PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 580/2010
ze dne 29. června 2010,
kterým se mění nařízení (ES) č. 452/2007 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu žehlicích prken pocházejících mimo jiné z Ukrajiny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 452/2007 (2) (dále jen „původní nařízení“) uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu žehlicích prken pocházejících mimo jiné z Ukrajiny. Tato opatření sestávají z valorického cla ve výši 9,9 %.
1.2 Žádost o přezkum
(2)
V srpnu 2008 obdržela Komise žádost o částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „prozatímní přezkum“). Žádost byla vyřízena v prosinci 2008. Žádost omezenou na přezkoumání dumpingu podal vyvážející výrobce z Ukrajiny, společnost Eurogold Industries Ltd. (dále jen „žadatel“ nebo „EGI“). Žadatel spolupracoval při šetření, které vedlo ke zjištěním a závěrům stanoveným v původním nařízení (dále jen „původní šetření“). Antidumpingové clo použitelné na žadatele, který je jediným známým vyvážejícím vývozcem daného výrobku z Ukrajiny, je 9,9 %.
(3)
Ve své žádosti žadatel tvrdil, že okolnosti, na jejichž základě byla opatření zavedena, se změnily a že tyto změny mají trvalý charakter. Žadatel poskytl přímé důkazy o tom, že k vyrovnání účinků dumpingu není nutno nadále zachovávat současnou úroveň opatření.
1.3 Zahájení přezkumu
(4)
Poté, co po konzultaci s poradním výborem Komise stanovila, že existují dostatečné důkazy pro zahájení prozatímního přezkumu, rozhodla se zahájit v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení částečný prozatímní přezkum omezený pouze na posouzení dumpingu ve vztahu ke společnosti EGI. Oznámení o zahájení přezkumu Komise zveřejnila dne 9. dubna 2009 v Úředním věstníku Evropské unie (3) (dále jen „oznámení o zahájení“) a zahájila šetření.
1.4 Dotčený výrobek a obdobný výrobek
(5)
Výrobek, který je předmětem prozatímního přezkumu, je stejným výrobkem jako ten, který byl předmětem původního šetření, tj. jedná se o žehlicí prkna, opěrná či samostatně stojící, s vyvíječem páry či bez něj a/nebo s vyhřívanou a/nebo odsávanou deskou, včetně rukávníků, a jejich základní součásti, tj. podpěru, desku a rampu na žehličku, pocházející z Ukrajiny, v současné době kódů KN ex 3924 90 00, ex 4421 90 98, ex 7323 93 90, ex 7323 99 91, ex 7323 99 99, ex 8516 79 70 a ex 8516 90 00.
(6)
Dotčený výrobek vyráběný a prodávaný na Ukrajině a výrobek vyvážený do Unie mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a stejné použití, a proto se ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení považují za obdobné.
1.5 Zúčastněné strany
(7)
Komise o zahájení prozatímního přezkumu oficiálně informovala výrobní odvětví Unie, žadatele a orgány vyvážející země. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a účastnit se slyšení.
(8)
Komise zaslala žadateli dotazník a obdržela odpověď ve lhůtě stanovené k tomuto účelu. Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení dumpingu, a u žadatele byla provedena inspekce na místě:
-
ve společnosti Eurogold Industries Ltd., Zhitomir, Ukrajina
-
a ve společnosti ve spojení Eurogold Service Zumbühl & Co., Zug ve Švýcarsku (dále jen „EGS“).
1.6 Období šetření
(9)
Šetření probíhalo od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2008 (dále jen „období šetření“).
2. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
2.1 Běžná hodnota
(10)
Za účelem stanovení běžné hodnoty se nejdříve stanovilo, zda celkový objem domácího prodeje společnosti EGI obdobného výrobku nezávislým odběratelům byl ve srovnání s jeho celkovým objemem vývozu do Unie reprezentativní. Podle čl. 2 odst. 2 základního nařízení se domácí prodej považuje za reprezentativní, pokud celkový objem domácího prodeje dosáhne alespoň 5 % celkového objemu prodeje dotčeného výrobku do Unie. Bylo zjištěno, že celkový prodej společnosti EGI obdobného výrobku na domácím trhu je reprezentativní.
(11)
U každého typu výrobku prodávaného společností EGI na domácím trhu, který byl uznán za přímo srovnatelný s typem prodávaným za účelem vývozu do Unie, bylo stanoveno, zda je jeho prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej určitého typu výrobku na jejím domácím trhu byl uznán za dostatečně reprezentativní, jestliže celkový objem prodeje takového typu nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření představoval nejméně 5 % z celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie.
(12)
Rovněž bylo zkoumáno, zda lze domácí prodej každého typu výrobku považovat v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení za uskutečněný v běžném obchodním styku. Toho bylo dosaženo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu pro každý vyvážený typ dotčeného výrobku během období šetření.
(13)
V případě těch typů výrobku, u nichž více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu daného typu výrobku bylo prodáno za cenu vyšší než náklady na jednotku a jejichž vážená průměrná výrobní cena daného typu výrobku byla rovna nebo vyšší než výrobní náklady na jednotku, byla běžná hodnota jednotlivých typů výrobku určena jako vážený průměr skutečných cen na domácím trhu veškerého prodeje daného typu bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový či nikoli.
(14)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval 80 % nebo méně celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážená průměrná cena daného typu výrobku nedosahovala výrobních nákladů na jednotku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla určena jako vážená průměrná cena pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku uskutečněného během období šetření.
(15)
Pokud u některého druhu výrobku prodávaného společností EGI nebylo možné pro stanovení běžné hodnoty použít ceny na domácím trhu, byla běžná hodnota určena v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(16)
Při určení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení se částky pro prodejní, režijní a správní náklady a pro zisk stanoví podle úvodní věty čl. 2 odst. 6 základního nařízení na základě skutečných údajů, které společnost EGI skutečně zaznamenala při výrobě a prodeji obdobného výrobku v rámci běžného obchodního styku.
(17)
Po zveřejnění zjištění společnost EGI tvrdila, že procentní sazba pro prodejní, režijní a správní náklady použitá pro určení běžné hodnoty neodpovídá sazbě ve vztahu k domácímu prodeji uskutečněnému v běžném obchodním styku a že v důsledku toho byly některé početně určené běžné hodnoty v tomto ohledu nadhodnocené.
(18)
Tvrzení bylo posouzeno, bylo ale shledáno jako neopodstatněné, neboť použitá procentní sazba pro prodejní, režijní a správní náklady byla právě sazba nahlášená pro domácí prodej a zůstává stejná bez ohledu na to, zda je prodej uskutečněn v běžném obchodním styku či nikoli, neboť je vyjádřen jako procento obratu. Toto tvrzení se proto zamítá.
2.2 Vývozní cena
(19)
Společnost EGI uskutečnila prodej na vývoz do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím spřízněné společnosti EGS se sídlem ve Švýcarsku.
(20)
V případě prodeje na vývoz do Unie uskutečněného přímo nezávislým odběratelům byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanoveny na základě skutečně zaplacených cen nebo cen, které je třeba zaplatit za dotčený výrobek.
(21)
V případě, že prodej na vývoz do Unie byl uskutečněn prostřednictvím společnosti ve spojení EGS, jež plnila dovozní funkce spojené se zbožím vstupujícím do volného oběhu v Unii, tj. funkce dovozce ve spojení, vývozní cena byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě cen, za které byly dovezené výrobky poprvé znovu prodány nezávislému kupujícímu. Pro tento účel byly provedeny úpravy, aby bylo možno přihlédnout k veškerým nákladům vzniklým mezi dovozem a dalším prodejem a k ziskům obvykle dosahovaným a stanovit spolehlivou vývozní cenu. Pro tento účel se vzhledem k absenci nových informací od nezávislých dovozců o obvykle dosahovaných ziscích použil shodný procentní zisk, z něhož se vycházelo v původním šetření.
(22)
Společnost EGI podle čl. 11 odst. 10 základního nařízení tvrdila, že je-li vývozní cena stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení, zaplacené antidumpingové clo by nemělo být odečteno jako náklady, neboť, jak tvrdila, je řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje.
(23)
Z tohoto hlediska byly důkazy pro toto tvrzení spočívající v několika výpočtech prodejní ceny přezkoumány. Avšak předložené výpočty se týkaly jen některých z prodávaných modelů během období šetření a dokládaly, že prodejní cena plně nezohlednila antidumpingové clo ve všech případech. Předložené důkazy tudíž nebyly shledány jako nezvratné k určení, zda antidumpingové clo bylo zohledněno v cenách dalšího prodeje. Žádost byla tedy zamítnuta a při stanovení vývozní ceny pro prodej do Unie uskutečněný prostřednictvím společnosti EGS bylo podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení antidumpingové clo odečteno jako náklad.
(24)
Po zveřejnění zjištění společnost EGI zopakovala své tvrzení. Nebyl však předložen žádný nový důkaz ani argument ve prospěch uvedeného tvrzení. Toto tvrzení se proto zamítá.
2.3 Srovnání
(25)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Pro účely zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny v oprávněných případech náležité úpravy přepravních nákladů, balného, nákladů na úvěr a poplatků.
(26)
Po zveřejnění zjištění vyšla najevo početní chyba týkající se nesprávného přepočtu měn některých úprav balného. Chyba byla opravena a výpočet dumpingového rozpětí byl příslušným způsobem upraven.
(27)
Po zveřejnění zjištění společnost EGI dále tvrdila, že k úpravám nahlášeným ve vztahu k domácímu prodeji neuskutečněném v běžném obchodním styku by se pro určení běžné hodnoty nemělo přihlížet a při neexistenci jiného prodeje dotčeného typu výrobku by se měly použít průměrné úpravy pro prodej jiných typů výrobku uskutečněný v běžném obchodním styku, protože jen tak by se zohlednily náklady, které byly zahrnuty v prodejních, režijních a správních nákladech použitých pro určení běžné hodnoty.
(28)
Toto tvrzení bylo posouzeno, avšak nebylo přijato, neboť úpravy se používají pouze pro účely srovnání a za normálních okolností zohledňují skutečné náklady, které jsou specifické pro každou transakci, jsou objektivním prvkem, a nezávisí tudíž na tom, zda byl prodej nakonec uskutečněn v běžném obchodním styku či nikoli.
(29)
Při posuzování uvedeného tvrzení bylo dále zjištěno, že pro určení běžných hodnot byly použity nesprávné úpravy v případě těch typů výrobku, jež nebyly na domácím trhu prodávány. K opravě chyby se použily celkové průměrné úpravy veškerého domácího prodeje a výpočet byl příslušným způsobem upraven. Společnost EGI tvrdila, že úpravy nákladů na úvěr by měly být přiznány těmto typům výrobku, neboť náklady na úvěr byly zahrnuty v prodejních, režijních a správních nákladech použitých pro určení běžné hodnoty. Toto tvrzení bylo odmítnuto, protože dotčené typy výrobku nebyly na domácím trhu nikdy skutečně prodávány, a neexistuje tudíž důkaz, že by platba za ně byla opožděna. V této souvislosti je třeba poukázat na to, že úprava nákladů na úvěr se nezakládá na skutečných platebních podmínkách a nákladech, nýbrž na nákladech příležitosti, které se zakládají na platebních podmínkách smluvených v době prodeje.
2.4 Dumpingové rozpětí
(30)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle typu výrobku s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku. Toto srovnání ukázalo existenci dumpingu.
(31)
Bylo zjištěno, že dumpingové rozpětí pro společnost EGI vyjádřené jako procentní podíl čisté ceny s dodáním na hranici Unie před proclením činí 7,0 %.
(32)
Podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení se také posuzovalo, zda lze zjištění považovat za zjištění trvalé povahy.
(33)
Organizační restrukturalizace prodejních kanálů žadatele a jeho společnosti ve spojení je nyní dobře zavedena pro většinu prodeje a může být považována za trvalou. Okolnosti, kvůli nimž byl tento prozatímní přezkum zahájen, se tedy pravděpodobně v dohledné době nezmění způsobem, který by měl vliv na zjištění prozatímního přezkumu. V průběhu šetření navíc nevyšla najevo žádná skutečnost, která by nasvědčovala tomu, že nové okolnosti nemají trvalou povahu. V důsledku toho se dospívá k závěru, že změna okolností má trvalou povahu.
3. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(34)
V původním šetření se zjistilo, že společnost EGI je jediný ukrajinský vyvážející výrobce žehlicích prken. Postup použitý k určení dumpingového rozpětí pro společnost EGI byl proto použit ke stanovení dumpingového rozpětí pro jakékoli další ukrajinské vyvážející výrobce dotčeného výrobku.
(35)
Vzhledem k výsledkům tohoto přezkumného šetření se proto považuje za vhodné změnit antidumpingové clo platné na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ukrajiny na 7,0 %.
(36)
Zúčastněné strany byly informovány o zásadních skutečnostech a důvodech, na kterých se zakládá záměr změnit nařízení (ES) č. 452/2007 o uložení antidumpingového cla na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího mimo jiné z Ukrajiny, a dostaly možnost se vyjádřit. Jejich připomínky byly náležitým způsobem vzaty v úvahu a jsou řádně zohledněny v tomto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V tabulce v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 452/2007 se údaje týkající se všech společností na Ukrajině nahrazují tímto:
„Ukrajina
Všechny společnosti
7,0
-“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 29. června 2010.
RÅDETS TILLÄMPNINGSFÖRORDNING (EU) nr 580/2010
av den 29 juni 2010
om ändring av förordning (EG) nr 452/2007 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av strykbrädor med ursprung i bland annat Ukraina
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (grundförordningen), särskilt artikel 11.3,
med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
1. FÖRFARANDE
1.1 Gällande bestämmelser
(1)
Rådet införde genom förordning (EG) nr 452/2007 (2) (den ursprungliga förordningen) en slutgiltig antidumpningstull på import av strykbrädor med ursprung i bland annat Ukraina. Åtgärderna består av en värdetull på 9,9 %.
1.2 Begäran om översyn
(2)
Kommissionen tog i augusti 2008 emot en begäran om en partiell interimsöversyn enligt artikel 11.3 i grundförordningen (interimsöversynen). Begäran kompletterades i december 2008. Begäran, som endast avser en undersökning av dumpning, lämnades in av en exporterande tillverkare från Ukraina, Eurogold Industries Ltd (sökanden eller EGI). Sökanden samarbetade i den undersökning som ledde till de resultat och slutsatser som fastställdes i den ursprungliga förordningen (den ursprungliga undersökningen). Den antidumpningstull som gäller för sökanden, som är den enda kända exporterande tillverkaren av den berörda produkten med ursprung i Ukraina, uppgår till 9,9 %.
(3)
I sin begäran hävdade sökanden att de omständigheter som låg till grund för införandet av åtgärderna har förändrats och att dessa förändringar är av bestående karaktär. Sökanden lade fram prima facie-bevisning för att en fortsatt tillämpning av åtgärden på dess nuvarande nivå inte längre är nödvändig för att motverka dumpning.
1.3 Inledande av en översyn
(4)
Kommissionen fastslog efter samråd med rådgivande kommittén att bevisningen var tillräcklig för att motivera att en interimsöversyn inleddes. Kommissionen beslutade därför att enligt artikel 11.3 i grundförordningen inleda en partiell interimsöversyn, som endast omfattade en undersökning av dumpning avseende EGI. Kommissionen offentliggjorde den 9 april 2009 ett tillkännagivande om inledande i Europeisk unionens officiella tidning (3) (tillkännagivandet om inledande) och inledde en undersökning.
1.4 Berörd produkt och likadan produkt
(5)
Den produkt som berörs av interimsöversynen är densamma som i den ursprungliga undersökningen, dvs. strykbrädor, fristående eller ej, med eller utan ångfunktion, uppvärmning eller blåsfunktion, inklusive ärmbrädor och väsentliga delar, dvs. ben, bräda och strykjärnsställ, med ursprung i Ukraina, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 3924 90 00, ex 4421 90 98, ex 7323 93 90, ex 7323 99 91, ex 7323 99 99, ex 8516 79 70 och ex 8516 90 00.
(6)
Den produkt som tillverkas och säljs i Ukraina och den som exporteras till unionen har samma grundläggande fysiska och tekniska egenskaper och användningsområden, och de anses därför vara likadana produkter i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen.
1.5 Berörda parter
(7)
Kommissionen underrättade officiellt unionsindustrin, sökanden och exportlandets myndigheter om inledandet av interimsöversynen. De berörda parterna gavs möjlighet att skriftligen lämna sina synpunkter och bli hörda.
(8)
Kommissionen sände ett frågeformulär till sökanden vilket besvarades inom den fastställda tidsfristen. Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för att fastställa om dumpning förelåg och utförde ett kontrollbesök på plats hos sökanden
-
Eurogold Industries Ltd, Zhitomir, Ukraina
-
och det närstående företaget Eurogold Service Zumbühl & Co., Zug, Schweiz (EGS)
1.6 Undersökningsperiod
(9)
Undersökningen omfattade perioden 1 januari 2008-31 december 2008 (undersökningsperioden).
2. UNDERSÖKNINGSRESULTAT
2.1 Normalvärde
(10)
Vid beräkningen av normalvärdet fastställdes det först om EGI:s sammanlagda inhemska försäljning av den likadana produkten till oberoende kunder var representativ i förhållande till företagets sammanlagda exportförsäljning till unionen. I enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen anses försäljningen på hemmamarknaden vara representativ om den sammanlagda inhemska försäljningsvolymen motsvarar minst 5 % av den sammanlagda försäljningsvolymen av den berörda produkten till unionen. Det konstaterades att EGI:s sammanlagda försäljning av den likadana produkten på hemmamarknaden var representativ.
(11)
För varje produkttyp som EGI sålde på hemmamarknaden och som konstaterades vara direkt jämförbar med den produkttyp som såldes för export till unionen fastställdes det huruvida försäljningen på hemmamarknaden var tillräckligt representativ i den mening som avses i artikel 2.2 i grundförordningen. Den inhemska försäljningen av en viss produkttyp ansågs som tillräckligt representativ om den totala inhemska försäljningsvolymen av den produkttypen till oberoende kunder under undersökningsperioden motsvarade minst 5 % av den totala försäljningsvolymen för en jämförbar produkttyp som exporterades till unionen.
(12)
Vidare undersöktes det huruvida den inhemska försäljningen av varje produkttyp kunde anses ha skett vid normal handel i enlighet med artikel 2.4 i grundförordningen. Detta gjorde man genom att för varje exporterad typ av den berörda produkten fastställa andelen lönsam försäljning till oberoende kunder på hemmamarknaden under undersökningsperioden.
(13)
För de produkttyper där mer än 80 % av den inhemska försäljningsvolymen av produkttypen överskred kostnaderna och det vägda genomsnittliga försäljningspriset för produkttypen minst motsvarade tillverkningskostnaden per enhet fastställdes normalvärdet för varje produkttyp som ett vägt genomsnitt av de faktiska inhemska försäljningspriserna för all försäljning av den berörda produkttypen, oavsett om denna försäljning var lönsam eller inte.
(14)
I de fall där volymen av den lönsamma försäljningen av produkttypen utgjorde högst 80 % av den sammanlagda försäljningsvolymen för den typen, eller där det vägda genomsnittliga priset för den produkttypen var lägre än tillverkningskostnaden per enhet, grundades normalvärdet på det faktiska priset på hemmamarknaden, beräknat som ett vägt genomsnitt av endast den lönsamma försäljningen av denna typ på hemmamarknaden under undersökningsperioden.
(15)
I de fall där de inhemska priserna för en viss produkttyp som såldes av EGI inte kunde användas för fastställandet av normalvärdet, måste normalvärdet konstrueras i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen.
(16)
När normalvärdet konstruerades enligt artikel 2.3 i grundförordningen baserades beloppen för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst på faktiska uppgifter om EGI:s tillverkning och försäljning vid normal handel av den likadana produkten, i enlighet med den inledande meningen i artikel 2.6 i grundförordningen.
(17)
Efter det att de berörda parterna underrättats om resultaten hävdade EGI att den procentsats för försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader som användes för att konstruera normalvärdet inte motsvarade den för inhemsk försäljning vid normal handel och att vissa konstruerade normalvärden således hade överskattats.
(18)
Detta påstående undersöktes men visade sig sakna grund, eftersom den procentsats för försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader som användes är den som rapporterades för inhemsk försäljning och är densamma oberoende av huruvida försäljningen sker vid normal handel eller inte, eftersom den är uttryckt som ett procenttal av omsättningen. Påståendet avvisas således.
2.2 Exportpris
(19)
EGI:s exportförsäljning till unionen skedde antingen direkt till oberoende kunder eller via det närstående företaget EGS i Schweiz.
(20)
I de fall där exportförsäljningen till unionen skedde direkt till oberoende kunder i unionen fastställdes exportpriserna, i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen, på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas för den berörda produkten.
(21)
I de fall där exportförsäljningen skedde via det närstående företaget EGS, som i egenskap av närstående importör genomförde alla importuppgifter kopplade till varornas övergång till fri omsättning i unionen, fastställdes exportpriset i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen på grundval av det pris till vilket de importerade produkterna först såldes vidare till en oberoende köpare. I detta avseende gjordes justeringar för alla kostnader mellan import och återförsäljning samt för förväntad vinst, i syfte att fastställa ett tillförlitligt exportpris. I detta avseende, och eftersom ny information angående förväntad vinst från oberoende importörer saknades, tillämpades samma vinstprocent som i den ursprungliga undersökningen.
(22)
EGI hävdade med hänvisning till artikel 11.10 i grundförordningen att om exportpriset fastställs i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen borde den antidumpningstull som betalats inte dras av som en kostnad eftersom tullen enligt EGI avspeglas korrekt i återförsäljningspriserna.
(23)
I detta avseende undersöktes ett antal försäljningsprisberäkningar som bevisning till stöd av påståendet. Dessa beräkningar omfattade dock endast en del av de sålda modellerna under undersökningsperioden och visade att försäljningspriset inte alltid till fullo avspeglade antidumpningstullen. Därmed ansågs bevisningen inte vara avgörande med avseende på huruvida återförsäljningspriset avspeglade antidumpningstullen. Därför avvisades påståendet, och vid fastställandet av exportpriset för försäljning via EGS till unionen drogs antidumpningstullen av som en kostnad i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen.
(24)
Efter det att de berörda parterna underrättats om resultaten upprepade EGI sitt påstående. Ingen ny bevisning eller nya argument för att stödja detta påstående lades dock fram. Påståendet avvisas således.
2.3 Jämförelse
(25)
Normalvärdet och exportpriset jämfördes på nivån fritt fabrik. För att säkerställa en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset togs i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen hänsyn i form av justeringar till olikheter i fråga om transport-, förpacknings- och kreditkostnader samt provisioner när så var tillämpligt och skäligt.
(26)
Efter det att de berörda parterna underrättats om resultaten uppdagades ett räknefel som berör en felaktig valutaomräkning av vissa justeringar av förpackningskostnader. Detta korrigerades och dumpningsmarginalen justerades i enlighet med detta.
(27)
Efter det att de berörda parterna underrättats om resultaten hävdade EGI också att de justeringar som rapporterats avseende inhemsk försäljning som inte sker vid normal handel inte borde beaktas när normalvärdet konstrueras och att man i avsaknad av annan försäljning av produkttypen i fråga bör använda genomsnittliga justeringar vid försäljning av andra produkttyper vid normal handel, eftersom endast det sistnämnda sättet avspeglar de kostnader som ingick i de försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader som användes för att konstruera normalvärdet.
(28)
Detta påstående undersöktes, men godtogs inte eftersom justeringar endast används för jämförelseändamål och vanligtvis avspeglar de särskilda faktiska kostnaderna för varje enskild transaktion och därmed är objektiva faktorer och därför oberoende av huruvida försäljningen slutligen sker vid normal handel eller inte.
(29)
Det upptäcktes dessutom vid undersökningen av detta påstående att felaktiga justeringar hade använts när normalvärdena konstruerades för de produkttyper för vilka ingen inhemsk försäljning förekom. Detta korrigerades genom användning av de totala genomsnittliga justeringarna för all inhemsk försäljning, och beräkningen ändrades i enlighet med detta. EGI hävdade att det borde beviljas justeringar för kreditkostnader för dessa produkttyper eftersom kreditkostnaderna ingick i de försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader som användes för att konstruera normalvärdet. Detta påstående avvisades eftersom de berörda produkttyperna faktiskt aldrig såldes på hemmamarknaden, och därför fanns det ingen bevisning för att betalningen skjutits upp. I detta sammanhang bör det noteras att kreditkostnadsjusteringen inte grundar sig på faktiska betalningsvillkor och kostnader, utan på en alternativkostnad som grundar sig på betalningsvillkoren vid tidpunkten för försäljning.
2.4 Dumpningsmarginal
(30)
I enlighet med artikel 2.11 i grundförordningen jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärdet per produkttyp med det vägda genomsnittliga exportpriset för motsvarande typ av den berörda produkten. Av jämförelsen framgick att det förekom dumpning.
(31)
Dumpningsmarginalen för EGI som andel av nettopriset fritt unionens gräns före tull är 7,0 %.
(32)
I enlighet med artikel 11.3 i grundförordningen undersöktes också huruvida uppgifterna rimligtvis kunde anses vara av bestående karaktär.
(33)
Den strukturella omorganisationen av sökandens och dess närstående företags försäljningskanaler är nu väl etablerad för största delen av dess försäljning och kan anses vara bestående. Därmed är det osannolikt att de omständigheter som ledde till inledandet av denna interimöversyn skulle förändras inom en överskådlig framtid på ett sätt som skulle påverka interimöversynsresultaten. Under undersökningens lopp framkom dessutom inget som tyder på att de nya omständigheterna inte är bestående. Därmed dras slutsatsen att förändringen i omständigheter är av bestående karaktär.
3. ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER
(34)
I den ursprungliga undersökningen konstaterades EGI vara den enda exporterande tillverkaren av strykbrädor i Ukraina. Den metod som användes för att fastställa EGI:s dumpningsmarginal användes därmed i syfte att fastställa en dumpningsmarginal för eventuella andra exporterande tillverkare i Ukraina av den berörda produkten.
(35)
Mot bakgrund av översynsresultaten anses det därför lämpligt att ändra den antidumpningstull som tillämpas på import av den berörda produkten med ursprung i Ukraina till 7,0 %.
(36)
De berörda parterna underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för förslaget att ändra rådets förordning (EG) nr 452/2007 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av den berörda produkten med ursprung i bland annat Ukraina och gavs möjlighet att lämna synpunkter. Deras synpunkter har i tillämpliga fall tagits i beaktande och återspeglas i denna förordning.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Uppgifterna om samtliga företag i Ukraina i tabellen i artikel 1.2 i förordning (EG) nr 452/2007 ska ersättas med följande:
”Ukraina
Samtliga företag
7,0
-”
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 29 juni 2010