ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 29. června 2011
týkající se opatření SA.27106 (C 13/09 - ex N 614/08), které Francie hodlá zavést na podporu přístavního sektoru
(oznámeno pod číslem K(2011) 4391)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/519/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (1), a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany, aby předložily své připomínky (2) v souladu s čl. 108 odst. 2 prvním pododstavcem Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) (3), a vzhledem k těmto připomínkám,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 4. prosince 2008 oznámily francouzské orgány v souladu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) režim podpory, který spočívá v daňových opatřeních doprovázejících reformu přístavního sektoru stanovenou zákonem č. 2008-660 ze dne 4. července 2008 (4). Toto oznámení bylo zaregistrováno pod číslem N 614/08.
(2)
Oznámená daňová úprava měla za cíl doprovázet převádění zařízení pro překládku v přístavech na soukromé provozovatele stanovené reformou. Tato úprava zahrnovala dvě opatření, tj. za prvé, sestupné snižování po omezenou dobu pěti let hodnoty nájemného, která slouží jako základ pro výpočet místních daní soukromých provozovatelů, kteří nabyli zařízení pro překládku v přístavech, a za druhé možnost místních orgánů, které spravují námořní přístavy, na dobu šesti let osvobodit od daně z podnikání podniky, jež se zabývají překládkou.
(3)
Dopisem ze dne 11. prosince 2008 Komise vyzvala francouzské orgány, aby poskytly doplňující informace, nejen o oznámené daňové úpravě, ale také o postupu, kterým velké námořní přístavy postoupí zařízení, vybavení a specifické instalace pro překládku v přístavech. Na základě žádosti francouzských orgánů byla lhůta pro odpověď prodloužena do 9. února 2009.
(4)
Dne 28. ledna 2009 došlo ke schůzce mezi francouzskými orgány a útvary Komise. Dopisem ze dne 10. února 2009 francouzské orgány předaly Komisi doplňující informace.
(5)
Dopisem ze dne 9. dubna 2009 (D/2165) oznámila Komise francouzským orgánům své rozhodnutí ze dne 8. dubna 2009 zahájit formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU. Toto rozhodnutí bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (5). Týká se oznámené daňové úpravy, ale rovněž postupu týkajícího se postoupení zařízení, vybavení a specifických instalací pro překládku v přístavech. Na základě tohoto rozhodnutí vyzvala Komise Francii a ostatní zúčastněné strany k podání připomínek ve stanovené lhůtě.
(6)
Komise obdržela dne 11. května 2009 (A/18191) připomínky francouzských orgánů. Také obdržela ve stanovené lhůtě připomínky jedné zúčastněné strany, tj. Evropské organizace námořních přístavů (ESPO). Připomínky ESPO byly předány francouzským orgánům dopisem ze dne 16. července 2009 (D/60307), jež je připomínkovaly dopisem ze dne 27. srpna 2009 (A/28446).
(7)
Dne 30. listopadu 2009 proběhla schůzka mezi francouzskými orgány a útvary Komise. Dopisy ze dne 25. ledna 2010 (A/3263) a 24. března 2010 (A/5136) francouzské orgány Komisi předaly doplňující informace.
(8)
Dopisem ze dne 9. června 2010 (D/7519) a v rámci reformy daně z podnikání, k níž ve Francii došlo, požádala Komise francouzské orgány, aby poskytly doplňující informace. Cílem tohoto dopisu Komise bylo získat informace objasňující dopad zrušení daně z podnikání na oznámenou úpravu a postup.
(9)
Dopisem ze dne 2. července 2010 francouzské orgány zažádaly o prodloužení lhůty pro odpověď, jež jim byla stanovena. Odpověď francouzských orgánů byla Komisi doručena dopisem ze dne 4. srpna 2010 (A/11533).
(10)
Francouzské orgány tímto dopisem informovaly Komisi, že stahují své oznámení o daňovém opatření v rozsahu, jež se týkal možnosti místních orgánů, jež spravují námořní přístavy, na dobu šesti let svobodit od daně z podnikání podniky, jež se zabývají překládkou. Podle tohoto opatření bylo v zásadě možné za určitých podmínek a v období 2010 až 2015 nezahrnout do výpočtu daně z podnikání hodnotu nájmu za zařízení, vybavení a specifické instalace pro překládku v přístavech. Tato možnost již není ovšem relevantní vzhledem ke zrušení daně z podnikání a byla ostatně také zrušena finančním zákonem na rok 2010.
(11)
Oznámené daňové opatření týkající se sestupného snižování po omezenou dobu hodnoty nájemného, která slouží ke stanovení místních daní soukromých provozovatelů, kteří nabyli zařízení, vybavení a instalace pro překládku ve velkých námořních přístavech, se podle informací francouzských orgánů uvedených v jejich dopise ze dne 2. července 2010 uplatňuje rovněž na pozemkovou daň podniků, které podléhají hospodářské teritoriální kvótě (6), která nahrazuje daň z podnikání. Francouzské orgány v této souvislosti informovaly Komisi o totožnosti čtyř podniků, které z tohoto opatření profitovaly (7), a o výši daňového zvýhodnění, jež z opatření vyplývala pro každý z podniků.
(12)
Aktualizovaná kvantifikace získaných daňových zvýhodnění přinesla třem dotyčným podnikům nižší osvobození od daně, než je strop ve výši 200 000 EUR za období tří po sobě následujících let stanovený nařízením Komise (ES) č. 1998/2006 ze dne 15. prosince 2006 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na podporu de minimis (8). U čtvrtého z dotyčných podniků byla situace jiná.
(13)
V této souvislosti a na základě četných kontaktů s Komisí se francouzské orgány rozhodly omezit zvýhodnění podnikům dané tímto opatřením uvedeným v bodě 11 stropem ve výši, jež odpovídá nařízení (ES) č. 1998/2006 a je v souladu s podmínkami stanovenými tímto nařízením.
(14)
Dopisem ze dne 20. ledna 2011 informovaly francouzské orgány Komisi o přijetí článku 36 opraveného finančního zákona na rok 2010 (9) č. 2010-1658 ze dne 29. prosince 2010, který nadřazuje nařízení (ES) č. 1998/2006 nad využívání sestupného snižování daně v rámci reformy přístavního sektoru. Francouzské orgány rovněž Komisi informovaly o stažení svého oznámení týkajícího se posledního z daňových opatření reformy přístavního sektoru.
(15)
Komise bere na vědomí stažení oznámení francouzskými orgány v rozsahu týkajícím se všech oznámených daňových úprav. Toto rozhodnutí se týká pouze postupu týkajícího se postoupení zařízení, vybavení a specifických instalací pro překládku v přístavech, jenž byl předmětem rozhodnutí Komise ze dne 8. dubna 2009. Toto rozhodnutí se netýká podmínek využívání zařízení, vybavení a specifických instalací pro překládku v přístavech před nebo po postoupení.
2. POPIS OPATŘENÍ
2.1. Souvislosti
(16)
Dotyčné opatření se týká reformy přístavního sektoru, která je předmětem zákona o reformě přístavního sektoru (10). Cílem této reformy je zlepšit výkonnost a konkurenceschopnost francouzských námořních přístavů (Dunkerque, Le Havre, Nantes Saint Nazaire, La Rochelle, Bordeaux a Marseille).
(17)
V této souvislosti se zákon o reformě přístavního sektoru zaměřuje na:
-
novou definici poslání autonomních přístavů, jež získávají na metropolitním území Francie označení „velké námořní přístavy“ (11),
-
modernizaci správy velkých námořních přístavů,
-
organizaci koordinace mezi přístavy nalézajícími se na stejném mořském pobřeží nebo u stejné říční tepny,
-
zjednodušení a racionalizaci překládky v přístavech podle modelu hlavních evropských přístavů se zavedením integrovaných provozovatelů terminálů odpovědných za všechny úkony překládky.
(18)
Poslání velkých námořních přístavů se zkoncentruje na jejich výsadní pravomoci (ochrana, bezpečnost a přístavní policie) a na funkce spojené s územním plánováním přístavní oblasti. Oproti tomu integrovaní provozovatelé terminálů budou zodpovědní za všechny úkony překládky za účelem zvýšení efektivity těchto činností.
(19)
Francouzské orgány upřesnily, že převedení činností překládky v přístavech, jež jsou pořád vykonávány velkými námořními přístavy, na soukromé provozovatele pomocí postupu týkajícího se postoupení zařízení ve velkých námořních přístavech je třeba chápat v kontextu cíle zjednodušení a racionalizace překládky v přístavech. Rovněž uvedly, že reforma přibližuje francouzský systém evropskému modelu, v rámci kterého jsou funkce přístavního orgánu a provozovatele přístavu jasně odděleny, přičemž provozovatel je nejčastěji soukromý podnik.
2.2. Postup týkající se postoupení zařízení
(20)
Velké námořní přístavy přestanou využívat zařízení, vybavení a specifické instalace pro překládku v přístavech (dále jen „zařízení pro překládku“), jež předají soukromým podnikům podle postupu prodeje popsaného v článku 9 zákona o reformě přístavního sektoru.
(21)
Podle tohoto ustanovení (12) se postup prodeje zařízení pro překládku a postoupení věcných práv, které jsou s nimi spojeny, dělí na dvě etapy:
-
v prvé řadě velký námořní přístav jedná o způsobech převedení zařízení pro překládku s provozovateli, kteří již pravidelně využívali služeb přístavu nebo již významným způsobem investovali do terminálu,
-
pokud v dotyčném přístavu nejsou žádní provozovatelé nebo jednání nevedou ke zdárnému konci ve lhůtě tří měsíců, velký námořní přístav vyhlásí výběrové řízení v rámci transparentního a nediskriminačního postupu,
-
pokud není výběrové řízení úspěšné a v případě, že tak stanoví strategický projekt velkého námořního přístavu, může přístav ustavit dceřinou společnost, které je posléze svěřena dotyčná činnost. Po uplynutí doby pěti let je vyhlášeno nové výběrové řízení. Na základě výběrového řízení jsou uzavřeny dohody o terminálu s provozovateli, kteří byli vybráni.
(22)
Podle článku 9 zákona o reformě přístavního sektoru je za dohled nad řádným průběhem a transparentností postupu týkajícího se postoupení zařízení odpovědná nezávislá státní komise (la commission nationale d’évaluation des cessions d’outillages portuaires; státní komise pro hodnocení postoupení zařízení přístavů, dále jen „CNECOP“) (13). Její rolí je vydávat stanovisko k ocenění majetku před postoupením. V této souvislosti musí vzít v potaz hospodářskou rovnováhu a perspektivy rozvoje činnosti. Pro účely tohoto ocenění si může CNECOP vyžádat stanovisko odborníka k ocenění hodnoty majetku.
(23)
Stanoviska CNECOP jsou vydávána na základě návrhů aktu postoupení, které musí být povinnou součástí dokumentace poskytované předsedy představenstev velkých námořních přístavů v souladu s článkem 9 zákona o reformě přístavního sektoru. Tyto návrhy obsahují popis postoupeného zařízení, jeho prodejní cenu a podmínky jeho financování.
(24)
Bez předchozího stanoviska CNECOP nemůže být podepsán žádný definitivní akt postoupení. Jedná se o stanovisko (nezávazné), jež je zveřejněno na celostátní i místní úrovni.
(25)
Členy CNECOP jsou mimo jiné soudce Účetního dvora, představitel místních orgánů a kvalifikovaná osobnost vybraná na základě kompetentnosti pro oblast přístavního sektoru. Funkce člena CNECOP je neslučitelná s jinými funkcemi souvisejícími s odpovědností za vedení velkých námořních přístavů či podniků překládky, jež mají získat veřejná zařízení, nebo dohledu nad nimi, a to po celou dobu jejího funkčního období a ještě pět let po jeho skončení.
3. DŮVODY, KTERÉ VEDLY K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(26)
Ve svém rozhodnutí ze dne 8. dubna 2009 Komise uváděla, že nelze vyloučit, že postoupení zařízení pro překládku v rámci postupu přímou dohodou neobsahuje prvky podpory. Komise konstatovala, že stanovisko CNECOP není v tomto ohledu závazné. Nicméně v situaci, kdy stanovisko není závazné, Komise vyjádřila pochybnosti, zda majetek bude prodáván za tržní cenu. Komise si rovněž kladla otázku týkající se nezávislosti členů CNECOP.
(27)
Při zkoumání slučitelnosti tohoto postupu týkajícího se postoupení zařízení pro překládku s vnitřním trhem došla Komise k závěru, že zřejmě nelze na tuto záležitost uplatnit žádnou z výjimek stanovených v odstavcích 2 a 3 článku 107 SFEU.
(28)
Komise se v důsledku toho rozhodla zahájit formální vyšetřovací řízení, aby odstranila své pochybnosti ohledně označení dotyčného postupu týkajícího se postoupení zařízení pro překládku za státní podporu a slučitelnosti tohoto opatření se společným trhem.
4. PŘIPOMÍNKY FRANCOUZSKÝCH ORGÁNŮ
(29)
Co se týče povahy stanovisek CNECOP, francouzské orgány připomínají, že tato komise je složena ze čtyř nezávislých členů a její předseda je jedním ze soudců Účetního dvora, přičemž je jmenován jeho prvním předsedou, a vydává stanovisko k dokumentaci o postoupení veřejných zařízení, kterou jí poskytují předsedové představenstev velkých námořních přístavů. Tato dokumentace zahrnuje popis postupu přímou dohodou, seznam postoupeného majetku, návrh aktu postoupení udávající především dohodnutou prodejní cenu a předpokládané podmínky využití terminálu.
(30)
Také připomínají, že poslání CNECOP, v souladu s článkem L. 3211-18 všeobecného zákoníku o majetku veřejnoprávních osob, spočívá zejména v zajištění toho, že veřejná zařízení nebudou postoupena „ani zdarma, ani za cenu nižší, než je tržní hodnota“, odpovídaje tak požadavku na postupování veřejného majetku za tržní cenu.
(31)
Doplňují, že tato komise vydává stanovisko, jež se zveřejní, aby se předešlo každému postoupení za nižší než tržní cenu, a v tomto ohledu se zavazuje, že toto stanovisko bude zveřejněno v úředním věstníku ministerstva životního prostředí, energetiky, trvale udržitelného rozvoje a územního plánování na jeho internetové stránce, stejně jako na místní úrovni formou vyvěšení v každém velkém námořním přístavu. Francouzské orgány mimochodem potvrzují, že každému předsedovi představenstva velkého námořního přístavu - jehož ředitel má na starosti ochranu zájmů přístavu - doručí dopis, ve kterém budou znovu popsány pracovní postupy CNECOP a pravidla postoupení veřejného majetku, které musí povinně dodržovat.
(32)
V této souvislosti francouzské orgány dodávají, že je možné předsedům představenstev v souladu s článkem L. 313-6 zákoníku o finančních soudech uložit pokutu ve výši až dvojnásobku hrubé roční odměny nebo mzdy, na které mají v okamžiku protiprávního jednání nárok, z důvodů neodůvodněné výhody, již měli v úmyslu poskytnout nebo ji poskytli jiné osobě, ať už se jedná o výhody peněžité nebo věcný prospěch, způsobující újmu státní pokladně, správnímu celku nebo zúčastněnému subjektu.
(33)
Francouzské orgány se rovněž zavazují oznámit Evropské komisi ještě před podpisem aktu postoupení každé rozhodnutí předsedy představenstva velkého námořního přístavu, jež by se odchylovalo od stanoviska CNECOP.
(34)
Co se týče kompetentnosti a nezávislosti členů CNECOP, francouzské orgány předávají Komisi životopisy jejích čtyř členů, včetně jejího předsedy, a podrobně informují o kvalifikaci každého ze členů ve vztahu k pravomocem CNECOP. Podle francouzských orgánů všechny tyto osobnosti byly údajně navrženy z důvodu jejich znalosti procesu převádění a privatizace a jejich zkušenosti v oblasti přístavního sektoru, jak dokládaly jejich životopisy.
(35)
V této souvislosti francouzské orgány připomínají, že nezávislost soudců Účetního dvora vůči moci zákonodárné a výkonné je zaručena ústavou ze dne 4. října 1958 a je potvrzena rozhodnutím Ústavní rady 2001-448 DC ze dne 25. července 2001. Nezávislost členů parlamentu vůči moci výkonné je zaručena článkem 16 Deklarace práv člověka a občana ze dne 26. srpna 1789, která zakotvuje zásadu dělby moci a je obsažena v preambuli ústavy ze dne 4. října 1958.
(36)
Francouzské orgány rovněž připomínají, že v souladu s článkem 6 výnosu č. 2008-1032 ze dne 9. října 2008, který provádí zákon č. 2008-660 (14), jsou pravidla neslučitelnosti, jež představují dodatečnou záruku nezávislosti členů CNECOP, pro její členy závazná po dobu jejich funkčního období a ještě pěti let po jeho skočení. Funkce člena CNECOP je neslučitelná:
-
s mandátem člena správní rady, představenstva a dozorčí rady společnosti, jež se zabývá překládkou v přístavech a která nabyla veřejná přístavní zařízení, nebo s výkonem činnosti odměňované takovým podnikem, a
-
s mandátem člena správní rady nebo představenstva velkého námořního přístavu.
(37)
Nakonec se připomíná, že odborná kapacita CNECOP může být posílena tím, že je v souladu s článkem 7 výnosu 2008-1032 ze dne 9. října 2008 (viz výše) možné vyžádat si stanovisko odborníka za účelem přesnějšího ocenění majetku ještě před jeho postoupením podniku překládky.
(38)
Ve smyslu již uvedeného se francouzské orgány domnívají, že postupy týkající se postoupení stanovené zákonem o reformě přístavního sektoru pamatují na všechny záruky, jež jsou dostatečné pro to, aby k postoupení zařízení pro překládku v přístavech a věcných práv, které jsou s nimi spojeny, došlo za tržní hodnotu, a nebyl tedy přítomen žádný prvek státní podpory.
5. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÉ STRANY A PŘIPOMÍNKY FRANCOUZSKÝCH ORGÁNŮ K PŘIPOMÍNKÁM ZÚČASTNĚNÉ STRANY
(39)
Na podporu francouzského postoje organizace ESPO prohlásila, že dotyčná reforma zavedením modelu „landlord“ přispívá ke zlepšení konkurenceschopnosti francouzských přístavů a k celkové výkonnosti evropských přístavů. Převedení činností překládky v přístavech velkými námořními přístavy na soukromé provozovatele fakticky zmodernizuje správu velkých francouzských námořních přístavů a přizpůsobí je modelu, který je v Evropské unii a ve světě nejrozšířenější.
(40)
Vzhledem ke komplexnosti takové reformy a jejím sociálním a finančním dopadům ESPO upozorňuje, že podpora členského státu reformě takového rozsahu je často jedinou možností, jak ji učinit přijatelnou pro všechny zúčastněné.
(41)
Přestože si ESPO nepřeje podrobně posuzovat, zda lze dotyčná opatření považovat za státní podporu, podotýká, že podmínky ocenění zařízení jsou dostatečné pro zajištění toho, aby k jejich postoupení došlo za tržní cenu.
(42)
Francouzské orgány berou na vědomí připomínky ESPO.
6. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(43)
Na základě formálního vyšetřovacího řízení zahájeného v souladu s čl. 108 odst. 2 SFEU a vzhledem k argumentům, jež v této souvislosti předložily francouzské orgány a zúčastněná strana, se Komise domnívá, že dotyčné opatření nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(44)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem“.
(45)
Ke kvalifikaci vnitrostátního opatření jako státní podpory musí být splněny následující kumulativní podmínky, a to: 1) dotčené opatření poskytuje zvýhodnění ze státních prostředků, 2) toto zvýhodnění je selektivní a 3) dotčené opatření narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž a může ovlivnit obchod mezi členskými státy (15).
(46)
Je nejprve třeba poznamenat, že v této souvislosti, aby bylo vyloučeno zvýhodnění, musí být všechen dotyčný veřejný majetek, tj. zařízení pro překládku v přístavech, prodán za tržní cenu.
(47)
V tomto ohledu si Komise všímá toho, že prodej zařízení pro překládku v přístavech se neuskutečňuje v rámci otevřeného, transparentního, nediskriminačního a nepodmíněného nabídkové řízení, neboť takové řízení je zahájeno pouze v případě, když přímá jednání s již přítomnými provozovateli nevedou ke zdárnému konci nebo když není přítomen žádný provozovatel (viz výše bod 21).
(48)
Komise nicméně konstatuje, že v případě přímého prodeje navrhovaný postup předpokládá ustavení státní komise pro oceňování postupovaného majetku, CNECOP. Komise si všímá toho, že CNECOP má za úkol ještě před postoupením vydat veřejné stanovisko k hodnotě majetku, jež je předmětem prodeje.
(49)
Ve svém rozhodnutí ze dne 8. dubna 2009 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise podotkla, že vzhledem k tomu, že stanovisko CNECOP není závazné, nemůže být vyloučeno, že majetek bude prodán za cenu nižší, než je cena tržní.
(50)
S přehlédnutím k pochybnostem vyjádřeným Komisí, francouzské orgány informovaly v dopisech ze dne 20. ledna 2010 a 24. března 2010 Komisi o tom, že ředitel dopravních služeb zaslal dopisy všem předsedům představenstev velkých námořních přístavů ve dnech 16. března 2009 a 18. ledna 2010, ve kterých objasnil rámec jednání o postoupení zařízení pro překládku v přístavech a upřesnil podmínky, jež musí být pro účely tohoto postoupení dodrženy.
(51)
V těchto dopisech byli předsedové představenstev velkých námořních přístavů na jedné straně informováni o tom, že CNECOP bude systematicky požadovat, aby si velké námořní přístavy nechaly vypracovat odborný posudek pro ocenění postupovaného majetku. V této souvislosti je nutné, aby ještě před předložením věci komisi CNECOP došlo k nezávislému technickému ocenění tržní hodnoty zařízení přístavu, které provede nezávislá kancelář znalců a které bude součástí dokumentace předložené komisi CNECOP.
(52)
Předsedové představenstev velkých námořních přístavů jsou na straně druhé informováni o tom že „přestože zákon nepřisuzuje stanoviskům CNECOP charakter nutného souhlasu, není možné je obejít“ a žádný akt postoupení, jež nebyl předmětem stanoviska CNECOP, nemůže být podepsán. Proto za předpokladu nesouhlasného stanoviska CNECOP je nutné buď „znovu otevřít jednání, jestliže lhůta pro předložení věci komisi CNECOP […] k tomu dává dostatek času, a případně předložit novou dokumentaci“, nebo „konstatovat neúspěch jednání a uskutečnit výběrové řízení“.
(53)
Rovněž se uvádí, že vládní komisaři pro velké námořní přístavy budou systematicky napadat výsledek každého rokování dozorčí rady přístavu, jež by obcházelo stanovisko CNECOP, a předsedům představenstev velkých námořních přístavů se připomíná, že jim hrozí sankce v případě, že při výkonu funkce poskytnou neodůvodněnou výhodu třetím osobám.
(54)
Komise se domnívá, že tyto instrukce určené předsedům představenstev velkých námořních přístavů týkající se povinnosti nechat si vypracovat nezávislé oceněné zařízení pro překládku k postoupení a závazného charakteru stanoviska CNECOP jsou dostatečné pro to, aby dotyčná zařízení nebyla prodána za cenu nižší, než je cena tržní.
(55)
Komise si všímá toho, že tato záruka je navíc posílena tím, že stanovisko CNECOP musí vejít ve známost jak na úrovni státu, což zajišťují státní orgány, tak na místní úrovni, za což mají odpovědnost dotyčné přístavy. Toto zveřejnění umožňuje v případě nutnosti napadnout podmínky postoupení dotyčných zařízení pro překládku.
(56)
Co se týče nezávislosti a kvalifikace členů CNECOP pro oceňování postupovaného majetku, předaly francouzské orgány Komisi životopisy jejích čtyř členů včetně předsedy.
(57)
Je zde zapotřebí konstatovat, že jeden z jejích členů, soudce Účetního dvora, byl navržen prvním předsedou Účetního dvora na post předsedy CNECOP a že má přímou profesní zkušenost s námořními záležitostmi. Francouzské orgány v této souvislosti připomínají, že nezávislost soudců Účetního dvora vůči moci zákonodárné a výkonné je zaručena ústavou ze dne 4. října 1958 a je potvrzena rozhodnutím Ústavní rady 2001-448 DC ze dne 25. července 2001.
(58)
Člen CNECOP, který zastupuje územní samosprávní celky má rovněž odbornou kvalifikaci s přímou vazbou na námořní přístavy. Francouzské orgány v této souvislosti připomínají, že nezávislost členů parlamentu vůči moci výkonné je zaručena článkem 16 Deklarace práv člověka a občana ze dne 26. srpna 1789, která zakotvuje zásadu dělby moci a je obsažena v preambuli ústavy ze dne 4. října 1958.
(59)
Co se týče dvou členů navržených coby kvalifikovaných osobností, je na základě jejich životopisů zřejmé, že jeden z nich je kompetentní pro oblast přístavního sektoru a druhý pro oblast převádění veřejného majetku.
(60)
Francouzské orgány rovněž zdůraznily, že v souladu s článkem 6 výnosu č. 2008-1032 ze dne 9. října 2008 (16), jsou pravidla neslučitelnosti, jež představují dodatečnou záruku nezávislosti členů CNECOP, pro její členy závazná po dobu jejich funkčního období a ještě pěti let po jeho skočení (viz bod 36).
(61)
Komise konstatuje, že tato pravidla neslučitelnosti představují v daném případě dodatečnou záruku nezávislosti členů CNECOP.
(62)
Na základě těchto skutečností a při specifických okolnostech tohoto případu je Komise toho názoru, že povinnost nechat si vypravovat posudek k ocenění tržní hodnoty zařízení od nezávislé kanceláře znalců, na základě kterého kvalifikování a nezávislí členové CNECOP vydají závazné stanovisko, je v zásadě zárukou toho, že postoupení proběhne v souladu s tržními podmínkami.
(63)
Při striktním dodržení podmínek a okolností uvedených v hlavě 6. Posouzení opatření se není nutné domnívat, že by postoupení zařízení pro překládku v přístavech, ke kterému dochází v souvislosti s přímým prodejem, mohlo poskytovat hospodářskou výhodu kupci tohoto materiálu. To se ovšem netýká případných jednotlivých transakcí, jež by striktně nedodržely uvedené podmínky.
7. ZÁVĚR
(64)
Na základě všech uvedených důvodů Komise
-
bere na vědomí stažení oznámení týkající se dvou opatření doprovázejících reformu přístavního sektoru oznámených z důvodů daňového dopadu, jež jsou uvedena v bodě 2 tohoto rozhodnutí,
-
se domnívá, že postup týkající se postoupení zařízení, vybavení a specifických instalací pro překládku v přístavech, který již byl předmětem rozhodnutí Komise ze dne 8. dubna 2009 a který je popsán v bodech 16 až 25 tohoto rozhodnutí, nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Opatření spočívající v převádění zařízení pro překládku v přístavech na soukromé provozovatele, které Francie hodlá zavést v rámci reformy přístavního sektoru stanovenou zákonem č. 2008-660 ze dne 4. července 2008, nepředstavuje podporu, na niž by se vztahoval čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Zavedení tohoto opatření se tímto povoluje.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 29. června 2011.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 29 juni 2011
om stödåtgärd SA.27106 (C 13/09 - f.d. N 614/08) som Frankrike planerar att genomföra till förmån för hamnsektorn
[delgivet med nr K(2011) 4391]
(Endast den franska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
(2011/519/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,
med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (1), särskilt artikel 62.1 a,
efter att ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (2) i enlighet med artikel 108.2 första stycket i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (3) och med beaktande av dessa synpunkter, och
av följande skäl:
1. FÖRFARANDE
(1)
Genom en skrivelse av den 4 december 2008 anmälde de franska myndigheterna i enlighet med artikel 108.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt en stödordning bestående av skatteåtgärder som åtföljer lag nr 2008-660 av den 4 juli 2008 om hamnreform (4). Anmälan registrerades med nr N 614/08.
(2)
Syftet med den anmälda skattebestämmelsen var att stödja den överföring av anläggningar för godshantering som föreskrivs i reformen till privata operatörer. Bestämmelsen omfattade två åtgärder. Den första åtgärden är en gradvis minskning, med en giltighetstid begränsad till fem år, av det hyresvärde som ligger till grund för beräkning av lokala skatter för privata operatörer som övertar anläggningar för godshantering. Den andra åtgärden är en möjlighet för lokala myndigheter som förvaltar kusthamnar att befria godshanteringsföretag från taxe professionnelle (lokal skatt på inkomst av yrkesmässig verksamhet, nedan kallad taxe professionnelle) under en begränsad period på sex år.
(3)
Genom en skrivelse av den 11 december 2008 uppmanade kommissionen de franska myndigheterna att inkomma med kompletterande upplysningar om den anmälda skattebestämmelsen samt om förfarandet för överlåtelse av särskilda anläggningar, utrustningar och installationer för godshantering i de stora kusthamnarna. På begäran av de franska myndigheterna förlängdes tidsfristen för att inkomma med svar till den 9 februari 2009.
(4)
Den 28 januari 2009 hölls ett möte mellan de franska myndigheterna och kommissionens avdelningar. Genom en skrivelse av den 10 februari 2009 översände de franska myndigheterna kompletterande upplysningar till kommissionen.
(5)
Genom en skrivelse av den 9 april 2009 (D/2165) underrättade kommissionen Frankrike om sitt beslut av den 8 april 2009 att inleda det formella granskningsförfarande som anges i artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Beslutet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (5). Beslutet gäller både den anmälda skattebestämmelsen och förfarandet för överlåtelse av särskilda anläggningar, utrustningar och installationer för godshantering. I beslutet uppmanar kommissionen Frankrike och berörda parter att inkomma med sina synpunkter inom en viss tidsfrist.
(6)
Den 11 maj 2009 (A/18191) mottog kommissionen de franska myndigheternas synpunkter. Inom den fastställda tidsfristen mottog kommissionen även synpunkter från en berörd part, det vill säga den europeiska hamnorganisationen (European Seaports Organisation, nedan kallad ESPO). Genom en skrivelse av den 16 juli 2009 (D/60307) översändes ESPO:s synpunkter till de franska myndigheterna, som kommenterade dem genom en skrivelse av den 27 augusti 2009 (A/28446).
(7)
Den 30 november 2009 hölls ett möte mellan de franska myndigheterna och kommissionens avdelningar. Efter det mötet översände de franska myndigheterna kompletterande upplysningar till kommissionen genom skrivelser av den 25 januari 2010 (A/3263) och den 24 mars 2010 (A/5136).
(8)
Med anledning av den reform av taxe professionnelle som genomförts i Frankrike bad kommissionen genom en skrivelse av den 9 juni 2010 (D/7519) de franska myndigheterna att inkomma med kompletterande upplysningar. Kommissionen ville genom skrivelsen få klargöranden när det gäller den effekt som indragningen av taxe professionnelle har för den anmälda bestämmelsen och för förfarandet.
(9)
Genom en skrivelse av den 2 juli 2010 bad de franska myndigheterna om en förlängning av tidsfristen. De franska myndigheternas svar inkom till kommissionen genom en skrivelse av den 4 augusti 2010 (A/11533).
(10)
Genom den skrivelsen informerade de franska myndigheterna kommissionen om att de drog tillbaka sin anmälan med avseende på den skattemässiga aspekten av möjligheten för lokala myndigheter som förvaltar kusthamnar att befria godshanteringsföretag från taxe professionnelle under en begränsad period på sex år. Åtgärden innebar i praktiken en möjlighet att vid beräkningen av taxe professionnelle, på vissa villkor och under perioden 2010-2015, göra undantag för hyresvärdet på särskilda anläggningar, utrustningar och installationer för godshantering. Möjligheten saknar dock grund eftersom taxe professionnelle har dragits in och dessutom upphävts genom 2010 års finanslag.
(11)
När det gäller den skatteåtgärd i anmälan som avser en gradvis och tidsbegränsad minskning av det hyresvärde som ligger till grund för fastställandet av lokala skatter för privata operatörer som övertar anläggningar, utrustningar och installationer i stora kusthamnar meddelar de franska myndigheterna i sin skrivelse av den 2 juli 2010 att minskningen även gäller fastighetsskatten för företag avseende den lokala skatt (contribution économique territoriale) (6) som ersätter taxe professionnelle. De franska myndigheterna har i det avseendet informerat kommissionen om vilka de fyra företag som mottar stöd (7) enligt denna åtgärd är och om beloppet på den skatteförmån som stödet innebär för vart och ett av dessa företag.
(12)
För tre av de berörda företagen uppgår de beräknade skatteförmåner som mottagits till en skattebefrielse som är lägre än det tak på 200 000 euro under en period om tre på varandra följande beskattningsår som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1998/2006 av den 15 december 2006 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i fördraget på stöd av mindre betydelse (8). Detta gäller inte det fjärde berörda företaget.
(13)
Mot denna bakgrund och med anledning av flera kontakter med kommissionen beslutade de franska myndigheterna att begränsa den fördel som, med tillämpning av den åtgärd som nämns i punkt 11 kan beviljas företagen upp till det tak och på de villkor som anges i förordning (EG) nr 1998/2006.
(14)
Genom en skrivelse av den 20 januari 2011 underrättade de franska myndigheterna dessutom kommissionen om antagandet av artikel 36 i lag nr 2010-1658 av den 29 december 2010 om ändring av 2010 års finanslag (9), genom vilken den gradvisa skattesänkning som föreskrivs inom ramen för hamnreformen underordnas förordning (EG) nr 1998/2006. De franska myndigheterna har även meddelat kommissionen att de återkallar sin anmälan beträffande denna sistnämnda skatteåtgärd i hamnreformen.
(15)
Kommissionen noterar att de franska myndigheterna återkallar sin anmälan när det gäller alla delar i den anmälda skattebestämmelsen. Detta beslut gäller endast det förfarande för överlåtelse av särskilda anläggningar, utrustningar och installationer för godshantering som omfattades av kommissionens beslut av den 8 april 2009. Detta beslut gäller inte driftsvillkoren för de särskilda anläggningarna, utrustningarna och installationerna för godshantering före eller efter deras överlåtelse.
2. DETALJERAD BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN
2.1 Bakgrund
(16)
Åtgärden i fråga ingår i den hamnreform som är föremål för lagen om hamnreform (10). Syftet med reformen är att förbättra de franska hamnarnas effektivitet och konkurrenskraft (Dunkerque, Le Havre, Nantes Saint Nazaire, La Rochelle, Bordeaux och Marseille).
(17)
Mot denna bakgrund har lagen om hamnreform följande syften:
-
Att omdefiniera uppdragen för självständiga hamnar (ports autonomes) som i den europeiska delen av Frankrike blir ”stora kusthamnar” (11).
-
Att modernisera förvaltningen av de stora kusthamnarna.
-
Att organisera samordningen mellan hamnar längs samma kust eller belägna längs samma vattenväg.
-
Att förenkla och rationalisera hamnarnas godshantering enligt modellen för de största europeiska hamnarna och upprätta integrerade terminaloperatörer med ansvar för all godshantering.
(18)
De stora kusthamnarnas uppdrag kommer att vara inriktade på statsmaktens verksamheter (säkerhet, skydd och hamnpolis) och på de funktioner som avser hamnområdenas planering. De integrerade terminaloperatörerna kommer däremot att ha ansvaret för all godshantering i syfte att förbättra den verksamhetens effektivitet.
(19)
De franska myndigheterna har preciserat att överföringen av den godshanteringsverksamhet som fortfarande bedrivs av de stora kusthamnarna till privata operatörer genom ett förfarande för överlåtelse av anläggningarna i de hamnarna ingår i arbetet för att förenkla och rationalisera hamnarnas godshantering. Enligt de franska myndigheterna innebär reformen även en tillnärmning av det franska systemet till den europeiska modellen, där hamnmyndighetens och hamnoperatörens respektive funktioner är tydligt åtskilda och där operatören för det mesta är ett privat företag.
2.2 Förfarandet för överlåtelse av anläggningar
(20)
De stora kusthamnarna upphör att driva de särskilda anläggningar, utrustningar och installationer för godshantering (nedan kallade godshanteringsanläggningar) som de överlåter till privata företag enligt det försäljningsförfarande som beskrivs i artikel 9 i lagen om hamnreform.
(21)
Enligt den här bestämmelsen (12) är förfarandet för försäljning av godshanteringsanläggningar och överlåtelse av de sakrätter som hör till dessa uppdelat i följande faser:
-
Först förhandlar den stora kusthamnen om villkoren för överföringen av godshanteringsanläggningen med de operatörer som regelbundet använder hamnens tjänster eller som har gjort stora investeringar i terminalen.
-
Om det inte finns några operatörer eller om förhandlingarna inte leder någonstans inom en tidsfrist på tre månader, infordrar den stora kusthamnen intresseanmälningar inom ramen för ett öppet och icke-diskriminerande förfarande.
-
Om infordran av intresseanmälningar inte får något resultat och om den strategiska planen för den stora kusthamnen så föreskriver, får kusthamnen inrätta en filial som ska anförtros den berörda verksamheten. Efter fem år ska en ny infordran av intresseanmälningar organiseras. Vid slutet av denna infordran ska terminalavtal ingås med de operatörer som godkänns.
(22)
Enligt artikel 9 i lagen om hamnreform ska en nationell oberoende kommission för utvärdering av överlåtelser av hamnanläggningar (dvs. commission nationale d’évaluation des cessions d’outillages portuaires, nedan kallad CNECOP) ha ansvaret för att se till att allt genomförs i god ordning och att förfarandet för överlåtelse av anläggningarna är öppet (13). Kommissionens roll är att avge ett yttrande där tillgångarna utvärderas före överlåtelsen. Inom ramen för detta ska den beakta den ekonomiska jämvikten och möjligheterna att utveckla verksamheten. CNECOP får för detta ändamål även ta hjälp av en expert för att beräkna tillgångarnas värde.
(23)
CNECOP:s yttranden avges på grundval av de förslag till överlåtelsehandlingar som ska finnas i den akt som översänds av ordföranden för de stora kusthamnarnas direktioner enligt artikel 9 i lagen om hamnreform. Dessa förslag innehåller en beskrivning av de anläggningar som ska överlåtas, deras försäljningspris och villkoren för deras finansiering.
(24)
Ingen slutgiltig överlåtelsehandling får undertecknas utan förhandsyttrande från CNECOP. Det handlar om ett enkelt yttrande (icke bindande) som offentliggörs på nationell och lokal nivå.
(25)
Bland CNECOP:s ledamöter finns en domare från den franska revisionsrätten, en företrädare för de lokala myndigheterna och en kvalificerad person som valts på grundval av sin kompetens på området för hamnfrågor. Funktionen som ledamot i CNECOP är oförenlig med andra funktioner med ansvar i lednings- eller tillsynsorgan i stora kusthamnar eller godshanteringsföretag som är spekulant på offentliga anläggningar under hela mandattiden och i fem år efter mandatets upphörande.
3. SKÄL TILL ATT INLEDA DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET
(26)
I sitt beslut av den 8 april 2009 ansåg kommissionen att det inte kan uteslutas att överlåtelsen av godshanteringsanläggningar inom ramen för ett underhandsförfarande har inslag av statligt stöd. Kommissionen konstaterade i detta avseende att CNECOP:s yttrande inte är bindande. Eftersom denna bindande karaktär saknas uttryckte kommissionen tvivel om huruvida tillgångarna säljs till marknadspris. Kommissionen ifrågasatte även om CNECOP:s ledamöter var oberoende.
(27)
Eftersom det rör sig om en granskning av om detta överlåtelseförfarande av godshanteringsanläggningar är förenligt med den inre marknaden bedömde kommissionen att inget av de undantag som anges i artikel 107.2 och 107.3 i EUF-fördraget är tillämpligt i detta ärende.
(28)
Kommissionen beslutade därför att inleda det formella granskningsförfarandet för att skingra alla tvivel rörande frågan om förfarandet för överlåtelse av godshanteringsanläggningar kan betecknas som statligt stöd och rörande åtgärdernas förenlighet med den inre marknaden.
4. KOMMENTARER FRÅN FRANKRIKE
(29)
Vad beträffar det yttrande som utfärdas av CNECOP erinrar de franska myndigheterna om att denna kommission består av fyra oberoende ledamöter, vars ordförande utses bland domarna i den franska revisionsrätten av dess förste ordförande och att den utfärdar ett yttrande om de överlåtelseakter rörande offentliga anläggningar som översänds av ordföranden för de stora kusthamnarnas direktioner. Dessa akter innehåller en beskrivning av det underhandsförfarande som följts, en förteckning över de tillgångar som överlåtelsen gäller, ett förslag till överlåtelsehandling i vilket särskilt det beräknade försäljningspriset anges och de planerade villkoren för terminalens utnyttjande.
(30)
De erinrar även om att CNECOP enligt artikel L. 3211-18 i den franska allmänna lagen om offentliga juridiska personers egendom särskilt har i uppdrag att säkerställa att offentliga anläggningar inte överlåts ”utan ersättning eller till ett pris som understiger marknadsvärdet”, vilket motsvarar kravet på överlåtelse av offentliga tillgångar till marknadspris.
(31)
De franska myndigheterna tillägger att CNECOP avger ett enkelt yttrande som offentliggörs för att hindra överlåtelser till ett pris som understiger marknadspriset. De förbinder sig att i detta avseende se till att yttrandet offentliggörs i den officiella bulletinen på webbplatsen för ministeriet för ekologi, energi, hållbar utveckling och fysisk planering samt på lokal nivå genom affischering i alla stora kusthamnar. De uppger att de dessutom översänder en skrivelse till alla ordförande för de stora kusthamnarnas direktioner, som har ansvaret för att bevaka hamnens intressen, där de erinrar om CNECOP:s arbetsordning samt om de regler för överlåtelse av offentliga tillgångar som de är skyldiga att följa.
(32)
De franska myndigheterna tillägger i detta sammanhang att enligt artikel L. 313-6 i den franska lagen om finansdomstolar kan ordföranden åläggas böter till ett belopp som kan uppgå till det dubbla beloppet på den årliga bruttoersättning eller bruttolön som de uppbär vid det datum då överträdelsen begås. Detta gäller alla oberättigade fördelar som de har försökt skaffa sig själva eller har skaffat andra personer, oavsett om fördelen i fråga är ekonomisk eller i natura och om den är till skada för statskassan, samhället eller det berörda organet.
(33)
De franska myndigheterna förpliktar sig dessutom att innan överlåtelsehandlingen undertecknas underrätta Europeiska kommissionen om alla beslut som fattas av en ordförande för en stor kusthamns direktion och som avviker från ett yttrande från CNECOP.
(34)
När det gäller CNECOP-ledamöternas kompetens och oberoende översänder de franska myndigheterna till kommissionen de fyra ledamöternas meritförteckningar, inklusive ordförandens meritförteckning. Dessutom beskriver de varje ledamots kvalifikationer med avseende på CNECOP:s behörigheter. Enligt de franska myndigheterna har alla dessa personer föreslagits på grundval av deras kunskaper om processen för överföring och privatisering eller deras erfarenheter på området för hamnfrågor, vilket deras meritförteckningar vittnar om.
(35)
De franska myndigheterna erinrar i detta sammanhang särskilt om att den oberoende ställning som domarna i den franska revisionsrätten har med avseende på lagstiftande makt och verkställande makt garanteras genom Frankrikes konstitution av den 4 oktober 1958 och bekräftas genom konstitutionsrådets beslut nr 2001-448 DC av den 25 juli 2001. Parlamentsledamöternas oberoende ställning med avseende på lagstiftande makt garanteras genom artikel 16 i den franska deklarationen om mänskliga och medborgerliga rättigheter av den 26 augusti 1789, som stadfäster principen om maktdelning och anförs i inledningen till konstitutionen av den 4 oktober 1958.
(36)
De franska myndigheterna erinrar dessutom om att CNECOP:s ledamöter, enligt artikel 6 i dekret nr 2008-1032 av den 9 oktober 2008 antaget med tillämpning av lag nr 2008-660 (14), omfattas av regler som utgör en kompletterande garanti för deras oberoende genom att det uppdraget under hela mandattiden och under en tid på fem år efter dess upphörande är oförenligt med följande typer av uppdrag:
-
Alla uppdrag som ledamot av en styrelse, direktion eller tillsynsnämnd i ett godshanteringsföretag som är spekulant på offentliga godshanteringsanläggningar samt avlönad verksamhet ett sådant företag.
-
Alla uppdrag som ledamot av en stor kusthamns tillsynsnämnd eller direktion.
(37)
Slutligen erinrar de franska myndigheterna om att CNECOP:s sakkunskap kan stärkas. Enligt artikel 7 i dekret nr 2008-1032 av den 9 oktober 2008 har CNECOP möjlighet att ta hjälp av en expert för en mer exakt beräkning av tillgångarnas värde före deras överlåtelse till godshanteringsföretagen.
(38)
Mot bakgrund av ovanstående anser de franska myndigheterna att de överlåtelseförfaranden som föreskrivs i lagen om hamnreform innehåller alla garantier som krävs för att säkerställa att överlåtelsen av godshanteringsanläggningarna och de sakrätter som hör till dessa kommer att göras till marknadsvärdet och att den följaktligen inte har några inslag av statligt stöd.
5. SYNPUNKTER FRÅN DEN BERÖRDA PARTEN OCH KOMMENTARER FRÅN FRANKRIKE OM DEN BERÖRDA PARTENS SYNPUNKTER
(39)
ESPO hävdar, till stöd för de franska myndigheternas ståndpunkt, att reformen i fråga bidrar till att förbättra de franska hamnarnas konkurrenskraft och till de europeiska hamnarnas totala effektivitet genom att den så kallade värdskapsmodellen (landlord model) införs. En överföring av den godshanteringsverksamhet som drivs av de stora kusthamnarna till privata operatörer kommer att modernisera förvaltningen av Frankrikes stora kusthamnar genom en anpassning till den mest valda modellen i EU och världen.
(40)
Med hänsyn till reformens komplexitet samt dess sociala och finansiella konsekvenser framhåller ESPO att den berörda medlemsstatens bistånd i en reform som är så omfattande ofta är det enda sättet att göra den godtagbar för alla berörda parter.
(41)
Utan att vilja göra någon närmare bedömning av åtgärdernas karaktär av statligt stöd konstaterar ESPO att villkoren för anläggningarnas utvärdering är sådana att de garanterar att deras överlåtelse kommer att ske till marknadspris.
(42)
De franska myndigheterna noterar ESPO:s synpunkter.
6. BEDÖMNING AV ÅTGÄRDEN
(43)
Till följd av det formella granskningsförfarande som inletts på grundval av artikel 108.2 i EUF-fördraget och med hänsyn till de argument som inom ramen för förfarandet lagts fram av de franska myndigheterna och den berörda parten bedömer kommissionen att åtgärden i fråga inte utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
(44)
Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är ”stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna”.
(45)
För att en nationell åtgärd ska anses utgöra statligt stöd måste följande kumulativa villkor uppfyllas: 1) Åtgärden i fråga är en fördel som ges med hjälp av statliga medel. 2) Denna fördel är selektiv. 3) Åtgärden i fråga snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen och kan påverka handeln mellan medlemsstaterna (15).
(46)
Det är för det första lämpligt att framhålla att de berörda offentliga tillgångarna, det vill säga hamnarnas godshanteringsanläggningar, måste säljas till marknadspris för att man i detta sammanhang ska kunna utesluta varje form av fördel.
(47)
I detta avseende konstaterar kommissionen att försäljningen av hamnarnas godshanteringsanläggningar inte görs inom ramen för ett villkorslöst anbudsförfarande som är öppet, tydligt och icke-diskriminerande. Det är nämligen bara om underhandsförhandlingarna inte leder till ett resultat med de operatörer som redan är verksamma i hamnen eller om det inte finns några operatörer där som ett sådant förfarande genomförs (se punkt 21).
(48)
Kommissionen konstaterar när det gäller underhandsförsäljning att det föreslagna förfarandet innebär att en nationell oberoende kommission för utvärdering av överlåtna tillgångar ska inrättas, dvs. CNECOP. Kommissionen noterar att CNECOP före överlåtelsen ska avge ett offentligt yttrande om värdet på de tillgångar som är föremål för försäljningen.
(49)
I sitt beslut av den 8 april 2009 att inleda det formella granskningsförfarandet konstaterar kommissionen att CNECOP:s yttrande inte är bindande och att det inte kan uteslutas att tillgångarna säljs till ett lägre pris än marknadspriset.
(50)
Med hänsyn till kommissionens tvivel informerade de franska myndigheterna genom skrivelser av den 20 januari 2010 och den 24 mars 2010 om de skrivelser som sänts av direktören för transporttjänster till alla ordförande för de stora kusthamnarnas direktioner, daterade den 16 mars 2009 och den 18 januari 2010. I skrivelserna klargörs ramen för förhandlingarna om godshanteringsanläggningarnas överlåtelse. Dessutom preciseras de villkor som måste uppfyllas för denna överlåtelse.
(51)
Enligt dessa skrivelser informeras ordföranden för de stora kusthamnarnas direktioner om att CNECOP systematiskt kommer att begära att hamnarna tar hjälp av experter för att utvärdera de tillgångar som ska överlåtas. Innan ärendet hänskjuts till CNECOP ska en oberoende teknisk utvärdering av hamnanläggningarnas marknadsvärde utföras av en oberoende expertbyrå, vilken ska ingå i den akt som lämnas till CNECOP.
(52)
Ordföranden för de stora kusthamnarnas direktioner ska dessutom underrättas om att ”även om ett samtycke inte krävs enligt lagen måste yttrandet beaktas” och ingen överlåtelsehandling som avviker från det yttrande som avgivits av CNECOP får undertecknas. Vid ett negativt yttrande från CNECOP ska ”förhandlingarna återupptas om det datum då ärendet ska hänskjutas till CNECOP […] så medger och i förekommande fall en ny akt lämnas in”, eller så ska det ”konstateras att förhandlingarna har misslyckats och ett förfarande för infordran av intresseanmälningar genomföras”.
(53)
Dessutom anges att regeringens företrädare i de stora kusthamnarna systematiskt kommer att invända mot beslut från hamnens tillsynsorgan som avviker från ett yttrande från CNECOP. Ordföranden för de stora kusthamnarnas direktioner erinras även om de påföljder som de riskerar om de i samband med utövandet av sina funktioner ger tredje man en oberättigad fördel.
(54)
Kommissionen anser att de föreskrifter som riktar sig till ordföranden för de stora kusthamnarnas direktioner rörande kravet att låta utföra en oberoende utvärdering av de godshanteringsanläggningar som ska överlåtas, samt rörande den bindande karaktären hos CNECOP:s yttrande, utgör en garanti för att anläggningarna i fråga inte säljs till ett lägre pris än marknadspriset.
(55)
Kommissionen noterar att dessa omständigheter förstärks av det faktum att CNECOP:s yttrande måste omfattas av ett offentliggörande på nationell nivå som säkerställs av de nationella myndigheterna, och ett offentliggörande på lokal nivå som säkerställs av de berörda hamnarna. Dessa offentliggöranden är i förekommande fall sådana att villkoren för de aktuella godshanteringsanläggningarnas överlåtelse kan bestridas.
(56)
När det gäller CNECOP-ledamöternas kompetens och oberoende avseende utvärderingen av de överlåtna tillgångarna har de franska myndigheterna till kommissionen översänt de fyra ledamöternas meritförteckningar, inklusive ordförandens meritförteckning.
(57)
Kommissionen konstaterar att en av dessa ledamöter är ledamot av den franska revisionsrätten och har föreslagits till ordförande för CNECOP av revisionsrättens förste ordförande. Denna ledamot har yrkeserfarenheter som har ett direkt samband med sjöfartsfrågor. De franska myndigheterna erinrar i detta sammanhang om att den oberoende ställning som domarna i den franska revisionsrätten har med avseende på lagstiftande makt och verkställande makt garanteras genom Frankrikes konstitution av den 4 oktober 1958 och bekräftas genom konstitutionsrådets beslut nr 2001-448 DC av den 25 juli 2001.
(58)
Den ledamot i CNECOP som har ansvaret för att företräda de lokala myndigheterna har sakkunskaper som har ett direkt samband med kusthamnarna. De franska myndigheterna erinrar i detta sammanhang om att parlamentsledamöternas oberoende ställning med avseende på lagstiftande makt garanteras genom artikel 16 i den franska deklarationen om mänskliga och medborgerliga rättigheter av den 26 augusti 1789, som stadfäster principen om maktdelning och anförs i inledningen till konstitutionen av den 4 oktober 1958.
(59)
Vad beträffar de två ledamöter som föreslagits i egenskap av sakkunniga personer framgår det tydligt av deras meritförteckningar att de har kompetens på området för hamnfrågor respektive området för överföringar av offentliga tillgångar.
(60)
De franska myndigheterna har dessutom gjort gällande att enligt artikel 6 i dekret nr 2008-1032 av den 9 oktober 2008 (16) omfattas CNECOP:s ledamöter av regler om oförenlighet under hela mandattiden och under en tid på fem år efter uppdragets upphörande (se punkt 36).
(61)
Kommissionen konstaterar att i detta fall utgör dessa regler om oförenlighet en kompletterande garanti för CNECOP-ledamöternas oberoende.
(62)
På grundval av dessa faktorer och med hänsyn till omständigheterna i detta fall anser kommissionen att kravet på att en oberoende expertbyrå ska utföra en värdering av anläggningarnas marknadsvärde som ska ligga till grund för ett bindande yttrande från de kompetenta och oberoende CNECOP-ledamöterna i princip ger möjlighet att garantera att överlåtelsen genomförs i enlighet med marknadsvillkoren.
(63)
Om villkoren som anges i kapitel 6 Bedömning av åtgärden strikt följs finns inga skäl att anse att den överlåtelse av godshanteringsanläggningar som görs inom ramen för en underhandsförsäljning kan innebära att en ekonomisk fördel ges till köparna av det materialet. Det är däremot inte fallet om eventuella individuella transaktioner som inte strikt följer dessa villkor genomförs.
7. SLUTSATSER
(64)
Mot bakgrund av ovanstående
-
beaktar kommissionen att anmälan rörande de två stödjande åtgärder som anmälts i egenskap av skattebestämmelser inom ramen för hamnreformen och som identifieras i punkt 2 i detta beslut har återkallats,
-
anser kommissionen att det förfarande för överlåtelse av särskilda anläggningar, utrustningar och installationer för godshantering som omfattades av kommissionens beslut av den 8 april 2009 och som beskrivs i punkterna 16-25 i det här beslutet inte utgör ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Beslutet om att överföra godshanteringsanläggningar i hamnar till privata operatörer, som Frankrike planerar att genomföra som ett led i den hamnreform som fastställs i lag nr 2008-660 av den 4 juli 2008, utgör inte ett stöd som omfattas av artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
Genomförandet av denna åtgärd godkänns.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till Republiken Frankrike.
Utfärdat i Bryssel den 29 juni 2011.