování pozastavení cel by měly orgány Azor a Madeiry přijmout nezbytná prováděcí opatření a informovat o nich Komisi.
(8)
Komise by měla mít možnost případně schválit dočasná opatření, která by do doby, než Rada přijme konečné rozhodnutí, bránila spekulativním pohybům zaměřeným na odklon obchodu.
(9)
Změny v kombinované nomenklatuře nesmějí způsobit podstatné změny, které by se týkaly povahy pozastavení cel. Komise by proto měla být zmocněna k přijetí aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie za účelem provedení nezbytných změn a technických úprav v seznamu zboží, na které se pozastavení cel vztahuje,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Od 1. listopadu 2010 do 2. listopadu 2020 se zcela pozastavují cla společného celního sazebníku na dovoz konečných výrobků pro zemědělské, obchodní a průmyslové využití uvedených v příloze I do autonomních oblastí Azor a Madeiry.
Toto zboží musí být využíváno v souladu s nařízeními (EHS) č. 2913/92 a (EHS) č. 2454/93 po dobu nejméně dvaceti čtyř měsíců poté, co je hospodářské subjekty nacházející se v autonomních oblastech Azor a Madeiry propustí do volného oběhu.
Článek 2
Od 1. listopadu 2010 do 2. listopadu 2020 se zcela pozastavují cla společného celního sazebníku na dovoz surovin, částí a součástí uvedených v příloze II do autonomních oblastí Azor a Madeiry a využívaných v autonomních oblastech Azor a Madeiry k zemědělským účelům a pro průmyslovou přeměnu a údržbu.
Článek 3
Příslušné orgány Azor a Madeiry přijmou opatření nezbytná k zajištění souladu s články 1 a 2.
Uvedené orgány uvědomí Komisi o těchto opatřeních do 30. dubna 2011.
Článek 4
Pozastavení cel uvedené v článcích 1 a 2 je podmíněno konečným použitím podle článků 21 a 82 nařízení (EHS) č. 2913/92 a kontrolami podle článků 291 až 300 nařízení (ES) č. 2454/93.
Článek 5
1. Má-li Komise důvod domnívat se, že pozastavení cel zavedené tímto nařízením způsobilo odklon obchodu s určitým výrobkem, může postupem podle čl. 11 odst. 2 dočasně zrušit pozastavení cel na dobu až dvanácti měsíců. Dovozní cla u výrobků, pro něž bylo pozastavení cel dočasně zrušeno, se zajišťují jistotou a propuštění dotyčných výrobků do volného oběhu v autonomních oblastech Azor a Madeiry je podmíněno složením této jistoty.
2. Pokud se Rada na návrh Komise během uvedených dvanácti měsíců rozhodne, že pozastavení cel je třeba definitivně zrušit, vyberou se cla zajištěná jistotami s konečnou platností.
3. Není-li během uvedených dvanácti měsíců přijato žádné konečné rozhodnutí podle odstavce 2, jistoty se uvolní.
Článek 6
V případě potřeby může Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článku 7 a s výhradou splnění podmínek článků 8 a 9 přijmout takové změny a technické úpravy příloh I a II, které jsou nezbytné v důsledku změn kombinované nomenklatury.
Článek 7
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 6 je svěřena Komisi na dobu neurčitou.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v článcích 8 a 9.
Článek 8
1. Rada může přenesení pravomoci uvedené v článku 6 zrušit.
2. Pokud Rada zahájila vnitřní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, vynasnaží se v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí uvědomit Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mohlo být zrušeno, a možné důvody tohoto zrušení.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 9
1. Rada může proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení.
2. Pokud Rada v uvedené lhůtě námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví nebo pokud před uplynutím této lhůty Rada uvědomí Komisi o svém rozhodnutí námitky nevyslovit, akt v přenesené pravomoci se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným.
3. Pokud Rada vysloví námitky k aktu v přenesené pravomoci, tento akt nevstoupí v platnost. Rada své námitky k aktu v přenesené pravomoci odůvodní.
Článek 10
Evropský parlament je informován o přijetí aktů v přenesené pravomoci Komisí, o námitkách k nim vyslovených a o zrušení přenesení pravomoci Radou.
Článek 11
1. Komisi je nápomocen Výbor pro celní kodex.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (6).
Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
Článek 12
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. listopadu 2010, s výjimkou článků 6 až 10, které se použijí ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 25. října 2010.
RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 973/2010
av den 25 oktober 2010
om tillfälligt upphävande av de autonoma tullarna i Gemensamma tulltaxan för importer av vissa industriprodukter till de autonoma regionerna Azorerna och Madeira
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 349,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
efter att ha hört Regionkommittén,
i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande, och
av följande skäl:
(1)
I augusti och december 2007 begärde de regionala myndigheterna på Azorerna och Madeira med stöd av Portugals regering ett autonomt upphävande av den gemensamma tulltaxan för ett antal produkter i enlighet med artikel 299.2 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. De motiverade denna begäran med att öarnas isolerade läge medför svåra ekonomiska nackdelar för ekonomiska aktörer på Azorerna och Madeira, vilket i sin tur har negativ verkan på den demografiska utvecklingen, sysselsättningen och den sociala och ekonomiska utvecklingen.
(2)
Azorernas och Madeiras lokala ekonomier är i stor utsträckning beroende av nationell och internationell turism, vilket är en relativt osäker ekonomisk resurs som påverkas av faktorer som de lokala myndigheterna och den portugisiska regeringen knappast har något inflytande över. Till följd av detta är den ekonomiska utvecklingen på Azorerna och Madeira mycket hämmad. Mot denna bakgrund är det nödvändigt att stödja de ekonomiska sektorer som är mindre beroende av turismen, för att kompensera för turismsektorns fluktuationer och stabilisera den lokala sysselsättningen.
(3)
Rådets förordning (EEG) nr 1657/93 av den 24 juni 1993 om tillfällig befrielse från autonoma tullar enligt Gemensamma tulltaxan på vissa industriprodukter avsedda som utrustning i Azorernas och Madeiras frizoner (3) hade inte uppnått önskad effekt under det sista året innan den löpte ut den 31 december 2008. Detta beror förmodligen på att de upphävanden som föreskrevs i den förordningen var begränsade till Azorernas och Madeiras frizoner, och därför inte längre användes under de sista åren innan rättsakten löpte ut. Det är därför lämpligt att införa nya upphävanden som inte är begränsade till näringsidkare i frizonerna utan kan utnyttjas av alla ekonomiska aktörer som är etablerade i dessa regioner. Förteckningen över näringslivssektorer som kan dra nytta av upphävandet bör därför omfatta fiskeri-, jordbruks-, industri- och tjänstesektorn.
(4)
För att se till att de upphävanden som föreskrivs i denna förordning får ekonomisk verkan bör man utvidga förteckningen över produkter som drar nytta av upphävandena till färdiga varor för användning inom jordbruk, handel och industri, råvaror, delar och komponenter som används för jordbruksändamål, industriell bearbetning eller underhåll.
(5)
I syfte att ge investerare mer långsiktiga perspektiv och ge ekonomiska aktörer möjlighet att uppnå en verksamhetsnivå som stabiliserar de berörda regionernas ekonomiska och sociala klimat är det lämpligt att till fullo upphäva den gemensamma tulltaxan för vissa varor under en tioårsperiod med början den 1 november 2010.
(6)
För att säkerställa att endast ekonomiska aktörer som är etablerade på Azorernas eller Madeiras territorium kan dra nytta av dessa åtgärder bör upphävandet göras avhängigt av produkternas slutanvändning i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (4) och kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (5).
(7)
I syfte att möjliggöra ett effektivt upphävande bör Azorernas och Madeiras myndigheter vidta de genomförandeåtgärder som krävs och informera kommissionen om detta.
(8)
Kommissionen bör ha rätt att vid behov anta tillfälliga åtgärder för att förebygga spekulation eller omläggning av handeln till dess att en slutgiltig lösning har antagits av rådet.
(9)
Ändringar av Kombinerade nomenklaturen bör inte medföra några ändringar i sak beträffande befrielsen från tull. Kommissionen bör därför bemyndigas att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt i syfte att genomföra de ändringar och tekniska anpassningar som krävs av förteckningen över varor som omfattas av upphävanden.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Från och med den 1 november 2010 till och med den 2 november 2020 ska de tullar enligt Gemensamma tulltaxan som är tillämpliga på import till de autonoma regionerna Azorerna och Madeira av färdiga varor för användning inom jordbruk, handel och industri som är förtecknade i bilaga I upphävas helt.
I enlighet med förordning (EEG) nr 2913/92 och förordning (EEG) nr 2454/93 ska dessa varor i minst 24 månader efter det att de övergått till fri omsättning användas av ekonomiska aktörer som är etablerade i de autonoma regionerna Azorerna eller Madeira.
Artikel 2
Från och med den 1 november 2010 till och med den 2 november 2020 ska de tullar enligt Gemensamma tulltaxan som är tillämpliga på import till de autonoma regionerna Azorerna och Madeira av råvaror, delar och komponenter som är förtecknade i bilaga II och avsedda att användas inom jordbruket eller för industriell bearbetning eller underhåll i de autonoma regionerna Azorerna eller Madeira upphävas helt.
Artikel 3
Azorernas och Madeiras behöriga myndigheter ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att artiklarna 1 och 2 efterlevs.
Myndigheterna ska underrätta kommissionen om dessa åtgärder före den 30 april 2011.
Artikel 4
Den befrielse från tull som avses i artiklarna 1 och 2 ska omfattas av bestämmelserna om användning för särskilda ändamål i enlighet med artiklarna 21 och 82 i förordning (EEG) nr 2913/92 och av de kontroller som föreskrivs i artiklarna 291-300 i förordning (EEG) nr 2454/93.
Artikel 5
1. Om kommissionen har anledning att tro att den befrielse som fastställs i denna förordning har lett till en omläggning av handeln för en särskild produkt kan den i enlighet med det förfarande som avses i artikel 11.2 tillfälligt upphäva befrielsen under högst tolv månader. Säkerhet ska ställas för importtullar för produkter för vilka befrielsen tillfälligt har upphävts, och de berörda produkternas övergång till fri omsättning i de autonoma regionerna Azorerna och Madeira ska ske på villkor att en sådan säkerhet ställs.
2. Om rådet på förslag från kommissionen inom tolvmånadersperioden beslutar att befrielsen slutgiltigt ska upphävas, ska den tull för vilken säkerhet ställts slutgiltigt tas ut.
3. Om inget slutgiltigt beslut har antagits inom tolvmånadersperioden i enlighet med punkt 2 ska säkerheterna frisläppas.
Artikel 6
Vid behov får kommissionen genom delegerade akter i enlighet med artikel 7 och med förbehåll för att villkoren i artiklarna 8 och 9 är uppfyllda anta sådana ändringar och tekniska anpassningar i bilagorna I och II som är nödvändiga till följd av ändringar i Kombinerade nomenklaturen.
Artikel 7
1. Befogenheterna att anta de delegerade akter som avses i artikel 6 ska ges till kommissionen för en obestämd period.
2. Så snart kommissionen antar en delegerad akt, ska kommissionen delge rådet denna.
3. Befogenheterna att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 8 och 9.
Artikel 8
1. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 6 får återkallas av rådet.
2. När rådet har inlett ett internt förfarande för att besluta huruvida en delegering av befogenheter ska återkallas, ska rådet sträva efter att informera kommissionen i rimlig tid innan det slutliga beslutet fattas, och ange vilka delegerade befogenheter som kan komma att återkallas samt skälen för detta.
3. Beslutet om återkallande innebär att den delegering av befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Det får verkan omedelbart eller, eller vid ett senare, i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan trätt i kraft. Det ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 9
1. Rådet får invända mot en delegerade akt inom en period på tre månader från delgivningsdagen.
2. Om rådet inte vid utgången av denna period har invänt mot den delegerade akten eller om rådet före denna dag meddelar kommissionen att det har beslutat att inte göra några invändningar, ska den delegerade akten offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft den dag som anges i den.
3. Om rådet invänder mot den antagna delegerade akten, ska denna inte träda i kraft. Rådet ska ange skälen till sina invändningar mot den delegerade akten.
Artikel 10
Kommissionen ska underrätta Europaparlamentet om antagandet av delegerade akter, invändningar mot dessa eller delegering av befogenheter som återkallats av rådet.
Artikel 11
1. Kommissionen ska biträdas av tullkodexkommittén.
2. När det hänvisas till denna punkt, ska artiklarna 4 och 7 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (6) tillämpas.
Den tid som anges i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG ska vara tre månader.
Artikel 12
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 november 2010 med undantag för artiklarna 6-10 som ska tillämpas från och med dagen för ikraftträdandet av denna förordning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Luxemburg den 25 oktober 2010.