NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 749/2011
ze dne 29. července 2011,
kterým se mění nařízení (EU) č. 142/2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (1), a zejména čl. 5 odst. 2, čl. 15 odst. 1 písm. c), čl. 15 odst. 1 druhý pododstavec, čl. 20 odst. 10 a 11, čl. 41 odst. 3 první a třetí pododstavec, čl. 42 odst. 2 a čl. 45 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví hygienická a veterinární pravidla pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty s cílem zabraňovat rizikům pro zdraví lidí a zvířat, která v souvislosti s těmito produkty vznikají, a snižovat je na minimum. Nařízení rovněž obsahuje ustanovení pro stanovení konečného bodu výrobního řetězce určitých získaných produktů, po kterém se na ně už nevztahují požadavky uvedeného nařízení.
(2)
Nařízení Komise (EU) č. 142/2011 ze dne 25. února 2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice (2), stanoví prováděcí pravidla pro nařízení (ES) č. 1069/2009, včetně pravidel pro stanovení konečných bodů pro určité získané produkty.
(3)
Dánsko předložilo žádost o stanovení konečného bodu pro rybí tuk, který se používá k výrobě léčivých přípravků. Protože se tento rybí tuk získává z materiálu kategorie 3 a zpracovává se za přísných podmínek, měl by se pro tento tuk stanovit konečný bod. Článek 3 nařízení (EU) č. 142/2011 a příloha XIII uvedeného nařízení by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(4)
Nařízení (EU) č. 142/2011 převzalo ustanovení zavedená k provedení nařízení (ES) č. 1774/2002 a rozhodnutí Komise 2003/324/ES (3), jimiž se zejména umožňuje Estonsku, Lotyšsku a Finsku krmení některých kožešinových zvířat zpracovanými živočišnými bílkovinami, které byly získány z těl zvířat téhož druhu nebo z jejich částí, zejména lišek. Příloha II by měla být změněna tak, aby se umožnilo krmení obou běžně chovaných druhů, tj. lišky obecné (Vulpes vulpes), která je v současnosti uvedená na seznamu, a lišky polární (Alopex lagopus) tímto materiálem, protože rozhodnutí 2003/324/ES bylo zrušeno nařízením (EU) č. 142/2011.
(5)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví některá pravidla pro tlakovou sterilizaci a prováděcí opatření, která se mají přijmout pro další zpracovatelské metody, které se musí uplatnit pro vedlejší produkty živočišného původu nebo získané produkty, aby při použití nebo neškodném odstraňování těchto produktů nevznikla rizika nepřijatelná pro zdraví lidí a zvířat. V souladu s tím stanoví příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 standardní zpracovatelské metody pro zpracovatelské podniky a některé další podniky a zařízení.
(6)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 umožňuje neškodné odstraňování nebo používání vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů alternativními metodami, pokud byly tyto metody povoleny na základě posouzení jejich schopnosti snižovat rizika pro zdraví lidí a zvířat na míru, která je pro příslušnou kategorii produktů živočišného původu alespoň rovnocenná standardním zpracovatelským metodám. Nařízení (ES) č. 1069/2009 také stanoví, že má být přijat standardní formát žádostí o alternativní metody. V souladu s tím stanoví příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 alternativní zpracovatelské metody pro zpracovatelské podniky a některé další podniky a zařízení.
(7)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad EFSA“) přijal s ohledem na takové alternativní metody tři stanoviska: vědecké stanovisko přijaté dne 21. ledna 2009 k projektu zkoumání alternativ k systémům likvidace kadáverů použitím kontejnerového systému (4) (dále jen „kontejnerový systém“), vědecké stanovisko přijaté dne 8. července 2010 k ošetření pevného prasečího a drůbežího hnoje vápnem (5) a vědecké stanovisko přijaté dne 22. září 2010 k žádosti společnosti Neste Oil o novou alternativní metodu neškodného odstraňování nebo používání vedlejších produktů živočišného původu (6).
(8)
Projekt kontejnerového systému navrhuje hydrolýzu kadáverů prasat a dalších vedlejších produktů živočišného původu z prasat chovaných v hospodářství, která se uskutečňuje v uzavřeném kontejneru na území hospodářství. Po určité době se získané hydrolyzované materiály neškodně odstraňují, a to přednostně spalováním nebo zpracováním v souladu s hygienickými pravidly pro vedlejší produkty živočišného původu.
(9)
Projekt kontejnerového systému dále navrhuje druhou možnost, kdy se kadávery prasat a další vedlejší produkty živočišného původu z prasat chovaných v hospodářství před jejich neškodným odstraněním drtí a následně pasterizují.
(10)
Úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 21. ledna 2009 ke kontejnerovému systému dospěl k závěru, že poskytnuté informace nejsou dostačujícím podkladem pro to, aby mohla být tato druhá možnost považována za bezpečný způsob neškodného odstranění vedlejších produktů živočišného původu z prasat. Pokud jde o první možnost založenou na hydrolýze, úřad EFSA také nebyl schopen předložit konečné posouzení. Uvedl však, že by hydrolyzovaný materiál neměl představovat další riziko, pokud by se dále zpracovával v souladu s hygienickými předpisy pro materiály kategorie 2.
(11)
Proto by se měla hydrolýza vedlejších produktů živočišného původu na území hospodářství povolit za podmínek, které brání přenosu onemocnění přenosných na člověka nebo na zvířata a které nemají nepříznivý účinek na životní prostředí. Zejména by se měla hydrolýza, jako třetí možnost, provádět v uzavřeném a nepropustném kontejneru, který je oddělený od hospodářských zvířat na stejném území. Protože však metoda hydrolýzy není zpracovatelskou metodou, neměly by se na ni vztahovat zvláštní podmínky pro zpracování vedlejších produktů živočišného původu v těchto zařízeních. Kontejner by se měl pravidelně a pod úředním dohledem kontrolovat na nepřítomnost koroze, aby se zabránilo úniku materiálů do země.
(12)
Schopnost metody hydrolýzy snížit možná zdravotní rizika se ještě neprokázala. Proto by se měla zakázat každá manipulace s hydrolyzovaným materiálem nebo jeho použití mimo spalování a spoluspalování, po předchozím zpracování nebo bez něj, nebo neškodné odstraňování na povolené skládce, kompostování nebo přeměna na bioplyn, pokud každé ze tří posledně uvedených možností předchází tlaková sterilizace.
(13)
Španělsko, Irsko, Lotyšsko, Portugalsko a Spojené království vyjádřily zájem o to, aby se jejich provozovatelům povolila metoda hydrolýzy. Příslušné orgány uvedených členských států potvrdily, že se u těchto provozovatelů mají uskutečnit přísné kontroly, aby se zabránilo možným zdravotním rizikům.
(14)
Úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 8. července 2010 k ošetření pevného prasečího a drůbežího hnoje vápnem dospěl k závěru, že by se navrhované smíchání vápna s hnojem mohlo považovat za bezpečný postup inaktivace příslušných bakteriálních a virových patogenních původců s ohledem na zamýšlenou aplikaci získaného produktu, tedy uvedené směsi vápna s hnojem, na půdu. Protože použití prokázalo účinnost postupu jenom při použití konkrétního míchacího zařízení, úřad EFSA doporučil, aby se v případě, že je pro postup použito odlišné míchací zařízení, provedlo na základě měření pH, času a teploty ověření, které by mělo prokázat, že použitím odlišného míchacího zařízení je dosaženo rovnocenné inaktivace patogenních původců.
(15)
Ověření podle uvedených zásad by se mělo provést v případě, že je nehašené vápno (CaO), které bylo použito pro postup posouzený úřadem EFSA, nahrazeno dolomitickým vápnem (CaOMgO).
(16)
Úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 22. září 2010 ke katalytickému procesu sestávajícímu z několika kroků pro výrobu obnovitelných paliv dospěl k závěru, že proces lze považovat za bezpečný, pokud se tavené/škvařené tuky získané z materiálů kategorie 2 a kategorie 3 použijí jako výchozí materiály a současně se uvedené tavené/škvařené tuky zpracují v souladu se standardními metodami zpracování vedlejších produktů živočišného původu. Na základě předložených důkazů však nebylo možné rozhodnout, zda dokáže tento postup také zmírnit možná rizika TSE, která mohou představovat tavené/škvařené tuky získané z materiálů kategorie 1. Proto by se měl katalytický proces sestávající z několika kroků povolit v případě tavených/škvařených tuků získaných z materiálů kategorie 2 a kategorie 3, ale měl by se zamítnout v případě tavených/škvařených tuků získaných z materiálů kategorie 1. Přestože takové zamítnutí nebrání žadateli předložit úřadu EFSA další důkazy pro nové posouzení, používání tavených/škvařených tuků získaných z materiálů kategorie 1 pro uvedený proces by mělo být až do takového posouzení zakázané.
(17)
Příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být změněna s ohledem na závěry uvedených tří vědeckých stanovisek úřadu EFSA.
(18)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví přijetí prováděcích opatření týkajících se přeměny vedlejších produktů živočišného původu na bioplyn nebo kompost. Pokud se v zařízení na výrobu bioplynu nebo v zařízení na kompostování mísí vedlejší produkty živočišného původu s materiály neživočišného původu nebo s jinými materiály, na které se nevztahuje uvedené nařízení, měl by mít příslušný orgán možnost povolit odběr reprezentativních vzorků po pasterizaci a před smísením, aby se otestoval jejich soulad s mikrobiologickými kritérii. Odběr těchto vzorků by měl prokázat, že pasterizace vedlejších produktů živočišného původu zmírnila mikrobiologická rizika u vedlejších produktů živočišného původu určených k přeměně.
(19)
Příloha V nařízení (EU) č. 142/2011 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(20)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví přijetí standardního formátu žádostí o alternativní metody používání nebo neškodného odstraňování vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů. Uvedený formát mají používat zainteresované subjekty při předkládání žádosti o povolení takových metod.
(21)
Úřad EFSA přijal na žádost Komise dne 7. července 2010 vědecké stanovisko s prohlášením o technické pomoci s formátem žádostí o nové alternativní metody týkající se vedlejších produktů živočišného původu (7). V uvedeném prohlášení úřad EFSA zejména doporučuje dále vyjasnit informace, které by zainteresované subjekty měly uvést při předložení žádosti o nové alternativní metody.
(22)
S ohledem na doporučení v uvedeném vědeckém stanovisku by měl být standardní formát žádostí o nové alternativní metody uvedený v příloze VII nařízení (EU) č. 142/2011 změněn.
(23)
Protože obnovitelná paliva získaná katalytickým procesem sestávajícím z několika kroků je možno vyrobit i z dovezených tavených/škvařených tuků, měly by se vyjasnit požadavky na dovoz těchto tuků a podmínky uvedené ve veterinárním osvědčení, které musí doprovázet zásilky tavených/škvařených tuků v místě vstupu do Unie, kde se provádějí veterinární kontroly. Přílohy XIV a XV nařízení (EU) č. 142/2011 by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(24)
V souladu s tím by proto měl být změněn článek 3 a přílohy II, IV, V, VII, VIII, XI a přílohy XIII až XVI.
(25)
Po vstupu tohoto nařízení v platnost by se mělo poskytnout přechodné období, aby se umožnil plynulý dovoz tavených/škvařených tuků, které nejsou určené k lidské spotřebě, pro určitá použití mimo krmivový řetězec, do Unie, jak stanoví nařízení (EU) č. 142/2011 před změnami zavedenými tímto nařízením.
(26)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 142/2011 se mění takto:
1)
V článku 3 se písmeno g) nahrazuje tímto:
„g)
kožešinu, která splňuje zvláštní požadavky na konečný bod pro tento produkt stanovené v kapitole VIII přílohy XIII;
h)
rybí tuk určený k výrobě léčivých přípravků, který splňuje zvláštní požadavky na konečný bod pro tento produkt stanovené v kapitole XIII přílohy XIII;
i)
benzin a paliva, které splňují zvláštní požadavky na produkty katalytického procesu sestávajícího z několika kroků pro výrobu obnovitelných paliv stanovené v odst. 2 písm. c) oddílu 3 kapitoly IV přílohy IV.“
2)
Přílohy II, IV, V, VII, VIII, XI a přílohy XIII až XVI se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Během přechodného období do 31. ledna 2012 se budou pro dovoz do Unie dále přijímat zásilky tavených/škvařených tuků, které nejsou určené k lidské spotřebě, pro určitá použití mimo krmivový řetězec, k nimž je přiloženo veterinární osvědčení, které bylo podepsáno a vyplněno v souladu se vzorem stanoveným v kapitole 10 (B) přílohy XV nařízení (EU) č. 142/2011 před vstupem tohoto nařízení v platnost, pokud tato osvědčení byla vyplněna a podepsána před 30. listopadem 2011.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. července 2011.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 749/2011
av den 29 juli 2011
om ändring av förordning (EU) nr 142/2011 om genomförande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1069/2009 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter och därav framställda produkter som inte är avsedda att användas som livsmedel och om genomförande av rådets direktiv 97/78/EG vad gäller vissa prover och produkter som enligt det direktivet är undantagna från veterinärkontroller vid gränsen
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1069/2009 av den 21 oktober 2009 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter och därav framställda produkter som inte är avsedda att användas som livsmedel och om upphävande av förordning (EG) nr 1774/2002 (1), särskilt artiklarna 5.2 och 15.1 c, artikel 15.1 andra stycket, artikel 20.10 och 20.11, artikel 41.3 första och tredje stycket, artiklarna 42.2 och 45.4, och
av följande skäl:
(1)
I förordning (EG) nr 1069/2009 fastställs folk- och djurhälsobestämmelser för animaliska biprodukter och därav framställda produkter för att förhindra och minimera risker för människors eller djurs hälsa. I förordningen fastställs även slutpunkten i tillverkningskedjan för vissa framställda produkter efter vilken de inte längre omfattas av kraven i den förordningen.
(2)
I kommissionens förordning (EU) nr 142/2011 av den 25 februari 2011 om genomförande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1069/2009 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter och därav framställda produkter som inte är avsedda att användas som livsmedel och om genomförande av rådets direktiv 97/78/EG vad gäller vissa prover och produkter som enligt det direktivet är undantagna från veterinärkontroller vid gränsen (2) fastställs genomförandeåtgärder för förordning (EG) nr 1069/2009, inklusive bestämmelser om fastställande av slutpunkten för vissa framställda produkter.
(3)
Danmark har lämnat in en begäran om att det ska fastställas en slutpunkt för fiskolja som används för framställning av läkemedel. Eftersom sådan fiskolja framställs av kategori 3-material och bearbetas enligt stränga villkor bör det fastställas en slutpunkt för denna olja. Artikel 3 i förordning (EU) nr 142/2011 och bilaga XIII till den förordningen bör därför ändras i enlighet med detta.
(4)
I förordning (EU) nr 142/2011 återtogs bestämmelser som infördes för att tillämpa förordning (EG) nr 1774/2002 och kommissionens beslut 2003/324/EG (3) däribland att Estland, Lettland och Finland fick tillåtelse att utfodra vissa pälsdjur med bearbetat animaliskt protein som framställts av djurkroppar eller delar av djurkroppar från samma djurart, särskilt rävar. Bilaga II bör ändras så att utfodring av sådant material tillåts till de två arter som vanligen hålls, rödräv (Vulpes vulpes) som redan förtecknas och fjällräv (Alopex lagopus), eftersom beslut 2003/324/EG har upphävts genom förordning (EU) nr 142/2011.
(5)
I förordning (EG) nr 1069/2009 föreskrivs vissa regler för trycksterilisering och att det ska antas genomförandeåtgärder för andra bearbetningsmetoder, som ska tillämpas på animaliska biprodukter eller därav framställda produkter, för att användning eller bortskaffande av sådana produkter inte ska medföra några oacceptabla risker för människors och djurs hälsa. I bilaga IV till förordning (EU) nr 142/2011 fastställs det därför standardmetoder för bearbetning för bearbetningsanläggningar och vissa andra anläggningar.
(6)
Enligt förordning (EG) nr 1069/2009 är alternativa metoder för bortskaffande eller användning av animaliska biprodukter och därav framställda produkter tillåtna, förutsatt att dessa metoder har godkänts efter en bedömning av deras kapacitet att minska riskerna för människors och djurs hälsa till en nivå som åtminstone är jämförbar med standardmetoderna för bearbetning av den relevanta kategorin animaliska biprodukter. I förordning (EG) nr 1069/2009 föreskrivs även att ett standardformat för ansökningar om alternativa metoder ska antas. I bilaga IV till förordning (EU) nr 142/2011 fastställs det därför alternativa bearbetningsmetoder för bearbetningsanläggningar och vissa andra anläggningar.
(7)
Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) har antagit tre yttranden om sådana alternativa metoder: ett vetenskapligt yttrande av den 21 januari 2009 om projektet för att studera alternativ till system för destruering av slaktkroppar som använder sig av bunkersystemet (4) (nedan kallat bunkersystemprojektet), ett vetenskapligt yttrande av den 8 juli 2010 om kalkbehandling av fast svin- och fjäderfägödsel (5) och ett vetenskapligt yttrande av den 22 september 2010 om Neste Oils ansökan om en ny alternativ metod för bortskaffande eller användning av animaliska biprodukter (6).
(8)
Bunkersystemprojektet innebär hydrolys av svinkadaver och av andra animaliska biprodukter från svin som är produktionsdjur i en sluten behållare på jordbruksföretaget. Efter en bestämd tid ska det hydrolyserade material som erhållits som ett första alternativ bortskaffas genom förbränning eller bearbetning i enlighet med hälsobestämmelserna för animaliska biprodukter.
(9)
I bunkersystemprojektet föreslås även som andra alternativ att svinkadaver och andra animaliska biprodukter från svin som är produktionsdjur finfördelas och därefter pastöriseras innan de bortskaffas.
(10)
I sitt yttrande om bunkersystemprojektet av den 21 januari 2009 konstaterade Efsa att de uppgifter som lämnats inte var tillräckliga för att man utifrån dem skulle kunna betrakta det andra alternativet som en säker metod för bortskaffande av animaliska biprodukter från svin. Vad gäller det första alternativet, som baserar sig på hydrolys, kunde Efsa inte göra någon slutlig bedömning. Enligt Efsa skulle det hydrolyserade materialet dock inte innebära någon ytterligare risk under förutsättning att det bearbetades ytterligare enligt hälsobestämmelserna för kategori 2-material.
(11)
Hydrolys av animaliska biprodukter på plats på jordbruksföretaget bör därför tillåtas under förhållanden som förhindrar spridning av sjukdomar som kan överföras till människor eller djur samt förhindrar skadlig inverkan på miljön. Hydrolysen bör i synnerhet som ett tredje alternativ ske i slutna, läckagefria behållare som hålls åtskilda från produktionsdjur på samma plats. Eftersom hydrolysmetoden inte utgör en bearbetningsmetod bör de särskilda villkoren för bearbetning av animaliska biprodukter i sådana anläggningar dock inte gälla. Behållaren bör kontrolleras regelbundet under officiell tillsyn för eventuell korrosion så att läckage av materialet till marken kan förhindras.
(12)
Det har ännu inte kunnat visas om hydrolysmetoden har kapacitet att reducera potentiella hälsorisker. All annan hantering eller användning av hydrolyserat material än förbränning eller samförbränning, med eller utan förbearbetning, eller bortskaffande i en godkänd deponi, kompostering eller omvandling till biogas, där de tre sista alternativen ska föregås av trycksterilisering, bör förbjudas.
(13)
Spanien, Irland, Lettland, Portugal och Förenade kungariket har framfört önskemål om att få tillåta driftansvariga i dessa länder att använda hydrolysmetoden. De behöriga myndigheterna i dessa medlemsstater har bekräftat att dessa driftansvariga ska bli föremål för stränga kontroller för att förhindra potentiella hälsorisker.
(14)
I sitt yttrande om kalkbehandling av fast svin- och fjäderfägödsel av den 8 juli 2010 konstaterade Efsa att den föreslagna blandningen av kalk och naturgödsel skulle kunna anses vara ett säkert förfarande för inaktivering av relevanta bakterie- och viruspatogener med tanke på den avsedda spridningen av den framställda produkten, dvs. kalk-naturgödsel-blandningen, på mark. Eftersom det i ansökan endast visades att bearbetningen är effektiv för en speciell blandningsanordning rekommenderade Efsa att validering genom mätning av pH, tid och temperatur skulle ske när en annan anordning användes för bearbetningen, för att därigenom kunna visa att en likvärdig inaktivering av patogener uppnåddes vid användning av annan blandningsanordning.
(15)
Validering i enlighet med dessa principer bör ske när osläckt kalk (CaO), som användes för den bearbetning som Efsa bedömde, ersätts med dolomitkalk (CaOMgO).
(16)
I sitt yttrande om ett katalytiskt flerstegsförfarande för framställning av förnybara bränslen av den 22 september 2010 konstaterade Efsa att förfarandet kan anses vara säkert när utsmält fett från kategori 2- och kategori 3-material används som utgångsmaterial och detta utsmälta fett har bearbetats i enlighet med standardmetoderna för bearbetning av animaliska biprodukter. Utifrån den evidens som lades fram kunde dock inte några slutsatser dras om huruvida förfarandet även kan begränsa eventuella potentiella TSE-risker i utsmält fett som framställts av kategori 1-material. Det katalytiska flerstegsförfarandet bör därför godkännas för utsmält fett från kategori 2- och kategori 3-material men inte för utsmält fett från kategori 1-material. Även om ett sådant avslag på ansökan inte hindrar sökanden från att lämna in ytterligare evidens till Efsa för en ny bedömning, bör användning av utsmält fett från kategori 1-material i detta förfarande förbjudas i avvaktan på denna bedömning.
(17)
Bilaga IV till förordning (EU) nr 142/2011 bör ändras för att beakta slutsatserna i dessa tre vetenskapliga yttranden från Efsa.
(18)
Enligt förordning (EG) nr 1069/2009 ska det antas genomförandeåtgärder för omvandling av animaliska biprodukter till biogas eller kompostering av animaliska biprodukter. När animaliska biprodukter i en biogasanläggning eller en komposteringsanläggning blandas med material av icke-animaliskt ursprung eller med annat material som inte omfattas av den förordningen, bör den behöriga myndigheten få godkänna att representativa prover tas efter pastörisering och före blandningen, för att undersöka om de mikrobiologiska kriterierna uppfylls. Provtagningen bör visa på om pastöriseringen av animaliska biprodukter har reducerat de mikrobiologiska riskerna från de animaliska biprodukter som ska omvandlas.
(19)
Bilaga V till förordning (EU) nr 142/2011 bör därför ändras i enlighet med detta.
(20)
Enligt förordning (EG) nr 1069/2009 ska det antas ett standardformat för ansökningar om alternativa metoder för användning eller bortskaffande av animaliska biprodukter eller därav framställda produkter. Formatet ska användas av berörda parter när de ansöker om godkännande av sådana metoder.
(21)
Efsa antog den 7 juli 2010 på begäran av kommissionen ett vetenskapligt yttrande om en förklaring om teknisk hjälp med formatet för ansökningar om nya alternativa metoder för animaliska biprodukter (7). I förklaringen rekommenderar Efsa särskilt att ytterligare förtydliganden bör göras om de uppgifter som berörda parter bör lämna i ansökan om godkännande av nya alternativ metoder.
(22)
Med beaktande av rekommendationerna i det vetenskapliga yttrandet bör standardformatet för ansökningar om nya alternativa metoder i bilaga VII till förordning (EU) nr 142/2011 ändras.
(23)
Eftersom förnybara bränslen från det katalytiska flerstegsförfarandet även kan framställas av utsmält fett, bör importkraven för sådant fett och villkoren i det hälsointyg som måste åtfölja sändningar av utsmält fett vid platsen för införsel till unionen där veterinärkontrollerna genomförs klargöras. Bilagorna XIV och XV till förordning (EG) nr 142/2011 bör därför ändras i enlighet med detta.
(24)
Artikel 3 och bilagorna II, IV, V, VII, VIII, XI och bilagorna XIII-XVI bör därför ändras.
(25)
En övergångsperiod bör medges efter det att denna förordning träder i kraft för att importen till unionen av utsmält fett som inte är avsett som livsmedel för användning för vissa ändamål utanför foderkedjan, som omfattas av förordning (EU) nr 142/2011 i den utformning den hade före de ändringar som införs genom den här förordningen, ska kunna fortsätta.
(26)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordning (EU) nr 142/2011 ska ändras på följande sätt:
1.
Artikel 3 g ska ersättas med följande:
”g)
Päls som uppfyller de särskilda kraven för slutpunkten för denna produkt i kapitel VIII i bilaga XIII.
h)
Fiskolja för framställning av läkemedel som uppfyller de särskilda kraven för slutpunkten för denna produkt i kapitel XIII i bilaga XIII.
i)
Bensin och bränslen som uppfyller de särskilda kraven för produkter från det katalytiska flerstegsförfarandet för framställning av förnybara bränslen i kapitel IV avsnitt 3 punkt 2 c i bilaga IV.”
2.
Bilagorna II, IV, V, VII, VIII, XI och bilagorna XIII-XVI ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.
Artikel 2
Under en övergångsperiod till och med den 31 januari 2012 ska sändningar av utsmält fett som inte är avsett som livsmedel för användning för vissa ändamål utanför foderkedjan som åtföljs av ett hälsointyg som utfärdades i enlighet med förlagan i kapitel 10(B) i bilaga XV till förordning (EU) nr 142/2011 innan den här förordningen trädde i kraft, fortsätta att accepteras för import till unionen om intyget utfärdades och undertecknades före den 30 november 2011.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 29 juli 2011.