NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 642/2010
ze dne 20. července 2010,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o dovozní cla v odvětví obilovin
(kodifikované znění)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (1), a zejména na článek 143 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1249/96 ze dne 28. června 1996, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o dovozní cla v odvětví obilovin (2), bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Článek 135 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví celní sazby společného celního sazebníku, které mají být účtovány při dovozu produktů uvedených v článku 1 uvedeného nařízení. Pro produkty uvedené v čl. 136 odst. 1 uvedeného nařízení se však dovozní clo rovná intervenční ceně použitelné na tyto produkty v době dovozu, která se zvýší o 55 % a poté sníží o dovozní cenu CIF použitelnou pro dotčenou zásilku.
(3)
Pro účely klasifikace dovážených produktů se v některých případech produkty uvedené v čl. 136 odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 dělí do několika standardních jakostí. Proto by měly být standardní jakosti, které budou použity, definovány podle objektivních kritérií pro klasifikaci a měly by být stanoveny míry odchylek, aby mohl být dovážený produkt podle jakosti klasifikován co nejvhodněji. Z možných objektivních kritérií pro klasifikaci jakosti pšenice obecné je při obchodování nejužívanějším a nejsnáze kontrolovatelným kritériem obsah proteinů, měrná hmotnost a obsah různých nečistot (Schwarzbesatz). Pro pšenici tvrdou jsou těmito kritérii měrná hmotnost, obsah různých nečistot (Schwarzbesatz) a obsah skelných zrn. Proto je třeba podrobit dovážené zboží analýze, aby bylo možné určit tyto parametry pro jednotlivé dovážené zásilky. V případech, kdy Unie stanovila úřední postup pro uznávání osvědčení o jakosti, která jsou vydaná orgánem v zemi původu, však lze tyto analýzy provádět pouze za účelem ověření na dostatečně reprezentativním počtu dovezených zásilek.
(4)
Podle čl. 136 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 je pro účely výpočtu dovozního cla nutné pravidelně stanovovat reprezentativní dovozní ceny CIF pro produkty, jichž se odstavec 1 uvedeného článku týká. Je třeba určit cenové kotace pro různé jakosti pšenice a jiných obilovin, aby mohly být tyto ceny stanoveny. Je proto třeba tyto kotace definovat.
(5)
V zájmu jasnosti a transparentnosti představují kotace pro jednotlivé druhy pšenice a jiné obiloviny na komoditních burzách ve Spojených státech amerických objektivní základ pro stanovení reprezentativních dovozních cen CIF. Vzhledem k připočtení obchodní prémie, jež je na trhu Spojených států poskytována pro všechny jakosti jednotlivých obilovin, je možné přepočítat burzovní kotace pro jednotlivé obiloviny na cenu FOB při vývozu ze Spojených států. Připočtením nákladů na námořní dopravu mezi Mexickým zálivem či Velkými jezery a přístavem Unie na trhu s námořní dopravou mohou být tyto ceny FOB přepočteny na reprezentativní dovozní ceny CIF. Z hlediska objemu dopravovaného nákladu a obchodu v přístavu v Rotterdamu je tento přístav cílovou stanicí v Unii, pro niž jsou kotace cen za námořní dopravu nejznámější veřejnosti, nejtransparentnější a nejdostupnější. Proto je cílovým přístavem Unie Rotterdam.
(6)
Z tohoto důvodu a v zájmu transparentnosti se reprezentativní dovozní ceny CIF uvedené v čl. 136 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví podle kotací na komoditní burze pro příslušný druh obilovin, podle obchodní prémie pro tento druh obilovin poskytnuté a nákladů na námořní dopravu mezi Mexickým zálivem nebo Velkými jezery a přístavem v Rotterdamu. Nicméně rozdíly mezi náklady na dopravu podle cílového přístavu jsou důvodem k paušální úpravě dovozního cla pro přístavy Unie u Středozemního moře a u Černého moře, na Atlantickém pobřeží Iberského poloostrova, ve Spojeném království, v Irsku, v severských zemích, v pobaltských zemích a v Polsku. Ke sledování vývoje takto stanovených dovozních cen CIF je třeba denně monitorovat složky, které tvoří součást pro jejich výpočet. Reprezentativní dovozní ceny CIF pro ječmen umožňují odhadnout situaci na trhu pro čirok a žito, a proto platí pro tyto obiloviny reprezentativní dovozní ceny CIF stanovené pro ječmen.
(7)
Pro účely stanovení dovozního cla pro obiloviny podle článku 136 nařízení (ES) č. 1234/2007 období deseti pracovních dnů pro zaznamenávání reprezentativních dovozních cen CIF pro jednotlivé obiloviny spolehlivě odráží vývoj trhu. Dovozní cla pro tyto produkty jsou proto stanovena patnáctý den a poslední pracovní den každého měsíce podle průměrné reprezentativní dovozní ceny CIF zaznamenané během zmíněného období. Takto vypočtené dovozní clo může být používáno po dobu dvou týdnů, aniž by citelně ovlivnilo dovozní cenu po zaplacení cla. Pokud však pro určený produkt není v období výpočtu reprezentativní dovozní ceny CIF k dispozici burzovní kotace nebo dojde-li v důsledku náhlých změn jednotlivých složek výpočtu dovozního cla k výraznému kolísání dovozních cen CIF v období výpočtu, je nutno přijmout opatření pro udržení reprezentativnosti dovozní ceny CIF pro příslušný produkt. Dojde-li k výraznému kolísání burzovních kotací, obchodních prémií souvisejících s kotacemi, nákladů na námořní dopravu nebo směnného kurzu použitého pro výpočet reprezentativní dovozní ceny CIF pro daný produkt, reprezentativnost ceny používané pro výpočet dovozního cla se zabezpečí úpravou, která odpovídá odchylce od platného stanovení, která byla těmito změnami způsobená. Ačkoli je provedena taková úprava, načasování dalšího stanovení dovozních cel nemusí být ovlivněno.
(8)
Za normálních tržních podmínek burzovní kotace používaná pro výpočet reprezentativní dovozní ceny CIF při dovozech kukuřice seté tvrdozrnné nezohledňuje jakostní prémii, a to buď kvůli zvláštní jakosti zboží nebo proto, že cena produktu, který má být dovezen, tuto prémii k běžné ceně dotčeného produktu zahrnuje. Za tím účelem, aby byla tato jakostní prémie vzhledem k ceně nebo ke kotaci zohledněna, měla by být dovozcům, kteří prokážou, že dovezené zboží použili pro výrobu produktů vysoké jakosti, pro něž může být taková prémie poskytnuta, při dovozu dotčeného produktu část dovozního cla uhrazena paušální sazbou.
(9)
Ve snaze zajistit, aby dovozci dodržovali ustanovení tohoto nařízení, by měl být kromě jistot týkajících se licencí stanoven režim dodatečných jistot.
(10)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Celní sazby společného celního sazebníku uvedené v článku 135 a článku 136 odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 jsou sazby použitelné v den stanovený v článku 67 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (4).
Článek 2
1. Dovozní cla uvedená v čl. 136 odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 pro produkty kódů KN 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99 (pšenice obecná vysoké jakosti), 1002 00 00, 1005 10 90, 1005 90 00 a 1007 00 90, kromě hybridů k setí, se vypočítávají denně, Komise je však stanoví patnáctý pracovní den každého měsíce pro použití od šestnáctého dne tohoto měsíce a poslední pracovní den každého měsíce pro použití od prvního dne měsíce následujícího. Pokud patnáctého není pracovní den Komise, cla se stanoví pracovní den předcházející patnáctému dnu dotyčného měsíce.
Pokud se však v období používání takto stanovených cel odchýlí vypočtené průměrné dovozní clo o 5 EUR za tunu nebo více od stanoveného cla, provede se odpovídající úprava.
2. Cena, která se použije pro výpočet dovozního cla, je denní reprezentativní dovozní cena CIF určená postupem podle článku 5. Pro každé stanovení je dovozní clo považováno za průměr dovozních cel vypočítaných během předchozích 10 pracovních dní. Pro stanovení a úpravy Komise nebere v úvahu denní dovozní cla užívaná pro předchozí stanovení.
Intervenční cena, která se použije pro výpočet cel, je cena použitelná v měsíci, ve kterém se dovozní clo použije.
3. Dovozní cla stanovená v souladu s tímto nařízením se použijí, dokud nenabude účinnosti nové stanovení.
Při každém stanovení nebo při úpravě zveřejní Komise v Úředním věstníku Evropské unie dovozní cla a údaje použité pro jejich výpočet.
4. Pokud se přístav vykládky v Unii nachází
a)
ve Středozemním moři (za Gibraltarským průlivem) nebo v Černém moři a pokud je zboží dopravováno přes Atlantský oceán nebo Suezským průplavem, sníží Komise dovozní clo až o částku 3 EUR/t;
b)
v přístavech na pobřeží Atlantského oceánu na Iberském poloostrově, ve Spojeném království, v Irsku, v Dánsku, v Estonsku, v Lotyšsku, v Litvě, ve Finsku nebo ve Švédsku a pokud je zboží dopravované přes Atlantský oceán, sníží Komise dovozní clo až o částku 2 EUR/t.
Celní orgán v přístavu vykládky vydá podle vzoru uvedeného v příloze I osvědčení o množství jednotlivých vyložených produktů. Clo se podle prvního pododstavce sníží pouze v případě, že toto osvědčení doprovází zboží až do okamžiku splnění dovozních celních formalit.
Článek 3
1. Dovozní cla se sníží o 24 EUR za tunu u kukuřice seté tvrdozrnné, která splňuje specifikace stanovené v příloze II.
2. Aby se mohlo snížení podle odstavce 1 využít, musí být kukuřice setá tvrdozrnná zpracována v produktech kódů KN 1904 10 10, 1103 13 nebo 1104 23 do šesti měsíců ode dne propuštění do volného oběhu.
3. Použijí se ustanovení o zvláštním použití podle článku 82 nařízení (EHS) č. 2913/92 a článků 291 až 300 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (5).
4. Aniž je dotčen čl. 293 odst. 1 písm. e) nařízení (EHS) č. 2454/93, složí dovozce u příslušného orgánu dodatečnou jistotu 24 EUR za tunu kukuřice seté tvrdozrnné s výjimkou případu, kdy je dovozní licence doprovázena osvědčením o shodě vydaným argentinským Servicio Nacional de Sanidad y Calidad Agroalimentaria (Senasa) v souladu s čl. 7 odst. 2 písm. a) tohoto nařízení. V tomto případě žádost o dovozní licenci a dovozní licence obsahují v kolonce 24 údaj o druhu osvědčení o shodě a jeho číslo.
Pokud však clo použitelné v den přijetí prohlášení o propuštění do volného oběhu je nižší než 24 EUR za tunu kukuřice, jistota se rovná částce cla.
Článek 4
Jakostní kritéria, která musí být při dovozu do Unie dodržena, a povolené odchylky jsou uvedeny v příloze II.
Článek 5
1. Reprezentativní dovozní ceny CIF uvedené v čl. 136 odst. 2 nařízení (ES) 1234/2007 pro pšenici obecnou vysoké jakosti, pšenici tvrdou, kukuřici a další krmné zrní uvedené v čl. 2 odst. 1 tohoto nařízení se skládají z těchto složek:
a)
reprezentativní burzovní kotace na trhu Spojených států amerických;
b)
obchodní prémie a srážky připojené k této kotaci na trhu Spojených států amerických v den kotace, a zejména v případě pšenice tvrdé, spojené s jakostí mouky;
c)
nákladů na námořní dopravu a souvisejících nákladů mezi Spojenými státy americkými (Mexický záliv nebo Duluth) a přístavem v Rotterdamu pro plavidlo o kapacitě nejméně 25 000 tun.
2. Komise zaznamená každý pracovní den
a)
složku uvedenou v odst. 1 písm. a) podle burz a referenčních jakostí uvedených v příloze III;
b)
složky uvedené v odst. 1 písm. b) a c) podle veřejně dostupných údajů.
3. S ohledem na vypočítávání složky uvedené v odst. 1 písm. b) nebo příslušné kotace FOB se použijí následující prémie a srážky:
a)
prémie 14 EUR za tunu u pšenice obecné vysoké jakosti;
b)
srážka 10 EUR za tunu u pšenice tvrdé střední jakosti;
c)
srážka 30 EUR za tunu u pšenice tvrdé nízké jakosti.
4. Reprezentativní dovozní ceny CIF za pšenici tvrdou, pšenici obecnou vysoké jakosti a kukuřici jsou souhrnem složek uvedených v písmenech a), b) a c) odstavce 1. Reprezentativní dovozní ceny CIF pro žito a čirok se vypočítají pomocí kotace ječmene ve Spojených státech amerických podle ustanovení přílohy III.
5. Reprezentativní dovozní ceny CIF za osivo pšenice obecné kódu KN 1001 90 91 a osivo kukuřice kódu KN 1005 10 90 jsou ceny vypočítané pro pšenici obecnou vysoké jakosti a pro kukuřici.
Článek 6
1. Žádost o dovozní licence pro pšenici obecnou vysoké jakosti je platná, pokud
a)
žadatel uvede v kolonce 20 dovozní licence jakost, která má být dovážena;
b)
se žadatel písemně zaváže, že u příslušného subjektu v den přijetí prohlášení o propuštění do volného oběhu složí speciální dodatečnou jistotu k jistotám podle článku 12 nařízení Komise (ES) č. 1342/2003 (6).
Dodatečná jistota uvedená v písmenu b) prvního pododstavce činí 95 EUR za tunu. Avšak v případech, kde je dovozní licence doplněna osvědčeními o shodě vydanými „Federal Grain Inspection Service (FGIS)“ nebo „Canadian Grain Commission (CGC)“ v souladu s čl. 7 odst. 2 písm. b) nebo c), není požadována žádná dodatečná jistota. V tomto případě žádost o dovozní licenci a dovozní licence obsahují v kolonce 24 údaj o druhu osvědčení o shodě a jeho číslo.
2. Žádost o dovozní licence pro pšenici tvrdou je platná, pokud
a)
žadatel uvede v kolonce 20 dovozní licence jakost, která má být dovážena;
b)
se žadatel písemně zaváže, že u příslušného subjektu v den přijetí prohlášení o propuštění do volného oběhu složí speciální dodatečnou jistotu k jistotě podle článku 12 nařízení (ES) č. 1342/2003, pokud dovozní clo pro jakost uvedenou v kolonce 20 dovozní licence není nejvyšší clo pro danou skupinu produktů.
Částka dodatečné jistoty podle písmene b) prvního pododstavce se rovná rozdílu v den prohlášení o propuštění do volného oběhu mezi nejvyšším clem a clem používaným pro uvedenou jakost, k němuž je připočten příplatek 5 EUR za tunu. Kde však je dovozní clo používané pro různé jakosti pšenice tvrdé nula, závazek uvedený v písmenu b) prvního pododstavce se nevyžaduje.
Kde má být dovozní licence doprovázena osvědčeními o shodě vydanými „Federal Grain Inspection Service (FGIS)“ a „Canadian Grain Commission (CGC)“ uvedenými v článku 7, není požadována žádná dodatečná jistota. V takovém případě dovozní licence v kolonce 24 obsahuje údaj o druhu osvědčení o shodě.
3. V případě pozastavení cla na dovoz u všech jakostních kategorií pšenice obecné podle článku 187 nařízení (ES) č. 1234/2007 se po celé období, kdy se uplatňuje pozastavení, nepožaduje dodatečná jistota 95 EUR za tunu uvedená v odstavci 1 tohoto článku.
Článek 7
1. Celní úřad propouštějící zboží do volného oběhu odebere z každé zásilky pšenice obecné vysoké jakosti, pšenice tvrdé, kukuřice seté tvrdozrnné reprezentativní vzorky v souladu s přílohou I nařízení Komise (ES) č. 152/2009 (7). Odebrání vzorku však neproběhne tam, kde je dovozní clo pro různé jakosti stejné.
Pokud však Komise úředně uzná osvědčení o jakosti pšenice obecné vysoké jakosti, pšenice tvrdé nebo kukuřice seté tvrdozrnné vydané zemí původu obilovin, budou odebrány vzorky k ověření osvědčené jakosti pouze z dostatečně reprezentativního počtu zásilek.
2. Komise oficiálně uznává v souladu s principy stanovenými v článcích 63 až 65 nařízení (EHS) č. 2454/93 tato osvědčení o shodě:
a)
osvědčení vydaná argentinským „Servicio Nacional de Sanidad y Calidad Agroalimentaria (Senasa)“ pro kukuřici setou tvrdozrnnou;
b)
osvědčení vydaná „Federal Grain Inspection Service (FGIS)“ Spojených států amerických pro pšenici obecnou vysoké jakosti a pšenici tvrdou vysoké jakosti;
c)
osvědčení vydaná kanadským „Canadian Grain Commission (CGC)“ pro pšenici obecnou vysoké jakosti a pšenici tvrdou vysoké jakosti.
Vzor osvědčení o shodě vydaný Senasa je uveden v příloze IV. Vyobrazení razítek schválených argentinskou vládou bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Vzory osvědčení o shodě a razítek vydaných FGIS jsou uvedeny v příloze V.
Vzory osvědčení o shodě, specifikace stupňů pro vývoz a razítek vydaných CGC jsou uvedeny v příloze VI.
Pokud analytické parametry uvedené v osvědčení o shodě vydaném subjekty uvedenými v prvním pododstavci vykazují shodu s normami jakosti pšenice obecné vysoké jakosti, pšenice tvrdé a kukuřice seté tvrdozrnné uvedenými v příloze II, odeberou se během hospodářského roku vzorky alespoň u 3 % zásilek přicházejících do každého vstupního přístavu.
Zboží se zařadí do standardní jakosti, pro kterou jsou splněny všechny požadavky uvedené v příloze II.
3. Standardními metodami analýzy podle odstavce 1 jsou metody uvedené v nařízení Komise (EU) č. 1272/2009 (8).
Kukuřice setá tvrdozrnná je kukuřice druhu Zea mays indurata, jejíž zrna představují převážně sklovitý endosperm (tvrdá nebo rohovitá struktura). Obvykle mají oranžovou nebo červenou barvu. Horní část (naproti klíčku) neboli koruna nemá žádnou rýhu.
Skelná zrna kukuřice seté tvrdozrnné musí splňovat tato dvě kritéria:
a)
jejich koruna nemá žádnou rýhu a
b)
jejich endosperm odhaluje při podélném řezu střední moučnatou část zcela obklopenou rohovitou částí. Rohovitá část musí tvořit dominantní část celkového povrchu řezu.
Obsah skelných zrn se určí spočítáním zrn v reprezentativním vzorku 100 zrn, která kritéria uvedená v třetím pododstavci splňují.
Referenční metoda pro určení flotačního indexu je uvedena v příloze VII.
4. Pokud výsledky analýzy ukážou, že dovážená pšenice obecná vysoké jakosti, pšenice tvrdá a kukuřice setá tvrdozrnná jsou nižší standardní jakosti, než je uvedeno v dovozní licenci, zaplatí dovozce rozdíl mezi dovozním clem použitelným pro produkt uvedený v licenci a clem pro produkt skutečně dovezený. V takovém případě se jistota pro dovozní licence uvedená v čl. 12 písm. a) nařízení (ES) č. 1342/2003 a dodatečná jistota podle čl. 3 odst. 4 a čl. 6 odst. 1 a 2 tohoto nařízení uvolní s výjimkou příplatku 5 EUR stanoveného ve druhém pododstavci odst. 2.
Pokud rozdíl uvedený v prvním pododstavci není zaplacen do jednoho měsíce, dodatečná jistota uvedená v čl. 3 odst. 4 a čl. 6 odst. 1 a 2 propadne.
5. Reprezentativní vzorky dovážených obilovin odebrané příslušným orgánem členského státu musí být uchovány po dobu šesti měsíců.
Článek 8
Nařízení (ES) č. 1249/96 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IX.
Článek 9
Tato nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. července 2010.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 642/2010
av den 20 juli 2010
om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad avser importtullarna inom spannmålssektorn
(kodifiering)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden”) (1), särskilt artikel 143 i förening med artikel 4, och
av följande skäl:
(1)
Kommissionens förordning (EG) nr 1249/96 av den 28 juni 1996 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 1766/92 vad avser importtullarna inom spannmålssektor (2) har ändrats flera gånger på ett väsentligt sät (3). För att skapa klarhet och överskådlighet bör den förordningen kodifieras.
(2)
I artikel 135 i förordning (EG) nr 1234/2007 föreskrivs att när de produkter som avses i artikel 1 i den förordningen importeras ska de tullsatser som föreskrivs i Gemensamma tulltaxan tas ut. För de produkter som avses i artikel 136.1 i den förordningen ska emellertid importtullen motsvara det interventionspris som gäller för sådana produkter vid import ökat med 55 %, och minus det cif-importpris som gäller för sändningen i fråga.
(3)
För klassificeringen av de importerade produkterna är de produkter som avses i artikel 136.1 i förordning (EG) nr 1234/2007 i vissa fall uppdelade i flera standardkvaliteter. Det är följaktligen lämpligt att fastställa standardkvaliteter som kan användas som objektiva klassificeringskriterier och att fastställa toleransnivåer som gör det möjligt att föra de produkter som ska importeras till den kvalitetsklass som är mest ändamålsenlig. Bland de objektiva kriterier som kan tillämpas vid kvalitetsklassificering av vanligt vete är proteinhalten, den specifika vikten och halten av olika orenheter (Schwarzbesatz) de kriterier som kan mest utbrett tillämpas inom handeln och som enklast kan kontrolleras. För durumvete är kriterierna den specifika vikten, halten av olika orenheter (Schwarzbesatz) och innehållet av kärnor med glasaktigt utseende. De importerade varorna genomgår alltså analyser som gör det möjligt att fastställa dessa parametrar för varje importerat parti. När unionen har fastställt ett officiellt förfarande för erkännande av kvalitetsintyg som attesterats och utfärdats av en myndighet i den stat där varorna har sitt ursprung ska dessa analyser emellertid kunna genomföras enbart för kontroll av ett tillräckligt representativt antal importerade partier.
(4)
För beräkning av importtullen föreskrivs i artikel 136.2 i förordning (EG) nr 1234/2007 att representativa cif-importpriser ska upprättas regelbundet för de produkter som avses i punkt 1. För upprättandet av dessa priser, måste prioriteringarna för de olika vetekvaliteterna och prisnoteringarna för andra spannmål specificeras. Dessa prisnoteringar bör följaktligen definieras.
(5)
För klarhetens och överskådlighetens skull utgör prisnoteringen för de olika veteslagen och annan spannmål på råvarubörserna i Förenta Staterna en objektiv grund för att fastställa representativa cif-importpriser. Tillägget av det handelsbidrag som görs på marknaden i Förenta Staterna för varje kvalitet av olika spannmål gör det möjligt att omvandla prisnoteringen för varje slags spannmål på börsen till ett pris fob för export från Förenta Staterna. Genom att lägga till sjötransportkostnaderna mellan Mexikanska golfen eller Stora sjöarna och en hamn i unionen på transportmarknaden kan dessa priser fob omvandlas till representativa cif-importpriser. Med hänsyn tagen till transport- och handelsvolymen i Rotterdams hamn, utgör denna hamn den destination i unionen vars prisnoteringar på sjötransporter är de mest allmänt kända, de tydligaste och de mest tillgängliga. Följaktligen bör Rotterdam fortsätta att vara unionens destinationshamn.
(6)
Följaktligen, och för tydlighetens skull, fastställs de representativa cif-importpriserna som avses i artikel 136.2 i förordning (EG) nr 1234/2007 på grundval av prisnoteringen på råvarubörsen för spannmålen i fråga plus handelsbidraget för denna spannmål och sjötransportkostnaderna mellan Mexikanska golfen eller Stora sjöarna och Rotterdams hamn. För att ta hänsyn till skillnader i transportkostnader på grund av destinationshamn är det emellertid berättigat att föreskriva schablonmässiga justeringar av importtullarna för de unionshamnar som är belägna i medelhavsområdet och i svarta havet, på atlantkusten, på den iberiska halvön, i Förenade kungariket, Irland eller i de nordiska länderna, de baltiska länderna och Polen. För att övervaka utvecklingen av de representativa cif-importpriser som fastställts på detta sätt är det lämpligt att föreskriva en daglig uppföljning av de faktorer som ingår i beräkningen. I fråga om sorghum och råg är det representativa cif-importpriset som beräknats för korn representativt för marknadssituationen för dessa båda produkter och därför ska det representativa cif-importpris som fastställts för korn också vara tillämpligt för dessa spannmålsslag.
(7)
Vid fastställandet av den importtull för spannmål som avses i artikel 136 i förordning (EG) nr 1234/2007 kommer det under en period av tio arbetsdagar för fastställande av de representativa cif-importpriserna för varje slag av spannmål att tas hänsyn till marknadstendenserna utan att en osäkerhetsfaktor införs. Importtullarna för dessa produkter kan därför fastställas den femtonde och den sista arbetsdagen i varje månad på grundval av genomsnittet av de representativa cif-importpriser som noterats under denna period. Den importtull som fastställts på detta sätt kan tillämpas under två veckor utan att märkbart påverka importpriset inklusive tull. Om det för en viss produkt inte finns någon börsnotering tillgänglig under perioden för beräkning av representativa cif-importpriser eller om de representativa cif-importpriserna till följd av plötsliga förändringar av de faktorer som ingår i beräkningen av importtullen fluktuerar väsentligt under beräkningsperioden, bör åtgärder vidtagas för att upprätthålla ett representativt cif-importpris för produkten i fråga. Vid stora fluktuationer i antingen börskursen, det handelsbidrag som är kopplat till börskursen, sjötransportkostnaderna eller den växelkurs som tillämpas vid beräkningen av de representativa cif-importpriset för produkten i fråga, bör detta pris åter göras representativt genom att en justering vidtas som motsvarar den skillnad som noteras i förhållande till det gällande priset för att ta hänsyn till de förändringar som inträffar. Även om denna typ av justeringar har gjorts ska perioden för den därpå följande bestämningen inte påverkas.
(8)
Den börsnotering som tillämpas vid beräkningen av det representativa priset tar vid import av flintmajs, antingen på grund av varans särskilda kvalitet, eller på grund av att det i priset på den produkt som ska importeras ingår ett kvalitetsbidrag utöver det normala priset på produkten i fråga, inte hänsyn till förekomsten av ett prisbidrag för denna produkt utöver de normala marknadsvillkoren. För att ta hänsyn till detta kvalitetsbidrag utöver priset eller noteringen och, när importören kan visa att han har använt den importerade produkten för att framställa produkter av hög kvalitet som berättigar till ett sådant bidrag, är det lämpligt att återbetala en schablonmässig del av importtullen till importören i samband med importen av varan i fråga.
(9)
För att säkerställa att importörerna följer bestämmelserna i denna förordning bör ett system med säkerheter inrättas som kompletterar det som gäller för licenser.
(10)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
De tullsatser i gemensamma tulltaxan som avses i artikel 135 och artikel 136.1 i förordning (EG) nr 1234/2007 ska vara de som gäller vid den tidpunkt som föreskrivs i artikel 67 i rådets förordning (EEG) nr 2913/9 (4).
Artikel 2
1. De importtullar som avses i artikel 136.1 i förordning (EG) nr 1234/2007 för produkter som omfattas av KN-nummer 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99 (vanligt vete av hög kvalitet), 1002 00 00, 1005 10 90, 1005 90 00 och 1007 00 90 utom hybrider för utsäde, ska beräknas dagligen men fastställas av kommissionen den femtonde och den sista dagen i varje månad för tillämpning från och med den sextonde dagen i månaden och första dagen i den påföljande månaden. När den femtonde inte är en arbetsdag för kommissionen ska tullsatsen fastställas den arbetsdag som föregår den femtonde dagen i ifrågavarande månad.
Om genomsnittet av importtullarna under denna tillämpningsperiod avviker med 5 euro per ton eller mer från den fastställda tullsatsen, ska emellertid motsvarande justering göras.
2. Det pris som ska användas vid beräkningen av importtullen ska vara det dagliga representativa cif-importpris som fastställs på det sätt som anges i artikel 5. Varje gång importtullen fastställs ska den uppgå till genomsnittet av de importtullar som har beräknats under de föregående tio arbetsdagarna. Vid fastställande och justeringar ska kommissionen inte ta hänsyn till de dagliga importtullar som kom till användning när importtullarna fastställdes föregående gång.
Det interventionspris som ska användas vid beräkning av importtullarna är det som gäller den månad då importtullen ska tillämpas.
3. De importtullar som fastställs i enlighet med denna förordning ska tillämpas till dess att ett nytt fastställande träder i kraft.
Efter varje fastställande eller justering ska kommissionen offentliggöra importtullarna och vilka faktorer som använts vid beräkningen av dem i Europeiska unionens officiella tidning.
4. Om lossningshamnarna i unionen befinner sig
a)
i Medelhavet (bortom Gibraltarsundet) eller i Svarta havet och varorna anländer från Atlanten eller via Suez-kanalen, ska kommissionen sätta ned importtullen med 3 euro per ton,
b)
vid atlantkusten på den iberiska halvön, i Förenade kungariket, Irland, Danmark, Estland, Lettland, Litauen, Polen, Finland eller Sverige, och varorna anländer från Atlanten, ska kommissionen sätta ned importtullen med 2 euro per ton.
Tullmyndigheten i lossningshamnen ska i enlighet med förlagan i bilaga I utfärda ett intyg över de kvantiteter av varje produkt som lossats. Den nedsättning av tullen som föreskrivs i första stycket ska endast beviljas om varorna åtföljs av detta intyg till dess att tullformaliteterna för importen är fullbordade.
Artikel 3
1. Importtullarna ska minskas med 24 euro per ton på flintmajs som svarar emot de specifikationer som anges i bilaga II.
2. För att en aktör ska kunna tillgodogöra sig minskningen som avses i punkt 1 måste flintmajsen förädlas till en produkt med KN-nummer 1904 10 10, 1103 13 eller 1104 23 inom sex månader efter det datum då övergången till fri omsättning skedde.
3. Bestämmelserna om slutanvändning i artikel 82 i förordning (EEG) nr 2913/92 och artiklarna 291-300 i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/9 (5) ska tillämpas.
4. Genom undantag från artikel 293.1 e i förordning (EEG) nr 2454/93 ska importören hos den behöriga myndigheten ställa en tilläggssäkerhet av 24 euro per ton för flintmajs, utom när en importlicens åtföljs av intyg om överensstämmelse utfärdat av den argentinska Servicio Nacional de Sanidad y Calidad Agroalimentaria (Senasa) enligt artikel 7.2 a i den här förordningen. I så fall ska det i fält 24 i ansökan om importlicens och i importlicensen anges vilken typ av intyg om överensstämmelse det är fråga om och intygets nummer.
Om den tullsats som gäller vid godkännandet av övergången till fri omsättning är mindre än 24 euro för majs, ska emellertid säkerheten vara densamma som tullsatsen.
Artikel 4
De kvalitetskriterier som ska uppfyllas vid import till unionen samt de tillåtna toleransnivåerna ska vara de som anges i bilaga II.
Artikel 5
1. Vid fastställande av de representativa cif-importpriser som avses i artikel 136.2 i förordning (EG) nr 1234/2007 ska följande faktorer ingå för vanligt vete av hög kvalitet durumvete, majs och annan foderspannmål enligt artikel 2.1 i denna förordning:
a)
den representativa börsnoteringen på marknaden i Förenta staterna.
b)
de kända handelsbidrag och avdrag som är kopplade till denna notering på marknaden i Förenta staterna den dag noteringen anges och som, särskilt när det gäller durumvete, är kopplade till malningskvaliteten.
c)
sjötransportkostnaden och tillhörande kostnader mellan Förenta staterna (Mexikanska golfen eller Duluth) och Rotterdams hamn för ett fartyg på minst 25 000 ton.
2. Kommissionen ska varje arbetsdag notera
a)
den faktor som anges i punkt 1 a på varubörserna och med användning av den referenskvalitet som anges i bilaga III,
b)
de faktorer som anges i punkt 1 b och c på grundval av allmänt tillgänglig information.
3. När beräkning görs av faktorn enligt punkt 1 b eller det tillämpliga fob-priset, ska följande bidrag och avdrag tillämpas:
a)
Bidrag med 14 euro per ton för vanligt vete av hög kvalitet.
b)
Avdrag med 10 euro per ton för durumvete av medelhög kvalitet.
c)
Avdrag med 30 euro per ton för durumvete av låg kvalitet.
4. De representativa cif-importpriserna för durumvete, vanligt vete av hög kvalitet och majs ska vara summan av de faktorer som avses i punkt 1 a, b och c. De representativa cif-importpriserna för råg och sorghum (durra) ska beräknas med användning av prisangivelserna för korn i Förenta staterna enligt bestämmelserna i bilaga III.
5. De representativa cif-importpriserna för vanligt utsädesvete enligt KN-nr 1001 90 91 och utsädesmajs enligt KN-nr 1005 10 90 ska vara de som beräknas för vanligt vete av hög kvalitet respektive majs.
Artikel 6
1. En ansökan om importlicens för vanligt vete av hög kvalitet ska tas emot endast på följande villkor:
a)
Den sökande har angivit kvaliteten i fält 20 i importlicensen.
b)
Den sökande har gjort ett skriftligt åtagande att till det behöriga organet, samma dag som deklarationen om övergång till fri omsättning godkänns, ställa en särskild säkerhet utöver de säkerheter som avses i artikel 12 i kommissionens förordning (EG) nr 1342/2003 (6).
Tilläggssäkerheten enligt första stycket b ska vara 95 euro per ton. Om importlicensen åtföljs av intyg om överensstämmelse utfärdad av Federal Grain Inspection Service (FGIS) eller Canadian Grain Commission (CGC) i enlighet med artikel 7.2 b eller c krävs emellertid ingen ytterligare säkerhet. I så fall ska det i fält 24 i ansökan om importlicens och i importlicensen anges vilken typ av intyg om överensstämmelse det är fråga om och intygets nummer.
2. En ansökan om importlicens för durumvete ska tas emot endast på följande villkor:
a)
Den sökande har angivit kvaliteten i fält 20 i importlicensen.
b)
Den sökande har gjort ett skriftligt åtagande att, om importtullen för den kvalitet som angivits i fält 20 i importlicensen inte är den högsta tullsatsen för produktkategorin i fråga, till det berörda behöriga organet, samma dag som deklarationen om övergång till fri omsättning godkänns, ställa en särskild säkerhet utöver de säkerheter som avses i artikel 12 i förordning (EG) nr 1342/2003.
Storleken på denna tilläggssäkerhet ska enligt första stycket b vara lika med skillnaden, den dag som deklarationen om övergång till fri omsättning godkänns, mellan den högsta importtullen och den tullsats som gäller för den angivna kvaliteten höjd med ett tillägg av 5 euro per ton. I de fall där import av durumvete av olika kvaliteter är tullfri, ska det inte behövas något åtagande av det slag som anges i första stycket b.
Om importlicensen åtföljs av intyg om överensstämmelse utfärdat av Federal Grain Inspection Service (FGIS) eller Canadian Grain Commission (CGC) i enlighet med artikel 7 ska ingen ytterligare säkerhet krävas. I så fall ska det i fält 24 på importlicensen anges vilken typ av intyg om överensstämmelse det gäller.
3. Om importtullar upphör att tillämpas på någon kvalitetskategori av vete i enlighet med artikel 187 i förordning (EG) nr 1234/2007 ska tilläggssäkerheten om 95 euro per ton enligt punkt 1 i den här artikeln inte längre krävas under hela den tid då importtullarna inte tillämpas.
Artikel 7
1. Det tullkontor där övergång till fri omsättning sker ska ta representativa stickprov i enlighet med bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 152/2009 (7) av alla sändningar av vanligt vete av hög kvalitet, durumvete och flintmajs. Inga prov ska emellertid tas om importtullen för de olika kvaliteterna är densamma.
Om kommissionen emellertid officiellt har godkänt ett kvalitetsintyg för vanligt vete av hög kvalitet, durumvete eller flintmajs, som har utfärdats av den stat där varan har sitt ursprung, ska prov endast tas för kontroll av den intygade kvaliteten från ett tillräckligt representativt urval av sändningar.
2. Följande intyg om överensstämmelse ska officiellt godkännas av kommissionen i enlighet med principerna i artiklarna 63-65 i förordning (EEG) nr 2454/93:
a)
Intyg utfärdade av Servicio Nacional de Sanidad y Calidad Agroalimentaria (Senasa) i Argentina för flintmajs.
b)
Intyg utfärdade av Federal Grains Inspection Service (FGIS) i Förenta staterna för vanligt vete av hög kvalitet och durumvete av hög kvalitet.
c)
Intyg utfärdade av Canadian Grain Commission (CGC) i Kanada för vanligt vete av hög kvalitet och durumvete av hög kvalitet.
En förlaga till intyget om överensstämmelse utfärdat av Senasa anges i bilaga IV. De stämplar som den argentinska regeringen har godkänt ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
Förlagor till de intyg om överensstämmelse som utfärdas av FGIS anges i bilaga V.
Förlagor till de intyg om överensstämmelse som utfärdas av CGC, den klassindelning vid export och de stämplar som används av CGC anges i bilaga VI.
Om de analytiska parametrar som anges i intyg om överensstämmelse som är utfärdade av de tre organ som anges i första stycket, visar överensstämmelse med de kvalitetskriterier för vanligt vete av hög kvalitet, durumvete och flintmajs som anges i bilaga II, ska prov tas på minst 3 % av de sändningar som anländer till varje införselplats under regleringsåret.
Varorna ska klassificeras i den standardkvalitet för vilken de villkor som anges i bilaga II uppfylls.
3. Standardmetoderna för de analyser som avses i punkt 1 ska vara de som beskrivs i kommissionens förordning (EU) nr 1272/2009 (8).
Flintmajs ska vara majs av sorten Zea mays indurata vars kärnor har frövitor med ett glasaktigt utseende (hård eller hornartad struktur). Kärnorna är i allmänhet orangefärgade eller röda. Den övre delen (på motsatt sida i förhållande till grodden), eller kronan, ska inte ha någon spricka.
Som korn av flintmajs räknas de korn som svarar mot följande kriterier:
a)
Kronan har ingen spricka.
b)
Vid ett snitt utmed kornets långsida ska det i frövitan finnas en mjölartad del helt omgiven av en hornartad del. Den hornartade delen ska utgöra den huvudsakliga delen av den totala snittytan.
Procentandelen flintmajskorn ska fastställas genom räkning av antalet korn som motsvarar de kriterier som anges i tredje stycket i ett representativt urval om 100 majskorn.
Standardmetoden för fastställande av flotationsindex anges i bilaga VII.
4. Om analysresultaten visar att det importerade vanliga vetet av hög kvalitet, durumvetet eller flintmajsen är av lägre standardkvalitet än vad som har angivits i importlicensen ska importören betala mellanskillnaden mellan den importavgift som gäller för produkten enligt licensen och den som gäller för den faktiskt importerade produkten. I så fall ska den säkerhet för importlicensen som avses i artikel 12 a i förordning (EG) nr 1342/2003 och den tilläggssäkerhet som anges i artikel 3.4 och artikel 6.1 och 6.2 i den här förordningen frigöras utom tillägget på 5 euro enligt andra stycket i den punkten 2.
Om den mellanskillnad som anges i första stycket inte betalas inom en månad ska den ytterligare säkerhet som anges i artikel 3.4 och artikel 6.1 och 6.2 vara förverkad.
5. De representativa prover av importerad spannmål som den behöriga myndigheten i medlemsstaten tagit ska bevaras under sex månader.
Artikel 8
Förordning (EG) nr 1249/96 ska upphöra att gälla.
Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till denna förordning och ska läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga IX.
Artikel 9
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 20 juli 2010.