ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. června 2012,
kterým se zastavuje antidumpingové řízení týkající se dovozu určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin pocházejících z Čínské lidové republiky
(2012/343/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. ZAHÁJENÍ
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) Komise dne 19. dubna 2011 informovala o zahájení antidumpingového řízení (dále jen „oznámení o zahájení“), pokud jde o dovoz určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 7. března 2011 podala společnost Solae Europe S.A. („dále jen žadatel“) představující podstatnou část, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin v Unii (3). Podnět obsahoval důkazy o dumpingu zmíněného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostačující pro zahájení řízení.
2. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(3)
Komise oficiálně informovala o zahájení řízení žadatele, dalšího známého výrobce v Unii, vyvážející výrobce a představitele ČLR, dovozce, dodavatele a uživatele, o kterých bylo známo, že se jich záležitost týká, jakož i jejich sdružení. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(4)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(5)
Byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny veškeré ústní a písemné připomínky zúčastněných stran.
(6)
Vzhledem ke zjevně velkému počtu vyvážejících výrobců a dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v oznámení o zahájení v souladu s článkem 17 nařízení (ES) č. 1225/2009 uvažovalo o výběru vzorku. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci a dovozci v Unii, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem v období od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2010 (dále jen „období šetření“). Ohledně výběru vzorku vyvážejících výrobců byly konzultovány i orgány ČLR.
2.1 VÝBĚR VZORKU VYVÁŽEJÍCÍCH VÝROBCŮ
(7)
Požadované informace pro výběr vzorku v příslušných lhůtách poskytlo a spolupráci nabídlo dvacet vyvážejících výrobců. Objem prodeje v EU, jejž tito vyvážející výrobci (případně jejich skupiny) oznámili, představoval přibližně 90 % dotčeného dovozu během období šetření. Spolupráce byla tudíž považována za vysokou.
(8)
Vzhledem k velkému počtu (skupin) vyvážejících výrobců, kteří projevili ochotu spolupracovat, bylo rozhodnuto, že v případě vyvážejících výrobců bude nutné provádět výběr vzorku.
(9)
Komise vybrala v souladu s článkem 17 základního nařízení vzorek na základě největšího reprezentativního objemu vývozu, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Takto vybraný vzorek původně sestával ze dvou skupin společností ve spojení představujících mimo jiné pět jednotlivých výrobců a 40 % až 50 % objemu vývozu dotčeného výrobku z ČLR do EU během období šetření. Po získání určitých indicií, že tyto dvě skupiny by se možná měly považovat za jediný subjekt pro účely uložení antidumpingového cla (viz 41. bod odůvodnění), byl vzorek rozšířen zahrnutím třetí skupiny vyvážejících výrobců, což představuje 45 % až 60 % čínského dovozu. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení Komise původní výběr vzorku i jeho pozdější rozšíření projednávala s dotčenými stranami a čínskými orgány. Dva vyvážející výrobci ve spojení vznesli námitky k rozšíření vzorku, přičemž tvrdili, že pokud by vzorek měl být rozšířen, pak by oni lépe splňovali podmínky na zařazení do vzorku jako třetí skupina vyvážejících výrobců. Je třeba zdůraznit, že v souladu s ustanoveními čl. 17 odst. 1 základního nařízení navrhovaný nový vzorek sestával ze tří skupin vyvážejících výrobců s největším objemem prodeje dotčeného výrobku v EU během období šetření. Kromě toho objem prodeje dotčeného výrobku v EU během období šetření od obou výrobců ve spojení, kteří tvrdili, že by měli být vybráni do třetí skupiny, byl velmi malý, přičemž představoval méně než 10 % příslušného objemu vybrané třetí skupiny. Proto bylo potvrzeno, že reprezentativnost rozšířeného vzorku byla nejlepší při rozšíření na navrhované tři skupiny. Žádné další námitky nebyly obdrženy.
2.2 VÝBĚR VZORKU DOVOZCŮ
(10)
Po přezkoumání předložených informací a vzhledem k velkému počtu dovozců, kteří projevili ochotu spolupracovat, bylo rozhodnuto, že v případě dovozců, kteří nejsou ve spojení, je třeba provést výběr vzorku.
(11)
Se zařazením do vzorku souhlasilo sedm dovozců, kteří nejsou ve spojení, podílejících se 20 % na celkovém dovozu dotčeného výrobku do Unie. Do vzorku byli vybráni tři dovozci představující přibližně 17 % celkového dovozu z ČLR a téměř 90 % dovozu spolupracujících dovozců. V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení dostaly dotčené strany možnost, aby se vyjádřily k výběru vzorku. Žádné námitky nebyly obdrženy. Jeden z dovozců zařazených do vzorku přerušil svou spolupráci a neposkytl odpověď na dotazník.
2.3 ODPOVĚDI NA DOTAZNÍK A OVĚŘOVÁNÍ
(12)
Aby bylo skupinám vyvážejících výrobců v ČLR zařazeným do vzorku, pokud o to projeví zájem, umožněno předložit žádost o zacházení jako v tržním hospodářství nebo o individuální zacházení, zaslala jim Komise za tímto účelem příslušné formuláře. V této souvislosti lze zmínit, že dvě skupiny společností zařazených do vzorku požádaly o zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení, zatímco zbývající skupina společností zařazených do vzorku požádala o individuální zacházení podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení.
(13)
Formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství nebo o individuální zacházení byly zaslány rovněž vyvážejícím výrobcům nezařazeným do vzorku (jejich skupinám), kteří uvedli, že mají v úmyslu žádat o individuální zjišťování v souladu s čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
(14)
Komise rozeslala dotazníky vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, jakož i vyvážejícím výrobcům nezařazeným do vzorku, kteří uvedli, že mají v úmyslu žádat o individuální zjišťování, žadateli a dalšímu známému výrobci v Unii, dovozcům zařazeným do vzorku a všem známým uživatelům.
(15)
Po vyžádání informací od výrobců v možných srovnatelných zemích Brazílii, Izraeli a ve Spojených státech amerických (dále jen „USA“) byly zaslány dotazníky rovněž výrobcům, kteří nabídli spolupráci, v Brazílii a Izraeli pro účely stanovení běžné hodnoty pro společnosti, jimž nemohlo být přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství (viz níže 60. až 64. bod odůvodnění).
(16)
Úplné odpovědi na dotazníky byly obdrženy od tří skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku v ČLR, od jednoho brazilského výrobce, jednoho izraelského výrobce, jednoho výrobce v Unii (s jedním výrobním zařízením v Belgii a jedním v Dánsku), od dvou (ze tří) dovozců zařazených do vzorku a čtyř uživatelů v EU. Další brazilský výrobce předložil neúplnou odpověď.
(17)
Kromě toho byly obdrženy žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení od jednoho vyvážejícího výrobce nezařazeného do vzorku (dále jen „žadatel A“) a od jedné skupiny vyvážejících výrobců ve spojení nezařazených do vzorku (společně dále jako „žadatel B“) (4). Po analýze informací, jež předložily strany zařazené do vzorku, jakož i žádostí zahrnujících řádně vyplněné dotazníky bylo shledáno, že počet (skupin) vyvážejících výrobců, kteří mají být prošetřeni v samotném vzorku, je tak vysoký, že další individuální zjišťování by znamenalo příliš velké zatížení a bránilo by včasnému ukončení šetření. Žadatelům bylo tudíž sděleno, že jejich žádosti o individuální zjišťování byly zamítnuty.
(18)
Žadatel B zpochybnil toto rozhodnutí nezohlednit jeho žádost o individuální zjišťování. Namítal, že podle nedávného výkladu Orgánu WTO pro řešení sporů ve věci týkající se spojovacích prostředků (5) by toto zamítnutí bylo v rozporu s čl. 17 odst. 3 základního nařízení a s čl. 6 odst. 10 antidumpingové dohody. Za druhé by takové zamítnutí bylo v rozporu se základní zásadou proporcionality.
(19)
Pokud jde o první argument, čl. 17 odst. 3 základního nařízení, jakož i čl. 6 odst. 10 antidumpingové dohody výslovně připouštějí, aby prošetřující orgán nebral v úvahu žádosti o individuální zjišťování, je-li počet vývozců a/nebo výrobců tak vysoký, že by takovéto zjišťování bylo neproveditelné. Zpráva Odvolacího orgánu WTO ve věci týkající se spojovacích prostředků objasnila, že včasné žádosti o individuální zjišťování by měly být „zpravidla“ akceptovány, pokud by to neznamenalo „příliš velké zatížení“ (6). V tomto případě by ověření odpovědí na dotazníky a odpovědí na formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství žadatelů o individuální zjišťování znamenalo šetření na místě v jedné společnosti (žadatel A) a dvou dalších společnostech (těch, které jsou součástí žadatele B). Během těchto šetření na místě by bylo třeba ověřit soulad s ustanoveními čl. 2 odst. 7 písm. c), jakož i vykazovanou strukturu, náklady (včetně výrobních nákladů a nákupů), prodej a ziskovost všech těchto subjektů. Vzhledem k velkému počtu subjektů, které již byly v rámci vzorku přezkoumány, by zahrnutí dalšího žadatele skutečně znamenalo příliš velké zatížení a vážně by ohrozilo včasné ukončení šetření. Rozhodnutí nepřijmout tyto žádosti o individuální zjišťování je proto oprávněné a není v rozporu se zásadou proporcionality.
(20)
Žadatel B poté, co byl informován, že individuální zjišťování by představovalo příliš velké zatížení, později navrhl, aby byla jeho žádost o zacházení jako v tržním hospodářství stažena, pokud bude dohodnuto její přezkoumání v rámci individuálního zacházení. Jelikož tvrdil, že během období šetření uskutečnil pouze jednu malou vývozní transakci a již nebude žádat o zacházení jako v tržním hospodářství, argumentoval, že Komise nebude muset provést inspekce na místě v ČLR ke zjištění dumpingu a že bude stačit, aby při ověřování odpovědi na dotazník žadatele v EU ověřila onu jednu vývozní transakci. Na tomto základě vývozce tvrdil, že přiznání individuálního zjišťování nebude představovat zátěž.
(21)
Pokud by však individuální zjišťování bylo přiznáno, byla by inspekce na místě u žadatele B nezbytná, protože bez inspekce na místě v ČLR u obou výrobců v této skupině by nemohla být vyloučena existence jiného prodeje do EU během období šetření. Tato inspekce by vzhledem k velikosti vzorku s třemi velkými skupinami společností byla nepřiměřeně zatěžující. Tato žádost byla proto zamítnuta.
(22)
Rozhodnutí nepřijmout žádosti o individuální zacházení bylo zachováno. S ohledem na výše uvedené důvody bylo s konečnou platností rozhodnuto, že žádostem o individuální zjišťování nelze vyhovět, jelikož by při šetření znamenaly příliš velké zatížení a bránily by včasnému ukončení šetření.
(23)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke zjištění dumpingu, výsledné újmy nebo hrozící újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
Vyvážející výrobci v ČLR:
-
Gushen Biological Technology Group Co., Ltd. a společnosti ve spojení, Dezhou
-
Shandong Crown Soya Protein Co., Ltd. a společnosti ve spojení, Shenxian, Qingdao, Yucheng
-
Shandong Sinoglory Health Food Co., Ltd. a společnosti ve spojení, Liaocheng, Qingdao
b)
Výrobce v Unii:
-
Solae Europe, s výrobními zařízeními v:
-
Belgii, Ieper (Solae Belgium) a
-
Dánsku, Aarhus (Solae Denmark)
c)
Výrobci ve srovnatelné zemi:
-
Bremil Industria De Produtos Alimenticios Ltda., Arroio do Meio
-
Solae do Brasil Ind. Com. Alimentos Ltda., Esteio, Sao Paulo
3. OBDOBÍ ŠETŘENÍ
(24)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2010 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2007 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
4. ZJIŠTĚNÍ V PROZATÍMNÍ FÁZI
(25)
V prozatímní fázi se mělo za to, že uložení prozatímních opatření by nebylo vhodné zejména s ohledem na potřebu dále analyzovat příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin pocházejících z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5. NÁSLEDNÝ POSTUP
(26)
Po zveřejnění nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o neuložení prozatímních opatření (dále jen „zveřejnění prozatímních zjištění“), předložila řada zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení.
(27)
Komise nadále shromažďovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Kromě inspekcí uvedených výše ve 23. bodě odůvodnění byla uskutečněna další inspekce v prostorách společnosti Kerry v Bristolu ve Spojeném království, jednoho z dovozců a uživatelů sójových bílkovin, kteří při šetření spolupracovali.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. DOTČENÝ VÝROBEK
(28)
Dotčený výrobek byl definován v oznámení o zahájení řízení jako výrobky z koncentrovaných sójových bílkovin obsahující 65 % hmotnostních nebo více bílkovin (N × 6,25), počítáno v sušině s vyloučením přidaných vitaminů, minerálů, aminokyselin a potravinářských přídatných látek pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex 2106 10 20, ex 2106 90 92, ex 2309 90 10, ex 2309 90 99 (ex 2309 90 96 od 1. ledna 2012) a ex 3504 00 90.
(29)
V rámci výše uvedené definice výrobku lze rozlišit dvě hlavní skupiny výrobků: i) sójové bílkovinné koncentráty (dále jen „koncentráty“, včetně jednoduchých/základních koncentrátů a dále zpracovávaných koncentrátů), u nichž činí obsah bílkovin více než 65 %, avšak méně než 90 %; a ii) izolované sójové bílkoviny („izoláty“), u nichž činí obsah bílkovin 90 % nebo více.
(30)
Bylo rovněž konstatováno, že zatímco jednoduchý koncentrát je poměrně základním produktem s nízkou přidanou hodnotou, izoláty a dále zpracovávané koncentráty vyžadují podstatně více zpracování, a proto se jedná o produkty s vyšší přidanou hodnotou.
(31)
Výše uvedená definice výrobku zahrnuje rovněž jednoduché (dále nezpracovávané) koncentráty určené pro krmiva. Ty v posuzovaném období v EU vyráběl jeden závod žadatele se sídlem ve Francii a další společnost, ADM, se sídlem v Nizozemsku.
(32)
Po zveřejnění prozatímních zjištění žadatel požádal o změnu rozsahu definice výrobku odstraněním koncentrátů používaných pro krmiva. Žadatel vznesl námitky vůči přístupu navrženému v pozatímním dokumentu a tvrdil, že vyloučení údajů vztahujících se k francouzskému závodu, jenž byl uzavřen v roce 2009 (tj. v polovině posuzovaného období), vedlo k nesouladu ve zbývajících údajích (se stále zahrnutými údaji o ADM). Údaje o prodeji a podílu výrobců výrobku, který je předmětem šetření, na trhu EU byly tudíž uměle nadsazeny.
(33)
Žadatel tvrdil, že vzhledem k poměrně stabilní poptávce převzal některé dodávky zajišťované francouzským závodem společnosti Solae před jeho uzavřením v roce 2009 jeho konkurent v EU, společnost ADM. Odhlédnutí od údajů vztahujících se k francouzskému závodu proto vedlo k zavádějícímu srovnání údajů za rok 2008, kdy společnost ADM měla pouze menší podíl na trhu s koncentráty určenými pro krmiva, s údaji za období šetření, kdy společnost AMD měla na uvedeném trhu mnohem větší podíl.
(34)
Žadatel zejména poskytl informace o technických a chemických rozdílech mezi koncentráty určenými pro krmiva na jedné straně a ostatními koncentráty a izoláty na straně druhé. Pro tyto podskupiny se rovněž používají různé distribuční kanály. Kromě toho koncentráty určené pro krmiva jsou zařazeny do jiného kódu KN než ostatní koncentráty (pro potraviny) a izoláty.
(35)
Na základě tvrzení žadatele jeden vývozce nesouhlasil s žádostí o omezení rozsahu definice výrobku. Tento vývozce si však žádost špatně vyložil a měl za to, že žádostí se měly vyloučit veškeré sójové bílkovinné koncentráty, zatímco ve skutečnosti se žádost vztahuje pouze na jednoduché sójové bílkovinné koncentráty určené pro krmiva. Vývozce navíc neuvedl žádné konkrétní důvody, proč by žádost měla být neodůvodněná.
(36)
Je třeba rovněž poznamenat, že na základě údajů shromážděných během šetření představuje dovoz sójových bílkovinných koncentrátů určených pro krmiva méně než 1 % celkového čínského dovozu výrobku, který je předmětem šetření (dle původní definice), do Unie.
(37)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a zejména k jasným technickým a chemickým rozdílům a rozdílům souvisejícím s trhem se považuje za vhodné omezit rozsah definice výrobku vyloučením jednoduchých sójových bílkovinných koncentrátů používaných k výživě zvířat. V důsledku toho jsou dotčeným výrobkem výrobky z koncentrovaných sójových bílkovin s výjimkou přípravků používaných k výživě zvířat a obsahující 65 % hmotnostních nebo více bílkovin (N × 6,25), počítáno v sušině s vyloučením přidaných vitaminů, minerálů, aminokyselin a potravinářských přídatných látek pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex 2106 10 20, ex 2106 90 92 a ex 3504 00 90.
(38)
Dotčený výrobek se používá hlavně v potravinářském průmyslu v masných přípravcích a v masových náhražkách. Mezi další potravinářská využití patří využití v salátových dresincích, polévkách, nápojích v prášku, energetických tyčinkách, náhražkách sušeného mléka, zmrazených dezertech, šlehaných polevách, kojenecké výživě, pečivu, snídaňových cereáliích, těstovinách atd. Vzhledem ke svým funkčním vlastnostem má dotčený výrobek také některá specifická použití při výrobě lepidel, asfaltů, pryskyřic, čisticích prostředků, kosmetiky, inkoustů, usně, nátěrů, prostředků k povrchové úpravě papíru, pesticidů/fungicidů, plastů, polyesterů a textilních vláken.
(39)
I přes některé rozdíly v možném konečném využití mají různé typy dotčeného výrobku, koncentráty a izoláty, všechny stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti. Proto jsou považovány za jeden výrobek.
2. OBDOBNÝ VÝROBEK
(40)
Dotčený výrobek a určité výrobky z koncentrovaných sójových bílkovin vyráběné a prodávané na domácím trhu v ČLR a na domácím trhu v Brazílii, která sloužila jako srovnatelná země, jakož i určité výrobky z koncentrovaných sójových bílkovin vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie mají v podstatě stejné fyzikální, chemické a technické vlastnosti a užití. Proto se tyto výrobky považují za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. VZTAH MEZI SKUPINOU SINOGLORY A SKUPINOU GUSHEN
(41)
Mezi vyvážející výrobce zařazené do vzorku patřily společnost Shandong Crown Soya Protein Co. Ltd. a společnosti, které jsou s ní ve spojení (dále jen „skupina Crown“), Gushen Biological Technology Group Co. a společnosti, které jsou s ní ve spojení (dále jen „skupina Gushen“), a Sinoglory Health Food Co. Ltd. a společnosti, které jsou s ní ve spojení (dále jen „skupina Sinoglory“). V rané fázi šetření se uvažovalo o tom, že skupina Gushen a skupina Sinoglory by mohly být považovány za vývozce ve spojení. V návaznosti na vysvětlení, jež poskytli dotčení vývozci, však bylo nakonec rozhodnuto, že skupina Gushen a skupina Sinoglory budou pro účely tohoto šetření považovány za samostatné subjekty.
2. ZACHÁZENÍ JAKO V TRŽNÍM HOSPODÁŘSTVÍ
(42)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se v rámci antidumpingového šetření dovozu z ČLR běžná hodnota určí podle odstavců 1 až 6 uvedeného článku u těch výrobců, kteří splňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(43)
Tato kritéria jsou ve stručné a souhrnné podobě a pouze pro orientaci uvedena níže:
1)
podnikatelská rozhodnutí a rozhodnutí o nákladech jsou přijímána na základě tržních signálů a bez podstatných zásahů státu;
2)
účetní záznamy procházejí nezávislým auditem v souladu s mezinárodními účetními standardy a používají se pro všechny účely;
3)
nedochází k podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství;
4)
právní předpisy o úpadku a o vlastnictví zajišťují právní jistotu a stabilitu; a
5)
převod měn se provádí podle tržních kurzů.
(44)
O zacházení jako v tržním hospodářství žádala skupina Crown i skupina Sinoglory.
(45)
U skupiny Crown i u skupiny Sinoglory si Komise vyžádala všechny informace, které považovala za nezbytné, a v prostorách těchto společností ověřila informace předložené v jejich žádostech o zacházení jako v tržním hospodářství a všechny ostatní informace, jež pokládala za nezbytné.
(46)
Šetřením se zjistilo, že obě skupiny nesplňují požadavky kritérií stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení pro to, aby jim mohlo být přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství.
(47)
Společnosti z obou skupin nesplnily zejména kritéria 1, 2, a 3.
(48)
V případě jedné skupiny jeden výrobce ze skupiny nesplnil kritérium 1 z důvodu existence povinnosti prodávat všechny své výrobky na mezinárodním trhu. I když společnost tvrdila, že toto ustanovení není závazné, společnost ve skutečnosti nikdy neprodávala na domácím trhu (s výjimkou menšího prodeje v roce 2007). Pokud jde o kritérium 2, u obou výrobců ve skupině bylo zjištěno několik účetních problémů. Jedna ze společností ve skupině kromě toho nepředložila žádný formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Jedna ze společností ve skupině dále pronajímala část svých pozemků bez jakéhokoliv záznamu o příjmech z pronájmu ve svých účtech, neboť k těmto platbám nebyly vydány žádné faktury nebo doklady o zaplacení. Když se přestěhovala do nového výrobního závodu a část jejího zařízení přestala být užívána, nebyl uskutečněn žádný test na snížení hodnoty. A když jedna ze společností ve skupině koupila nový pozemek, obdržela vládní transfer, který se měl použít jako odškodnění pro obyvatele, kteří se museli odstěhovat. Tato platba však nebyla použita k uvedenému účelu, nýbrž ke snížení nákladů spojených s právem k užívání pozemku. Pokud jde o kritérium 3, dva výrobci ve skupině získávali výměnou suroviny od společného dodavatele bez řádné dokumentace nebo záznamů na základě velmi neformálních ujednání bez jakékoli úpravy pro rozdíly v cenách nebo poplatcích: to představuje formu barterového obchodu. Kromě toho jeden výrobce mohl využívat pozemek patřící jeho většinovému akcionáři bez jakékoli platby několik let. Podle této společnosti to bylo možné, protože související práva k užívání pozemku získala mateřská společnost za velmi nízkou cenu v rámci své privatizace.
(49)
Po zveřejnění podrobných zjištění týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství a po zveřejnění prozatímních zjištění skupina znovu zopakovala dřívější tvrzení, podle kterého jeden ze dvou výrobců by neměl být právně považován ve spojení se zbytkem skupiny. Nicméně pokud jde o toto tvrzení, zjistilo se, že tito dva výrobci uskutečňovali koordinovanou obchodní a průmyslovou strategii společně se zbývající částí skupiny, včetně praktik barterového obchodu, jak bylo uvedeno výše ve 48. bodě odůvodnění. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(50)
Skupina rovněž tvrdila, že omezení prodeje pro jednoho z jejích výrobců bylo zmíněno pouze v jejích stanovách a nikoli v obchodní licenci nebo osvědčení o schválení. Podle společnosti proto omezení nebylo závazné. Dále se objevilo tvrzení, že společnost, která nepředložila formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, nebyla výrobní nebo obchodní společností, ale spíše platebním zprostředkovatelem, a že skupina vyvinula maximální úsilí, aby poskytla všechny dostupné informace.
(51)
Jak bylo však uvedeno výše, dotyčný výrobce jasně splňoval kritéria omezení prodeje. Navíc stanovy jsou součástí dokumentů, které se předkládají ke schválení orgánům při založení společnosti, a proto je zřejmé, že obsah těchto dokumentů je základem skutečných operací společnosti. Pokud jde o společnost, která nepředložila formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, zjistilo se, že tato společnost byla skutečně v určitých aspektech zapojena do prodeje dotčeného výrobku na vývoz, a proto měla předložit formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Obě tvrzení proto byla odmítnuta.
(52)
V případě druhé skupiny se na jednoho z vyvážejících výrobců rovněž vztahovalo omezení prodeje, přičemž 70 % jeho výroby mělo být určeno na vývoz, a proto nebylo splněno kritérium 1. Pokud jde o kritérium 2, byla zjištěna řada problémů týkajících se odpisů aktiv a změn v účetních pravidlech. Pokud jde o kritérium 3, hodnota dvou pozemků v účetnictví jedné ze společností se výrazně liší a má se za to, že nákupem pozemku za cenu zjevně nižší, než je jeho tržní hodnota, společnost obdržela skrytou dotaci. Navíc jiná společnost ve skupině měla prospěch z bezplatného pronájmu pozemku na jeden rok a nabyla práva k užívání pozemku za cenu nižší, než je tržní hodnota. Kromě toho nebyla v poznámkách k účetní závěrce uvedena řada záruk uvnitř skupiny, což je v rozporu se standardem IAS 24.
(53)
Po zveřejnění podrobných zjištění týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství a po zveřejnění prozatímních zjištění skupina tvrdila, že prodej uskutečňovaný těmito dvěma výrobci de facto nepodléhal žádným omezením prodeje. Podle společností byla skutečnost, že příslušný objem jejich vývozu byl v souladu s omezeními v jejich stanovách, pouze důsledkem rovnováhy mezi poptávkou a nabídkou na trhu se sójovými bílkovinami. Zdůrazňovaly, že tato omezující ustanovení byla odstraněna z těchto textů krátce po uplynutí období šetření. Kromě toho, pokud jde o kritérium 2, skupina tvrdila, že nehledě na drobnější účetní chyby plně splňovala čínské obecně uznávané účetní zásady, jež je povinna uplatňovat spíše než mezinárodní účetní standard (IAS). Pokud jde o práva k užívání pozemku, skupina tvrdila, že rozdíly v hodnotě dvou pozemků byly způsobeny náklady na vyrovnání jednoho ze dvou pozemků. Rovněž bylo zdůrazněno, že bezplatný pronájem jiného pozemku byl zapříčiněn některými administrativními průtahy před tím, než bylo možné skutečně nabýt práv k užívání pozemku, a že v každém případě hodnota osvobození byla v porovnání s provozními výnosy společnosti nevýznamná.
(54)
Pokud jde o kritérium 1, stanovy jsou součástí dokumentů, které se předkládají příslušným orgánům a schvalují při založení společnosti. Má se za to, že příčinou skutečnosti, že společnost splňovala omezení prodeje, je požadavek se touto povinností řídit, a je zřejmé, že obsah těchto dokumentů je základem skutečných operací společnosti. Kromě toho je třeba zdůraznit, že odstranění omezení ze stanov proběhlo po skončení období šetření, a pro toto šetření je tudíž irelevantní. Pokud jde o kritérium 2, bylo zřejmé, že přesnost a spolehlivost záznamů nelze potvrdit. Účetní záznamy společnosti by kromě toho měly být podrobeny auditu v souladu s mezinárodními účetními standardy, což nebylo možné během inspekce potvrdit. Pokud jde o kritérium 3, v průběhu inspekce na místě nemohly být předloženy žádné důkazy, které by podložily náklady na vyrovnání dotyčného pozemku. Nezávisle na podaných vysvětleních zůstává skutečností, že jedna ze společností měla v průběhu určitého období v bezplatném nájmu své pozemky, a proto měla prospěch z dotace. Připomínky tudíž nebyly takové povahy, aby změnily zjištění týkající se zacházení jako v tržním hospodářství. Tato zjištění se potvrzují.
3. INDIVIDUÁLNÍ ZACHÁZENÍ
(55)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se pro země spadající pod uvedený článek případné clo ukládá s celostátní platností kromě případů, kdy jsou společnosti schopny prokázat, že splňují kritéria stanovená v čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Tato kritéria jsou uvedena níže ve stručné a souhrnné podobě pouze pro orientaci:
-
v případě plného nebo částečného zahraničního vlastnictví daných podniků nebo společných podniků (joint ventures) mohou vývozci svobodně repatriovat základní kapitál a zisky,
-
vývozní ceny a množství a prodejní a dodací podmínky byly svobodně určeny,
-
většinu akcií nebo podílů vlastní soukromé osoby a buď jsou státní úředníci zasedající ve správní radě nebo zastávající klíčové řídící funkce v menšině, nebo je společnost dostatečně nezávislá na státních zásazích,
-
měnové přepočty se provádějí podle tržních směnných kursů a
-
státní zásahy nejsou takového rozsahu, aby umožňovaly obcházení individuálních antidumpingových opatření.
(56)
O individuální zacházení žádala pouze skupina Gushen. Tato žádost byla prošetřena a nebyl zjištěn žádný prvek naznačující, že společnost nesplňovala výše uvedená kritéria. V důsledku toho byl učiněn závěr, že skupině Gushen lze přiznat individuální zacházení.
(57)
Bylo rovněž vypracováno hodnocení pro skupiny Crown a Sinoglory, jelikož těmto společnostem nebylo uděleno zacházení jako v tržním hospodářství. V obou případech nebyl zjištěn žádný prvek naznačující, že společnosti nesplňovaly výše uvedená kritéria. V důsledku toho byl učiněn závěr, že oběma skupinám společností lze přiznat individuální zacházení.
(58)
Po poskytnutí konečných informací žadatel vyjádřil nesouhlas s přiznáním individuálního zacházení skupinám vývozců zařazeným do vzorku. Avšak vzhledem k neuložení opatření nebylo nutné další zkoumání.
4. BĚŽNÁ HODNOTA
(59)
Jak je vysvětleno v 46. bodě odůvodnění, zacházení jako v tržním hospodářství nebylo přiznáno oběma skupinám zařazeným do vzorku, které o ně požádaly. Třetí skupina zařazená do vzorku o zacházení jako v tržním hospodářství nežádala. Proto byla v souladu s čl. 2 odst. 7 základního nařízení běžná hodnota pro všechny skupiny stanovena na základě cen nebo početně zjištěné hodnoty ve srovnatelné zemi.
a) Srovnatelná země
(60)
V oznámení o zahájení řízení naznačila Komise svůj úmysl použít USA jako vhodnou srovnatelnou zemi pro účely stanovení běžné hodnoty pro ČLR a vyzvala zúčastněné strany, aby se k tomu vyjádřily.
(61)
Byla předložena řada připomínek a jako alternativa byly navrženy další země, konkrétně Brazílie a Izrael. Hlavní argument proti USA jako srovnatelné zemi byla skutečnost, že v USA by se dotčený výrobek mohl vyrábět z geneticky modifikovaných sójových bobů, zatímco v ČLR by tomu tak nebylo. Použití geneticky modifikovaných sójových bobů by potenciálně mohlo vést k tomu, že by výrobek používali různí uživatelé a/nebo odvětví zpracovatelského průmyslu. Jeden vyvážející výrobce rovněž uvedl, že dceřiná společnost žadatele v USA by měla dominantní postavení na trhu USA, což by vedlo k nadsazení prodejních cen na domácím trhu.
(62)
S ohledem na tyto připomínky se Komise snažila navázat spolupráci se všemi známými výrobci dotčeného výrobku v Brazílii, Izraeli a USA, přičemž jim položila řadu klíčových otázek týkajících se jejich výroby, prodeje a místních trhů a požádala je, zda by v případě, že by jejich země byla vybrána jako srovnatelná země, byli ochotni poskytnout podrobnější informace o svých nákladech a cenách. Odpověděli pouze jeden výrobce v USA a dva brazilští výrobci, kteří poskytli požadované informace a nabídli další spolupráci. Později předložil úplnou odpověď na dotazník rovněž jeden izraelský výrobce. Komise se rovněž snažila získat informace o výše uvedených a dalších potenciálních trzích jinými prostředky.
(63)
Takto získané informace byly pečlivě analyzovány. Bylo potvrzeno, že výrobky z USA se na rozdíl od dotčeného výrobku z ČLR, Brazílie, nebo Izraele vyrábějí převážně z geneticky modifikovaných sójových bobů. Nemohly však být vyvozeny žádné závěry, pokud jde o vliv tohoto rozdílu v hlavních surovinách na vlastnosti výrobku a jeho použití, na náklady nebo cenu. Kromě toho, ačkoli se na brazilském trhu uplatňovalo 14 % dovozní clo, byl v Brazílii zaznamenán významný objem dovozu dotčeného výrobku, který konkuroval místně vyráběnému výrobku. Ve skutečnosti na dva brazilské výrobce, kteří nabídli spolupráci, připadaly zhruba tři čtvrtiny spotřeby v Brazílii, zatímco se zdálo, že trh USA zřetelně ovládají dva velmi velcí domácí výrobci, z nichž pouze jeden nabídl spolupráci. Proto se zdálo, že i přes větší celkovou velikost trhu USA byly v Brazílii silnější podmínky hospodářské soutěže se dvěma velkými domácími výrobci a významným dovozem. Kromě toho se celkově zdálo, že objem domácího prodeje spolupracujících brazilských výrobců dosahuje řádově stejného rozsahu jako objem prodeje do EU od čínských výrobců zařazených do vzorku a srovnatelné škály výrobků. Zjistilo se též, že brazilský domácí trh je značně větší než izraelský.
(64)
Na základě výše uvedených skutečností byla Brazílie vybrána jako srovnatelná země. Tento výběr se potvrzuje.
b) Určení běžné hodnoty
(65)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota pro vyvážející výrobce stanovena na základě ověřených informací získaných od výrobců ve srovnatelné zemi. V případě, že jednotlivé typy výrobků na domácím trhu srovnatelné země nebyly prodány v běžném obchodním styku, nebo v případě, že nebyly prodány žádné podobné typy, byla běžná hodnota zjištěna početně podle čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(66)
Po zveřejnění prozatímních zjištění byly výpočty dále upraveny s cílem zohlednit rovněž připomínky předložené stranami.
5. VÝVOZNÍ CENA
(67)
Vyvážející výrobci uskutečňovali prodej na vývoz do Unie přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem v ČLR. Vývozní cena tedy byla ve všech případech stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tedy na základě skutečně zaplacených nebo splatných vývozních cen.
(68)
Po zveřejnění prozatímních zjištění byly výpočty dále upraveny s cílem zohlednit rovněž připomínky předložené stranami.
6. SROVNÁNÍ
(69)
Běžná hodnota a vývozní ceny byly srovnány na základě ceny ze závodu. Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité individuální úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Příslušné úpravy o slevy z cen, náklady na dopravu, pojištění, nakládku, manipulační a vedlejší náklady, náklady na balení, úvěrové náklady a nepřímé daně byly provedeny ve všech případech, kdy byly přiměřené, přesné a podložené ověřenými podklady.
7. DUMPINGOVÁ ROZPĚTÍ
(70)
Konečná dumpingová rozpětí byla vyjádřena jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením.
(71)
Pro každou ze tří spolupracujících skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku bylo v souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení stanoveno dumpingové rozpětí na základě porovnání váženého průměru běžné hodnoty ve srovnatelné zemi s váženým průměrem vývozní ceny.
(72)
Pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku bylo dumpingové rozpětí vypočteno jako průměr tří skupin společností zařazených do vzorku.
(73)
Vzhledem k vysoké míře spolupráce při šetření (s tím, že spolupracující společnosti představovaly téměř 90 % veškerého dovozu z ČLR v období šetření) bylo celostátně použitelné dumpingové rozpětí pro jakékoli nespolupracující společnosti vypočteno na základě nejvyššího rozpětí zjištěného u skupin společností zařazených do vzorku.
(74)
Na tomto základě byla prozatímní dumpingová rozpětí stanovena takto:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Skupina Crown
59,4 %
Skupina Gushen
55,8 %
Skupina Sinoglory
67,0 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
61,3 %
Ostatní společnosti
67,0 %
D. ÚJMA
1. ÚVODNÍ POZNÁMKY
(75)
Po revizi definice výrobku (vyloučení koncentrátů určených pro krmiva) se jedna společnost - ADM, se sídlem v Nizozemsku, jejíž výroba je omezena na koncentráty určené pro krmiva - již nepovažuje za součást výrobního odvětví Unie. V důsledku toho během období šetření vyráběl obdobný výrobek v Unii pouze žadatel (společnost Solae). Společnost Solae má v současné době dva výrobní provozy v EU - jeden v Belgii, kde se vyrábí izolované sójové bílkoviny (izoláty), a druhý v Dánsku, kde se vyrábí sójové bílkovinné koncentráty (základní sójové bílkovinné koncentráty a dále zpracovávané koncentráty s vyšší hodnotou, pro které základní sójové bílkovinné koncentráty slouží jako meziprodukt). Další výrobní provoz společnosti Solae nacházející se ve Francii ve městě Boudreaux, který se zabýval výrobou a uváděním na trh pouze jednoduchých koncentrátů určených pro krmiva, byl uzavřen začátkem roku 2009.
(76)
Pokud jde o výrobu v EU, z šetření vyplynulo, že výrobní proces společnosti Solae je založen výhradně na dohodě o poplatcích za zpracování, kterou společnost uzavřela se svou švýcarskou mateřskou společností Solae Europe. Podle této dohody zpracovávají společnosti Solae Belgium a Solae Denmark suroviny poskytnuté společností Solae Europe za poplatek. Po celou dobu procesu společnost Solae Europe zůstává jediným vlastníkem surovin, meziproduktů a konečných výrobků.
(77)
Vzhledem k tomu, že vlastníkem surovin a konečných výrobků zůstává mateřská společnost, jsou ujednání o poplatcích za zpracování po právní stránce odlišná od jiných možných ujednání o výrobě. Ve stávajícím případě však přidaná hodnota vytvořená uvedenými společnostmi v EU dosahuje více než 50 % nákladů na výrobu. Tento podíl přidané hodnoty také odráží technologické a kapitálové investice založené v Unii. Čistá hodnota těchto investic v EU je značná a výrobní odvětví zaměstnává velký počet osob v Unii.
(78)
Je rovněž třeba poznamenat, že operace zpracování za poplatek v EU představují „poslední podstatné zpracování“ a jako takové dodávají výrobkům původ v EU.
(79)
V důsledku výše uvedených skutečností se proto dospělo k závěru, že hospodářská činnost, jako je činnost uskutečňovaná společností Solae Belgium a Solae Denmark v EU, by mohla být potenciálně ohrožena dumpingovými praktikami, a mohla by si tak zasluhovat ochranu bez ohledu na právní povahu této činnosti (ujednání o poplatcích za zpracování nebo jiné ujednání o výrobě). S ohledem na výše uvedené byl učiněn závěr, že společnosti Solae Belgium a Solae Denmark se považují za výrobce v Unii, kteří jsou součástí výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
(80)
Po zveřejnění prozatímních zjištění jeden vývozce uvedl, že společnosti, jež provádějí svou činnost na základě ujednání o poplatcích za zpracování, nejsou způsobilé jako výrobci v Unii a nemají žádný vliv na antidumpingová šetření. Vývozce tvrdil, že vzhledem k tomu, že vlastníkem surovin a konečných výrobků zůstává společnost Solae Europe registrovaná ve Švýcarsku (tj. mimo EU), nelze společnosti Solae Belgium a Solae Denmark považovat za výrobce v Unii, kteří by si mohli zasluhovat ochranu před dumpingovými praktikami.
(81)
Vývozce poukázal na skutečnost, že v předchozích případech, například v případě, jenž se týkal dovozu plastových pytlů a sáčků pocházejících z ČLR (7), se orgány rozhodly vyloučit dvě čínské společnosti ze vzorku vyvážejících výrobců, neboť tyto společnosti samy nevyráběly velké množství deklarovaných vyvážených výrobků, ale ve skutečnosti je pouze zpracovávaly pro jiné vyvážející výrobce.
(82)
Je třeba poznamenat, že situace, o kterou se vývozce opírá, není srovnatelná se situací v daném případě. Za prvé, čínské společnosti ve výše uvedeném případě týkajícím se plastových pytlů a sáčků měly vlastní výrobu (bez ujednání o poplatcích za zpracování) (avšak prodej vlastních výrobků vyráběných společnostmi byl příliš malý na to, aby společnosti byly zahrnuty do vzorku), zatímco za současné situace společnosti Solae Belgium a Solae Denmark fungují výhradně na základě ujednání o poplatcích.
(83)
Kromě toho zatímco společnosti Solae Belgium a Solae Denmark jsou plně vlastněné společností Solae Europe, šetření týkající se čínských společností vyloučených ze vzorku nezjistila žádný vlastnický vztah s jinými vyvážejícími výrobci, pro které tyto společnosti zpracovávaly výrobky.
(84)
Vývozce se ve svém tvrzení rovněž odvolává na jiné minulé šetření, konkrétně na šetření, jež se týká dovozu glycinu pocházejícího z ČLR (8), ve kterém Komise považovala některé čínské společnosti za obchodníky spíš než za výrobce, jelikož činnost, kterou tyto společnosti vyvíjely, nebylo možné posuzovat jako výrobu.
(85)
V této souvislosti je třeba uvést, že případ týkající se glycinu ani nepodporuje argument vývozce, protože v uvedeném případě vyvážející čínské společnosti jednoduše uskutečňovaly některé zušlechťovací operace, kterými se neměnilo chemické složení nebo fyzikální vlastnosti posuzovaného výrobku. To je zcela odlišná situace, jež se liší od daného případu, kdy se operacemi prováděnými společnostmi v EU přeměňují sójové boby nebo sójové vločky v sójové bílkoviny, přičemž nejen že se mění chemické složení nebo fyzikální vlastnosti suroviny, ale rovněž se přidává značná hodnota konečnému výrobku.
(86)
Vývozce také tvrdil, že ve středu rozhodovacího procesu pro celou výrobu založenou na ujednání o poplatcích za zpracování v Unii je výhradně společnost mimo EU a že celý osud společností, jež provádějí svou činnost na základě ujednání o poplatcích za zpracování, závisí zcela a výlučně na jejich švýcarské mateřské společnosti. Vývozce dále uvedl, že v jiném případě, jenž se týkal dovozu vinylacetátu pocházejícího z USA (9), Komise vyloučila výrobce v EU z definice výrobního odvětví Unie kvůli jeho vztahu se společností v cílené zemi.
(87)
Jiná strana rovněž uvedla, že při analýze otázky ujednání o poplatcích za zpracování a jeho kvalifikace jako výroby by měly být analyzovány otázky, jako je umístění ústředí, střed zájmu a závazek pro trh EU podobným způsobem, jako je analýza společností ve spojení při vymezování výrobního odvětví Unie.
(88)
Solae jako skupina má totiž strukturální vazby se svou švýcarskou mateřskou společností a další podnikové vazby se společnostmi v USA. Není novinkou v antidumpingovém řízení, že společnosti se silnou přítomností v EU mají takové strukturální, kapitálové a podnikové vazby mimo EU. Tyto strukturální a podnikové vazby mimo EU však nemohou zpochybnit závěr, že žadatelé splňují podmínky jako výrobci v EU.
(89)
Je třeba poznamenat, že tyto argumenty by měly význam pro účely čl. 4 odst. 1 písm. a) základního nařízení a definici výrobního odvětví Unie pouze v případě, že Solae Europe by byla společností v cílené zemi, tj. v tomto případě ČLR. Je zřejmé, že tomu tak není, a proto argument vývozce je irelevantní.
(90)
Kromě toho je třeba zopakovat, že vlastnictví surovin a/nebo hotového výrobku není rozhodujícím kritériem pro vymezení výrobce v Unii. Zatímco ujednání o poplatcích se právně liší od jiných ujednání o výrobě, výrobní společnosti, jež provádějí svou činnost na základě ujednání o poplatcích za zpracování, mohou být považovány za výrobce v Unii.
(91)
Tento přístup je v souladu s předchozí praxí orgánů, jako například v rámci přezkumu před pozbytím platnosti týkajícím se dovozu furfurylalkoholu pocházejícího z ČLR (10).
(92)
Připomíná se, že ve stávajícím případě přidaná hodnota vytvořená společnostmi v EU dosahuje více než 50 % nákladů na výrobu. Tento podíl přidané hodnoty odráží technologické a kapitálové investice umístěné v Unii. Čistá hodnota těchto investic v EU je značná a výrobní odvětví zaměstnává velký počet osob v Unii.
(93)
Společnosti Solae Belgium a Solae Denmark se tedy považují za výrobce v Unii, kteří jsou součástí výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a budou dále označovány jako „výrobní odvětví Unie“.
(94)
Celková výroba v Unii ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení byla stanovena na základě odpovědi na dotazník poskytnuté žadatelem.
(95)
Vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie tvoří pouze jeden výrobce, jsou níže uvedené údaje s ohledem na zachování důvěrnosti podle článku 19 základního nařízení uvedeny v podobě indexů.
2. SPOTŘEBA V UNII
(96)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu prodeje výrobků vytvořených výrobním odvětvím Unie v rámci ujednání o poplatcích za zpracování určených pro trh Unie, údajů o objemu dovozu na trh Unie získaných od Eurostatu a odhadů žadatele.
(97)
Kódy KN týkající se určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin zahrnují širší škálu výrobků, a nikoli pouze výrobek, který je předmětem šetření. Na základě rozsáhlého výzkumu a znalostí o trhu žadatel předložil odhady hodnoty a objemu dovozu výrobku, který je předmětem šetření, na trh Unie. Tyto odhady byly v průběhu šetření přezkoumány a jsou považovány za spolehlivé. Útvary Komise neobdržely žádné připomínky s alternativním návrhem, který by mohl zpochybnit použití těchto odhadů pro účely tohoto šetření.
(98)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že metodika výpočtu dovozu nebyla dostatečně vysvětlena. Tato kritika však není dále odůvodněná. Dotčená strana kritizovala přístup Komise, aniž by však navrhla vhodnější nebo spolehlivější alternativu. Kritika se týkala zejména skutečnosti, že se daná strana neměla možnost vyjádřit. Je třeba připomenout, že nedůvěrné znění podnětu, které stanoví metodiku vyloučení, bylo k dispozici v nedůvěrném spisu již od zahájení řízení.
(99)
Je třeba připomenout, že útvary Komise zkontrolovaly údaje poskytnuté v podnětu a nezjistily nic, co by zpochybnilo přiměřenost zvolené metody. Dále vzhledem k tomu, že zúčastněné strany nenavrhly alternativní metodu vyloučení, byly jejich připomínky shledány nepodloženými.
(100)
Během posuzovaného období poptávka na trhu Unie poklesla o 8 %. Konkrétně mezi lety 2007 a 2008 zůstala spotřeba Unie stálá, v roce 2009 se snížila o 8 % a v období šetření zůstala stálá.
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
2007
2008
2009
Období šetření
Objem (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
100
92
92
Zdroj:
Odpovědi na dotazník poskytnuté výrobním odvětvím Unie a odhady žadatele vycházející z údajů Eurostatu
3. DOVOZ Z DOTČENÉ ZEMĚ
a) Objem
(101)
Objem dovozu dotčeného výrobku vzrostl během posuzovaného období o 15 % a v období šetření dosáhl 20 117 tun. Konkrétně mezi lety 2007 a 2008 zůstal dovoz z ČLR stálý před tím, než v roce 2009 vzrostl o 26 procentních bodů, kdy dosáhl svého maxima. Je třeba poznamenat, že dovoz z ČLR se v období šetření snížil přibližně o 9 procentních bodů.
Tabulka 2
2007
2008
2009
Období šetření
Objem dumpingového dovozu z dotčené země (v tunách)
17 495
17 557
22 017
20 117
Index (2007 = 100)
100
100
126
115
Podíl dumpingového dovozu z dotčené země na trhu - v podobě indexů
100
100
136
125
Zdroj:
Odhady žadatele vycházející z údajů Eurostatu
b) Podíl dotčeného dovozu na trhu
(102)
Index, který odráží vývoj podílu dumpingového dovozu z ČLR na trhu, se během posuzovaného období zvýšil o 25 %. Zůstal stálý mezi lety 2007 a 2008, avšak v roce 2009 se zvýšil o 36 %. V období šetření se snížil o 11 procentních bodů.
c) Ceny
i) Vývoj cen
(103)
Průměrná dovozní cena se za posuzované období zvýšila celkem o 37 %. Konkrétně mezi lety 2007 a 2008 původně vzrostla o 48 %, pak se v roce 2009 snížila o 11 procentních bodů a na této úrovni zůstala v období šetření. Průměrná cena dovozu z ČLR v období šetření činila 1 569 EUR za tunu.
Tabulka 3
2007
2008
2009
Období šetření
Cena CIF dovozu z ČLR (v EUR/t)
1 149
1 704
1 570
1 569
Index (2007 = 100)
100
148
137
137
Zdroj:
Odhady žadatele vycházející z údajů Eurostatu
ii) Cenové podbízení
(104)
Pro účely analýzy cenového podbízení byly porovnány vážené průměry prodejních cen výrobce v Unii pro odběratele na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, jež byly upraveny zejména o úvěrové náklady, dodací náklady, náklady na balení a provize na úroveň ceny ze závodu, s odpovídajícími váženými průměry cen CIF spolupracujících vývozců z ČLR pro prvního nezávislého odběratele na trhu Unie, které byly upraveny tak, aby pokrývaly veškeré příslušné náklady na celní odbavení, tj. cla a náklady po dovozu (cenu franko přístav určení).
(105)
Ze srovnání vyplynulo, že v období šetření docházelo u dovozu dotčeného výrobku k cenovému podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie přibližně o 12 %.
Společnost
Cenové podbízení
Skupina Crown
11,1 %
Skupina Gushen
9,6 %
Skupina Sinoglory
15,0 %
(106)
Jedna strana uvedla, že úroveň cenového podbízení byla samozřejmě vypočtena pouze pro období šetření a že předchozí úrovně cenového podbízení nejsou známy. Strana však tvrdila, že vzhledem k tomu, že mezi rokem 2007 a obdobím šetření ceny čínského dovozu vzrostly podstatně více než ceny výrobního odvětví Unie, je možné usuzovat, že cenové podbízení se snižuje.
(107)
Uznává se, že zatímco mezi rokem 2007 a obdobím šetření se čínské dovozní ceny zvýšily o 37 %, ceny výrobního odvětví Unie se zvýšily pouze o 15 % (viz níže 119. bod odůvodnění). Proto je zřejmé, že s ohledem na průměrné ceny se rozdíly mezi čínskými cenami a cenami v EU mezi rokem 2007 a obdobím šetření snížily.
4. SITUACE VE VÝROBNÍM ODVĚTVÍ UNIE
(108)
Podle čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnuje přezkoumání dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňovaly stav daného výrobního odvětví Unie v průběhu posuzovaného období.
(109)
Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na základě informací získaných z řádně ověřených úplných odpovědí žadatele na dotazník.
a) Výroba
(110)
Výroba Unie se mezi rokem 2007 a obdobím šetření snížila o 14 %. Konkrétně klesla o 8 % v roce 2008 a o dalších 15 procentních bodů v roce 2009. Došlo však k jednoznačnému zlepšení mezi rokem 2009 a obdobím šetření, kdy výroba vzrostla o 9 procentních bodů.
Tabulka 4
2007
2008
2009
Období šetření
Výroba (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
92
77
86
Zdroj:
odpovědi na dotazník
b) Výrobní kapacita a využití kapacity
(111)
Výrobní kapacita výrobce v Unii zůstala v posuzovaném období stálá.
Tabulka 5
2007
2008
2009
Období šetření
Výrobní kapacita (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
100
100
100
Index využití kapacity
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
92
77
86
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(112)
Index, který odráží vývoj využití kapacity, v posuzovaném období klesl o 14 %. Mezi lety 2007 a 2008 se snížil o 8 % a v roce 2009 o dalších 15 procentních bodů. V období šetření se pak zvýšil o 9 procentních bodů. Trend míry využití vzhledem k tomu, že výrobní kapacita zůstala stálá, odráží vývoj výroby v posuzovaném období.
(113)
Je třeba poznamenat, že navzdory celkovému poklesu zůstalo využití kapacity poměrně vysoké a v období šetření bylo vyšší než 80 %.
c) Objem prodeje
(114)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, na trhu EU poklesl v průběhu posuzovaného období o 8 %. Prodej klesl o 9 % mezi lety 2007 a 2008 a o dalších 5 procentních bodů v roce 2009. Došlo však k jednoznačnému zlepšení mezi rokem 2009 a obdobím šetření, kdy prodej vzrostl přibližně o 6 procentních bodů.
Tabulka 6
2007
2008
2009
Období šetření
Prodej EU (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
91
86
92
Zdroj:
odpovědi na dotazník
d) Podíl na trhu
(115)
Celkově si během posuzovaného období výrobní odvětví Unie zachovalo podíl na trhu. Konkrétně se index snížil mezi lety 2007 a 2008 o 9 %, ale již v roce 2009 se znovu zvýšil o 1 procentní bod a v období šetření vzrostl o dalších 7 procentních bodů.
Tabulka 7
2007
2008
2009
Období šetření
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
91
92
99
Zdroj:
Odpovědi na dotazník poskytnuté výrobním odvětvím Unie a odhady žadatele založené na údajích Eurostatu
e) Růst
(116)
Mezi rokem 2007 a obdobím šetření, kdy spotřeba Unie klesla o 8 %, se objem prodeje snížil také o 8 % a podíl výrobního odvětví Unie na trhu zůstal stálý.
f) Zaměstnanost
(117)
Zaměstnanost se snížila mezi rokem 2007 a obdobím šetření o 7 %. Mezi rokem 2007 a 2008 se mírně zvýšila před prudkým 10 % poklesem v roce 2009. V období šetření však zaměstnanost opět vzrostla o 2 procentní body.
Tabulka 8
2007
2008
2009
Období šetření
Zaměstnanost (osoby)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
101
91
93
Zdroj:
odpovědi na dotazník
g) Produktivita
(118)
Produktivita, měřená jako objem výroby (v tunách) na jednoho zaměstnance za rok, poklesla v posuzovaném období o 7 %. Tento pokles odráží skutečnost, že výroba se snížila rychleji než zaměstnanost. Je však třeba poznamenat, že mezi rokem 2009 a obdobím šetření se produktivita zvýšila o 8 procentních bodů, což odráží ještě rychlejší zvýšení výroby než zvýšení zaměstnanosti.
Tabulka 9
2007
2008
2009
Období šetření
Produktivita (v tunách na zaměstnance)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
91
85
93
Zdroj:
odpovědi na dotazník
h) Činitele ovlivňující prodejní ceny
(119)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii v posuzovaném období vzrostly přibližně o 15 %. Průměrná cena se v letech 2008 a 2009 zvýšila (o 8 % a 10 % v uvedeném pořadí) před tím, než v období šetření mírně poklesla o 3 procentní body. Ceny dotčeného výrobku obecně do značné míry závisí na nákladech na hlavní suroviny (tj. sójové boby nebo sójové vločky) a energii. Společně tvoří převážnou část výrobních nákladů. Je třeba poznamenat, že trh se sójovými boby je nestabilní a vyznačuje se významnými ročními nebo dokonce měsíčními výkyvy.
(120)
Vzhledem k významným rozdílům v prodejních cenách mezi různými typy výrobku, který je předmětem šetření, by se mělo na vývoj průměrných prodejních cen pohlížet opatrně, jelikož jakákoli změna průměrné ceny je značně ovlivněna jakoukoli změnou ve skladbě sortimentu.
Tabulka 10
2007
2008
2009
Období šetření
Jednotková cena pro trh EU (EUR/t)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
108
118
115
Zdroj:
odpovědi na dotazník
i) Velikost dumpingového rozpětí
(121)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dovozu z ČLR nelze považovat dopad skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie za zanedbatelný.
j) Stav zásob
(122)
Úroveň konečných zásob zůstala mezi rokem 2007 a obdobím šetření celkově stálá. Je třeba uvést, že zásoby představují poměrně malou část roční produkce, a že je proto význam tohoto ukazatele pro analýzu újmy omezený.
Tabulka 11
2007
2008
2009
Období šetření
Konečný stav zásob (v tunách)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
90
110
99
Zdroj:
odpovědi na dotazník
k) Mzdy
(123)
Roční mzdové náklady vzrostly mezi rokem 2007 a obdobím šetření o 7 %. Mezi lety 2007 a 2008 se zvýšily o 5 %, v roce 2009 klesly o 2 procentní body a poté se v období šetření zvýšily o 4 procentní body.
Tabulka 12
2007
2008
2009
Období šetření
Roční mzdové náklady (v EUR)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
105
103
107
Zdroj:
odpovědi na dotazník
l) Ziskovost a návratnost investic
(124)
V průběhu posuzovaného období ziskovost prodeje obdobného výrobku na trhu EU odběratelům, kteří nejsou ve spojení, vyjádřená jako podíl čistého prodeje, značně kolísala. Zatímco v letech 2007 a 2009 výrobní odvětví Unie dosahovalo zisku, v roce 2008 a v období šetření utrpělo ztráty. Výkyvy ve výnosnosti mohou být odrazem výkyvů na trhu se sójovými boby.
Tabulka 13
2007
2008
2009
Období šetření
Ziskovost EU (% čistého prodeje)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
-89
10
-45
Návratnost investic (zisk v % čisté účetní hodnoty investic)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
- 160
-9
- 109
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(125)
Návratnost investic, vyjádřená jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic, v zásadě sledovala uvedenou tendenci ziskovosti.
m) Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(126)
Čistý peněžní tok z provozních činností v posuzovaném období značně kolísal. V roce 2007 začal kladnými hodnotami, v roce 2008 poklesl na negativní hodnotu, avšak v roce 2009 dosáhl opět kladné hodnoty, přičemž v období šetření poklesl znovu na negativní číslo. Celkově peněžní tok v zásadě sledoval uvedenou tendenci ziskovosti.
(127)
Nebyly zaznamenány žádné známky toho, že by se výrobní odvětví Unie potýkalo s těžkostmi při získávání kapitálu, zejména díky tomu, že je tvořeno větší skupinou.
Tabulka 14
2007
2008
2009
Období šetření
Peněžní tok (v EUR)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
-93
24
-7
Zdroj:
odpovědi na dotazník
n) Investice
(128)
Roční investice do výroby obdobného výrobku vzrostly mezi lety 2007 a 2008 o 4 % a v roce 2009 se zvýšily o dalších 29 procentních bodů. V období šetření mírně poklesly o 5 procentních bodů. Celkově investice v posuzovaném období vzrostly o 28 %.
Tabulka 15
2007
2008
2009
Období šetření
Čisté investice (v EUR)
Důvěrné obchodní údaje
Index (2007 = 100)
100
104
133
128
Zdroj:
odpovědi na dotazník
5. ZÁVĚR OHLEDNĚ ÚJMY
(129)
Z analýzy údajů vyplývá, že výrobní odvětví Unie během posuzovaného období celkově snížilo svou výrobu, využití kapacity, prodej, zaměstnanost a produktivitu. Rovněž vzrostly mzdové náklady.
(130)
Tento negativní obraz je současně zmírněn skutečností, že většina těchto ukazatelů zaznamenala pozitivní vývoj mezi rokem 2009 a obdobím šetření (2010). Zejména mezi roky 2009 a 2010 (období šetření) vzrostla výroba a využití kapacity o 9 procentních bodů; prodej v EU a podíl na trhu vzrostly o 6 a 7 procentních bodů (v uvedeném pořadí); zaměstnanost vzrostla o 2 procentní body, zatímco produktivita vzrostla až o 8 procentních bodů.
(131)
Rovněž podíl výrobního odvětví Unie na trhu celkově zůstal v posuzovaném období stálý. Zatímco v roce 2008 poklesl, již v roce 2009 se zvýšil. V roce 2010 dosáhl úrovně velmi podobné stavu z roku 2007.
(132)
Ziskovost, jakož i návratnost investic a peněžní tok (které úzce souvisejí se ziskovostí) podávají smíšený pohled na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie. Zatímco celkově (mezi rokem 2007 a obdobím šetření) vykazovaly pokles, rovněž významně kolísaly a poukazovaly na nestálou povahu trhu.
(133)
Čisté investice se jednoznačně zvýšily mezi lety 2007 a 2009 (o 33 %) a zaznamenaly pouze malý pokles (o 5 procentních bodů) v roce 2010 (období šetření).
(134)
Rovněž skutečná úroveň ztráty způsobené výrobnímu odvětví Unie v období šetření je poměrně nízká.
(135)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že výrobní odvětví Unie utrpělo určitou újmu. Avšak vzhledem k poměrně nevýznamné úrovni skutečných ztrát způsobených výrobnímu odvětví Unie v období šetření a ke známkám oživení na konci posuzovaného období se dospělo k závěru, že újmu nelze charakterizovat jako podstatnou ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
(136)
Po zveřejnění konečných zjištění žadatel tvrdil, že újma by se v tomto případě měla považovat za podstatnou, protože v některých jiných případech vyznačujících se údajně podobnými okolnostmi (tj. s pozitivními tendencemi pozorovanými na konci posuzovaného období) (11) zjištění byla odlišná. Žadatel rovněž tvrdil, že přihlížení k pozdější části posuzovaného období a vyvozování závěrů ze známek oživení v tomto období není slučitelné s právem WTO (12).
(137)
V této souvislosti je třeba uvést, že každý případ musí být posuzován individuálně. V tomto konkrétním případě šetření nejen zjistilo jasné známky oživení výrobního odvětví Unie na konci posuzovaného období, ale také že rozsah negativních tendencí byl poměrně omezený. Například podíl výrobního odvětví Unie na trhu zůstal stálý a celkově relativně vysoký, využití kapacity sice mírně pokleslo, avšak zůstalo na úrovni vyšší než 80 % a investice se zvýšily. Oproti tomu v případě týkajícím se kyseliny šťavelové (13) došlo například ke ztrátě podílu výrobního odvětví Unie na trhu ve výši 9 % v období šetření v porovnání s prvním rokem období šetření újmy (14). V případě týkajícím se kyseliny citronové (15) došlo k podobné ztrátě podílu na trhu a k poklesu investic (16).
(138)
S ohledem na závazky v rámci WTO citovaná zpráva skupiny odborníků odkazuje na zcela odlišnou situaci, kdy orgán provádějící šetření analyzoval pouze dílčí údaje za pouhých 6 měsíců každého ze tří po sobě následujících let a svá zjištění zakládal na této neúplné analýze. Situace se v daném případě zjevně liší, jelikož analýza újmy zahrnuje údaje za celý rok za čtyři po sobě následující roky a dále je kladen určitý důraz na skutečnost, že před koncem uvedeného čtyřletého období došlo ve srovnání s rokem před obdobím šetření k pozitivnímu vývoji u mnoha z analyzovaných tendencí.
(139)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se s konečnou platností dospělo k závěru, že žádnou újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie nelze považovat za podstatnou ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. ÚVOD
(140)
Aniž by bylo dotčeno určení s ohledem na neexistenci podstatné újmy, a na základě hypotézy, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie by mohla být charakterizována jako podstatná, Komise přezkoumala potenciální příčinnou souvislost.
(141)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení Komise přezkoumala, zda dumpingový dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie nějakou újmu. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které by mohly vedle dumpingového dovozu výrobnímu odvětví Unie současně způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána dumpingovému dovozu.
2. ÚČINKY DUMPINGOVÉHO DOVOZU
(142)
Navzdory klesající poptávce na trhu Unie se dovoz dotčeného výrobku mezi rokem 2007 a obdobím šetření zvýšil celkově o 15 % a jeho odpovídající podíl na trhu se zvýšil o 25 %. Tento vývoj se obecně časově shodoval se zhoršenou hospodářskou situací výrobního odvětví Unie. Zatímco výrobnímu odvětví Unie se podařilo udržet si svůj podíl na trhu, čínský dovoz zaznamenal nárůst o více než 5 procentních bodů.
(143)
Na tomto základě by se na první pohled mohlo zdát, že existuje příčinná souvislost mezi dovozem z ČLR a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(144)
Z podrobnější analýzy účinků dumpingového dovozu na situaci výrobního odvětví Unie však zjevně nevyplývá jednoznačný vzájemný vztah. Zatímco například dovoz z ČLR se v letech 2007 a 2008 (101. bod odůvodnění) jen nepatrně zvýšil a dovozní cena CIF vzrostla o 48 % (103. bod odůvodnění), výrobní odvětví Unie přesto v roce 2008 utrpělo značné ztráty a přišlo o určitý podíl na trhu. Naopak zatímco v období let 2008 a 2009 se čínský dovoz zvýšil o 26 % a dovozní cena CIF se snížila o 11 procentních bodů, výrobní odvětví Unie si udrželo svůj podíl na trhu a zotavilo se ze ztrát z roku 2008. Také mezi rokem 2009 a obdobím šetření, zatímco dovoz z ČLR se udržel na trhu Unie, situace výrobního odvětví Unie se jednoznačně zlepšila, jak je uvedeno výše v analýze újmy.
(145)
Tato neexistence vzájemného vztahu mezi dovozem z ČLR a tendencemi ukazatelů újmy výrazně naznačuje, že k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie přispěly jiné činitele, které ji možná i způsobily. Tato otázka bude dále zkoumána níže.
3. ÚČINKY JINÝCH ČINITELŮ
(146)
Jinými činiteli, které byly přezkoumány v kontextu příčinných souvislostí, jsou: i) pokles poptávky v Unii, který pravděpodobně částečně souvisí s finanční a hospodářskou krizí v letech 2008/2009, a ii) výkyvy na trhu se sójovými boby.
i) Pokles poptávky v Unii, který pravděpodobně částečně souvisí s finanční a hospodářskou krizí v letech 2008/2009
(147)
Srovnáme-li rok 2007 s rokem 2010 (období šetření), lze v posuzovaném období pozorovat pokles spotřeby v Unii, a to o 8 %. Mnohé činitele způsobující újmu se vyvíjely převážně v souladu s tímto činitelem. Srovnáme-li například výše uvedená dvě období, objem prodeje výrobního odvětví EU rovněž klesl o 8 %. K dalším příkladům patří zaměstnanost - v roce 2010 o 7 % nižší než v roce 2007 - a produktivita - v roce 2010 rovněž o 7 % nižší než v roce 2007. Proto je jasné, že pokles poptávky, a to bez ohledu na to, jaká je jeho příčina, byl hlavním činitelem ve vývoji stavu výrobního odvětví Unie.
(148)
Ačkoliv příčina poklesu poptávky není přímo relevantní pro analýzu příčinných souvislostí, je dost pravděpodobné, že byla přinejmenším částečně způsobena finanční a hospodářskou krizí. V této souvislosti je třeba poznamenat, že poptávka klesla zejména mezi lety 2008 a 2009. Vzhledem k této časové shodě byl pokles o 8 procentních bodů mezi lety 2008 a 2009 se vší pravděpodobností spojen s hospodářskou krizí. Proto by bylo možné tvrdit, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie byla zapříčiněna hospodářskou krizí a výsledným poklesem poptávky.
(149)
Rovněž je třeba poznamenat, že společnost Solae Belgium uznává ve své výroční zprávě z roku 2009, že nižší výnosy z finančních aktiv v důsledku finanční krize měly negativní dopad na finanční situaci společnosti.
(150)
Je třeba rovněž připomenout, že hospodářská situace výrobního odvětví Unie se mezi rokem 2009 a obdobím šetření zlepšila. Toto zlepšení se jasně shoduje s všeobecným hospodářským oživením.
(151)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se má za to, že pokles poptávky, pravděpodobně částečně způsobený finanční a hospodářskou krizí, byl hlavní příčinou jakékoli újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(152)
Po poskytnutí konečných informací žadatel prohlásil, že újmu nezpůsobily finanční a hospodářská krize, neposkytl však v tomto ohledu žádné přesvědčivé argumenty a pouze odkázal na řadu dalších případů (17), kdy zjištění byla odlišná.
(153)
V této souvislosti je třeba připomenout, že každý případ musí být posuzován individuálně. Skutečností v tomto konkrétním případě zůstává, že zatímco neexistuje jednoznačný vzájemný vztah mezi dumpingovým dovozem a situací výrobního odvětví Unie, pokles poptávky, jenž byl pravděpodobně částečně způsobený hospodářskou krizí, přispěl ke špatné situaci výrobního odvětví Unie. To bylo totiž aspoň do určité míry výslovně uznáno ve výroční zprávě společnosti Solae Belgium z roku 2009, jak je uvedeno výše.
(154)
Lze však zaznamenat významné rozdíly mezi případy, jež zmínil žadatel, a stávajícím případem. Řada těchto rozdílů je uvedena v následujících bodech odůvodnění.
(155)
V případě týkajícím se kyseliny šťavelové (18) se i přesto, že některé ukazatele skutečně poukazovaly na významný pozitivní vývoj mezi rokem 2009 a obdobím šetření, podíl výrobního odvětví Unie na trhu snížil, zatímco v stávajícím případě se zvýšil téměř na úroveň roku 2007 (19). Případ týkající se kyseliny šťavelové mimoto nevykazuje meziroční neexistenci vzájemného vztahu mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a tendencí ukazatelů újmy, což je charakteristické pro stávající případ. Vývoj ziskovosti se rovněž liší. V stávajícím případě zejména značně kolísá ziskovost. V stávajícím případě je dále velmi nestabilní trh.
(156)
V případě týkajícím se otevřených síťovin ze skleněných vláken (20) se podíl výrobního odvětví Unie na trhu každoročně snížil, a to celkem o 12 procentních bodů (21). Současně soustavně meziročně rostl podíl čínského dovozu na trhu, a to celkem o 12,4 procentních bodů (22). V stávajícím případě se podíl čínského dovozu na trhu zvyšoval až do roku 2009 a poté klesl mezi rokem 2009 a obdobím šetření. Současně již v roce 2008 klesl podíl výrobního odvětví Unie na trhu, přičemž poté se opět zvýšil téměř na úroveň roku 2007.
(157)
V případě týkajícím se skleněných vláken (23) soustavně rostl meziroční podíl dumpingového dovozu na trhu, a to celkem o 6,3 procentních bodů (24).
(158)
V případě týkajícím se keramických obkládaček (25) stabilně rostl podíl dumpingového dovozu na trhu (26). Kromě toho se značně lišil vývoj zásob. V případě týkajícím se keramických obkládaček zvýšení zásob vypovídalo o újmě (27). Mimoto šetření v případě týkajícím se keramických obkládaček ukázalo, že navzdory oživení ve stavebnictví ukazatele výrobního odvětví Unie i nadále vykazovaly sestupný trend (28).
(159)
V případě týkajícím se mastných alkoholů (29) se vývoj ukazatelů újmy mezi rokem 2009 a obdobím šetření lišil od stávajícího případu (např. se snížila zaměstnanost) (30) a objem dumpingového dovozu a jeho podíl na trhu vzrostl mezi rokem 2009 a obdobím šetření (31).
(160)
Proto toto tvrzení žadatele musí být odmítnuto.
ii) Výkyvy na trhu se sójovými boby
(161)
Výše bylo uvedeno, že ziskovost výrobního odvětví Unie značně kolísá a poukazuje na nestálou povahu trhu.
(162)
Tato nestálost je úzce spjata s výkyvy na trhu se surovinami. Promptní trh pro hlavní surovinu - sójové boby - se tradičně vyznačuje značnými měsíčními a ročními výkyvy (32), zatímco ceny konečného výrobku - dotčeného výrobku - inklinují spíše k stabilitě (jelikož jsou založeny na dlouhodobých smlouvách). Proto úroveň ziskovosti u výrobku, který je předmětem šetření, silně závisí na převládající situaci na trhu se sójovými boby.
(163)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že v roce 2008 skutečně došlo ke značnému zvýšení cen sójových bobů, které mělo významný vliv na ziskovost a celkovou situaci výrobního odvětví Unie. Sám žadatel uznal, že zvýšení cen sójových bobů přispělo k jeho špatné situaci v roce 2008.
(164)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je zřejmé, že výkyvy na trhu se sójovými boby byly rovněž hlavní příčinou jakékoli újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(165)
Po poskytnutí konečných informací žadatel prohlásil, že výkyvy cen na trhu se sójovými boby nemohly narušit příčinnou souvislost a že se týkaly pouze ztrát v roce 2008. V tomto ohledu však nebyly předloženy žádné podložené důkazy.
(166)
Je třeba poznamenat, že značné zvýšení cen sójových bobů se shoduje se špatnými finančními výsledky výrobního odvětví Unie, a vzhledem k tomu, že vysoké ceny sójových bobů byly považovány za hlavní příčinu ztrát v roce 2008, neexistuje žádný zvláštní důvod, proč by se ke ztrátám v roce 2010, jež se shodují s dalším zvýšením cen sójových bobů, mělo přistupovat odlišně.
(167)
Proto toto tvrzení žadatele musí být odmítnuto.
4. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(168)
Jiné faktory, a to zejména pokles poptávky (pravděpodobně částečně způsobený hospodářskou krizí v letech 2008/2009) a nestálá povaha trhu s hlavní surovinou byly významnými příčinami jakékoli újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(169)
Proto i za předpokladu, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, neboť tyto jiné činitele narušují příčinnou souvislost, nelze vyvodit závěr, že jakákoli újma byla způsobena dumpingovým dovozem z ČLR.
F. ZÁJEM UNIE
(170)
Vzhledem k tomu, že se zjistilo, že výrobnímu odvětví Unie není způsobována újma, kterou lze považovat za podstatnou, a že v každém případě jiné činitele narušují příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a touto újmou, zájem Unie není třeba zkoumat.
G. ZASTAVENÍ ŘÍZENÍ
(171)
Vzhledem k závěrům vyvozeným s ohledem na neexistenci podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie a s ohledem na neexistenci příčinné souvislosti by řízení v souladu s článkem 9 základního nařízení mělo být zastaveno bez uložení opatření.
(172)
Všechny dotčené strany byly informovány o konečných zjištěních a o záměru zastavit řízení a dostaly příležitost vyjádřit své připomínky. Jejich připomínky byly vzaty v úvahu, avšak nijak nezměnily výše uvedené závěry,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Antidumpingové řízení týkající se dovozu určitých výrobků z koncentrovaných sójových bílkovin pocházejících z Čínské lidové republiky se zastavuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 27. června 2012.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 27 juni 2012
om avslutande av antidumpningsförfarandet beträffande import av vissa koncentrerade sojaproteinprodukter med ursprung i Folkrepubliken Kina
(2012/343/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 9,
efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A. FÖRFARANDE
1. INLEDANDE
(1)
Den 19 april 2011 meddelade kommissionen genom ett tillkännagivande (nedan kallat tillkännagivandet om inledande) som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (2) att ett antidumpningsförfarande skulle inledas beträffande import av vissa koncentrerade sojaproteinprodukter med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallat Kina eller det berörda landet).
(2)
Förfarandet inleddes till följd av ett klagomål som ingavs den 7 mars 2011 av Solae Europe SA (nedan kallad klaganden) såsom företrädare för tillverkare som står för en betydande del, i detta fall mer än 25 %, av den sammanlagda tillverkningen i unionen av vissa koncentrerade sojaproteinprodukter (3). Klagomålet innehöll bevisning för dumpning av produkten i fråga och för därav vållad väsentlig skada, och denna bevisning ansågs tillräcklig för att motivera att ett förfarande inleddes.
2. PARTER SOM BERÖRS AV FÖRFARANDET
(3)
Kommissionen underrättade officiellt klaganden, den andra kända unionstillverkaren, de exporterande tillverkarna och företrädarna för de kinesiska myndigheterna samt de importörer, leverantörer och användare som man visste var berörda, och deras intresseorganisationer, om att förfarandet hade inletts. De berörda parterna gavs tillfälle att inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda.
(4)
Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle till detta.
(5)
Alla muntliga och skriftliga synpunkter från de berörda parterna övervägdes och togs i beaktande där så var lämpligt.
(6)
Eftersom ett stort antal exporterande tillverkare och icke-närstående importörer i unionen föreföll vara berörda, angavs i tillkännagivandet om inledande att ett stickprovsförfarande kunde komma att tillämpas i enlighet med artikel 17 i förordning (EG) nr 1225/2009. För att kommissionen skulle kunna besluta om huruvida ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval, ombads alla exporterande tillverkare och icke-närstående importörer i unionen att ge sig till känna för kommissionen och, såsom det hade angetts i tillkännagivandet om inledande, lämna grundläggande uppgifter om sin verksamhet beträffande den berörda produkten under perioden 1 januari 2010-31 december 2010 (nedan kallad undersökningsperioden, eller i tabeller UP). Samråd hölls även med de kinesiska myndigheterna om stickprovsförfarandet avseende exporterande tillverkare.
2.1 STICKPROVSFÖRFARANDE AVSEENDE EXPORTERANDE TILLVERKARE
(7)
Tjugo exporterande tillverkare lämnade de uppgifter som efterfrågats för stickprovsförfarandet och erbjöd sig att samarbeta inom de angivna tidsfristerna. Den försäljningsvolym i EU som dessa (grupper av) exporterande tillverkare uppgav motsvarade omkring 90 % av den berörda importen under undersökningsperioden. Samarbetsviljan ansågs därför vara hög.
(8)
Med hänsyn till det stora antalet (grupper av) exporterande tillverkare som uppgav sig vara samarbetsvilliga, beslutades det att ett stickprovsförfarande var nödvändigt när det gällde de exporterande tillverkarna.
(9)
I enlighet med artikel 17 i grundförordningen gjorde kommissionen ett urval på grundval av den största representativa exportvolym som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. Urvalet bestod inledningsvis av två grupper av närstående företag, som representerade bland annat fem enskilda tillverkare och stod för 40-50 % av exportvolymen av den berörda produkten från Kina till EU under undersökningsperioden. Efter det att uppgifter mottagits om att dessa två grupper möjligen skulle behöva behandlas som en enda enhet vid införandet av en antidumpningstull (se skäl 41), utvidgades urvalet med en tredje grupp av exporterande tillverkare, vilket innebar att de utvalda tillverkarna stod för 45-60 % av den kinesiska importen. I enlighet med artikel 17.2 i grundförordningen samrådde kommissionen med de berörda parterna och de kinesiska myndigheterna om det initiala urvalet och den senare utökningen av det. Två närstående exporterande tillverkare invände mot utökningen av urvalet och hävdade att om urvalet skulle utökas var de bättre kvalificerade att ingå i det som tredje grupp av exporterande tillverkare. Det bör understrykas att i enlighet med artikel 17.1 i grundförordningen bestod det föreslagna nya urvalet av de tre grupper av exporterande tillverkare som hade den största försäljningsvolymen av den berörda produkten i EU under undersökningsperioden. Dessutom hade de två närstående tillverkare som hävdade att de borde ingå som tredje grupp i urvalet en mycket liten försäljningsvolym av den berörda produkten i EU under undersökningsperioden, motsvarande mindre än 10 % av den utvalda tredje gruppens försäljningsvolym. Det bekräftades därför att det utökade urvalet blev mest representativt med de föreslagna tre grupperna. Inga ytterligare invändningar gjordes.
2.2 STICKPROVSFÖRFARANDE AVSEENDE IMPORTÖRER
(10)
Efter en granskning av de uppgifter som lämnats och med hänsyn till det stora antalet importörer som uppgett sig vara villiga att samarbeta, beslutades det att ett stickprovsförfarande var nödvändigt när det gällde icke-närstående importörer.
(11)
Sju icke-närstående importörer, som stod för 20 % av den totala importen av den berörda produkten till unionen, var villiga att ingå i urvalet. Tre importörer, som svarade för omkring 17 % av den totala importen från Kina och närmare 90 % av de samarbetsvilliga importörernas import, valdes ut. I enlighet med artikel 17.2 i grundförordningen gavs de berörda parterna tillfälle att lämna synpunkter på urvalet. Inga invändningar gjordes. En av importörerna i urvalet avbröt samarbetet och lämnade inte in något svar på frågeformuläret.
2.3 SVAR PÅ FRÅGEFORMULÄRET OCH KONTROLLER
(12)
För att de utvalda grupperna av exporterande tillverkare i Kina, om de så önskade, skulle ha möjlighet att ansöka om att bli behandlade som företag som är verksamma under marknadsmässiga förhållanden (nedan kallat marknadsekonomisk status) eller om individuell behandling sände kommissionen ansökningsblanketter till dem. Två av de utvalda grupperna av företag ansökte om marknadsekonomisk status i enlighet med artikel 2.7 i grundförordningen, medan den återstående utvalda gruppen av företag ansökte om individuell behandling i enlighet med artikel 9.5 i grundförordningen.
(13)
Blanketter för ansökan om marknadsekonomisk status eller individuell behandling sändes även till (grupper av) exporterande tillverkare som inte ingick i urvalet, men som hade förklarat sin avsikt att begära individuell undersökning enligt artikel 17.3 i grundförordningen.
(14)
Kommissionen sände frågeformulär till de utvalda exporterande tillverkarna samt till de icke-utvalda exporterande tillverkare som hade förklarat sin avsikt att begära individuell undersökning, klaganden, den andra kända tillverkaren i unionen, de utvalda importörerna och alla kända användare.
(15)
Efter att ha begärt uppgifter från tillverkare i de möjliga jämförbara länderna Brasilien, Israel och Förenta staterna sändes frågeformulär även till de tillverkare i Brasilien och Israel som hade erbjudit sig att samarbeta, i syfte att fastställa normalvärdet för de företag som inte kunde beviljas marknadsekonomisk status (se skälen 60-64).
(16)
Fullständiga svar på frågeformuläret inkom från de tre utvalda grupperna av exporterande tillverkare i Kina, en brasiliansk tillverkare, en israelisk tillverkare, en unionstillverkare (med en produktionsanläggning i Belgien och en annan i Danmark), två (av tre) utvalda importörer och fyra användare i EU. En annan brasiliansk tillverkare lämnade in ett ofullständigt svar.
(17)
Dessutom mottogs ansökningar om individuell undersökning enligt artikel 17.3 i grundförordningen från en icke utvald exporterande tillverkare (nedan kallad sökande A) och en grupp av närstående icke utvalda exporterande tillverkare (nedan tillsammans kallade sökande B) (4). Efter att ha analyserat de uppgifter som lämnats in av de utvalda parterna samt de ovan nämnda ansökningarna, som innehöll vederbörligen ifyllda frågeformulär, ansågs det att antalet (grupper av) exporterande tillverkare som skulle undersökas enbart i urvalet var så stort att ytterligare individuella undersökningar skulle vara orimligt betungande och skulle förhindra att undersökningen avslutades i rätt tid. Sökandena informerades därför om att deras ansökningar om individuell undersökning hade avslagits.
(18)
Sökande B invände mot beslutet att inte behandla dess ansökan om individuell undersökning. Sökande B hävdade att avslaget stred mot artikel 17.3 i grundförordningen och artikel 6.10 i antidumpningsavtalet, såsom den nyligen tolkats av Världshandelsorganisationens tvistlösningsorgan i ärendet om fästdon av järn eller stål från Kina (5). Vidare ansåg sökande B att avslaget stred mot den grundläggande proportionalitetsprincipen.
(19)
När det gäller det första argumentet tillåts uttryckligen i artikel 17.3 i grundförordningen och artikel 6.10 i antidumpningsavtalet att den undersökande myndigheten inte beaktar ansökningar om individuell undersökning, om antalet exportörer och/eller tillverkare är så stort att undersökningen blir ogenomförbar. I rapporten från WTO:s överprövningsorgan i ärendet om fästdon av järn eller stål från Kina klargjordes att ansökningar om individuell undersökning som lämnas in i tid ”som regel” bör godtas, om detta inte är ”orimligt betungande” (6). I detta fall skulle kontrollen av svaren på frågeformulären och svaren i ansökningarna om marknadsekonomisk status från dem som ansökte om individuell undersökning innebära undersökningar på plats hos ett företag (sökande A) och ytterligare två företag (som ingick i sökande B). Under dessa undersökningar på plats skulle man behöva kontrollera överensstämmelsen med bestämmelserna i artikel 2.7 c samt alla dessa enheters uppgifter om struktur, kostnader (inbegripet produktionskostnader och inköp), försäljning och lönsamhet. Mot bakgrund av det stora antalet enheter i urvalet som redan undersöktes, skulle undersökning av ytterligare en sökande ha varit orimligt betungande och allvarligt ha äventyrat möjligheterna att avsluta undersökningen i tid. Beslutet att inte godta dessa ansökningar om individuell undersökning är således motiverat enligt lagstiftningen och strider inte mot proportionalitetsprincipen.
(20)
Efter att ha underrättats om att en individuell undersökning skulle vara för betungande, föreslog sökande B att gruppen skulle dra tillbaka sin ansökan om marknadsekonomisk status, om den i stället kunde undersökas med avseende på individuell behandling. Eftersom sökande B endast hade gjort en liten exporttransaktion under undersökningsperioden och inte längre avsåg att ansöka om marknadsekonomisk status, hävdade sökanden att kommissionen inte skulle behöva göra någon kontroll på plats i Kina för att fastställa dumpning och att det skulle räcka att kontrollera den enstaka exporttransaktionen i samband med kontrollen i EU av klagandens svar på frågeformuläret. Exportören hävdade på denna grundval att en individuell undersökning inte skulle vara betungande.
(21)
Om individuell undersökning beviljades skulle det emellertid vara nödvändigt att göra en kontroll på platsen av sökande B, eftersom det inte, utan att göra en kontroll på plats i Kina av båda tillverkarna i gruppen, kunde uteslutas att annan försäljning till EU förekommit under undersökningsperioden. En sådan kontroll skulle ha varit orimligt betungande med tanke på det omfattande urvalet bestående av tre stora företagsgrupper. Ansökan avslogs därför.
(22)
Beslutet att inte godta ansökningarna om individuell behandling har vidmakthållits. Av de skäl som anges ovan fastställdes det slutgiltigt att ansökningarna om individuell undersökning inte kunde beviljas, eftersom de skulle ha blivit orimligt betungande och skulle ha förhindrat att undersökningen avslutades i rätt tid.
(23)
Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som bedömdes nödvändiga för fastställande av dumpning, därav följande skada eller risk för skada samt unionens intresse. Kontrollbesök gjordes hos följande företag:
a)
Exporterande tillverkare i Kina:
-
Gushen Biological Technology Group Co. Ltd och dess närstående företag, Dezhou.
-
Shandong Crown Soya Protein Co. Ltd och dess närstående företag, Shenxian, Qingdao, Yucheng.
-
Shandong Sinoglory Health Food Co. Ltd och dess närstående företag, Liaocheng, Qingdao.
b)
Unionstillverkare:
-
Solae Europe, med produktionsanläggningar i
-
Belgien, Ieper (Solae Belgium), och
-
Danmark, Århus (Solae Denmark).
c)
Tillverkare i det jämförbara landet:
-
Bremil Industria De Produtos Alimenticios Ltda., Arroio do Meio.
-
Solae do Brasil Ind. Com. Alimentos Ltda., Esteio, São Paulo.
3. UNDERSÖKNINGSPERIOD
(24)
Undersökningen av dumpning och skada omfattade perioden 1 januari 2010-31 december 2010 (nedan kallad undersökningsperioden, eller i tabeller UP). Undersökningen av tendenser som är av betydelse för bedömningen av skada omfattade perioden från och med 2007 till och med undersökningsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
4. PRELIMINÄRA SLUTSATSER
(25)
Preliminärt ansågs det att införande av provisoriska åtgärder inte var lämpligt, särskilt mot bakgrund av behovet att ytterligare analysera orsakssambandet mellan den dumpade importen av vissa koncentrerade sojaproteinprodukter från Kina och den skada som unionsindustrin lidit.
5. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE
(26)
Efter det att de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för beslutet att inte införa provisoriska åtgärder hade meddelats (nedan kallat det preliminära meddelandet av uppgifter), lämnade flera berörda parter skriftliga synpunkter på det preliminära avgörandet. De parter som begärde att bli hörda gavs tillfälle till det.
(27)
Kommissionen fortsatte att inhämta uppgifter som ansågs nödvändiga för det slutgiltiga avgörandet. Utöver de ovan i skäl 23 nämnda kontrollerna genomfördes en ytterligare kontroll på plats hos Kerry i Bristol, Förenade kungariket, en av de importörer och användare av sojaproteiner som samarbetade i undersökningen.
B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
1. BERÖRD PRODUKT
(28)
I tillkännagivandet om inledande definierades den berörda produkten som koncentrerade sojaproteinprodukter, innehållande minst 65 viktprocent proteiner (N × 6,25) beräknat på torrsubstans exklusive tillsatta vitaminer, mineraler, aminosyror och livsmedelstillsatser, med ursprung i Kina (nedan kallad den berörda produkten eller koncentrerade sojaproteinprodukter), som för närvarande klassificeras enligt KN-numren ex 2106 10 20, ex 2106 90 92, ex 2309 90 10, ex 2309 90 99 (ex 2309 90 96 från och med den 1 januari 2012) och ex 3504 00 90.
(29)
I den ovan nämnda produktdefinitionen kan två huvudsakliga produktgrupper urskiljas: i) sojaproteinkoncentrat, innefattande enkla koncentrat/baskoncentrat och vidarebearbetade koncentrat, innehållande mer än 65 % men mindre än 90 % proteiner (nedan även kallat koncentrat), och ii) isolerat sojaprotein, innehållande minst 90 % proteiner (nedan även kallat isolat).
(30)
Vidare fastställdes att medan enkelt koncentrat är en basprodukt med lågt förädlingsvärde, kräver isolat och vidarebearbetade koncentrat avsevärt mer bearbetning och är följaktligen produkter med högre förädlingsvärde.
(31)
Den ovan beskrivna produktdefinitionen innefattar också enkla (icke vidarebearbetade) koncentrat för djurfoder. Under skadeundersökningsperioden tillverkades dessa i EU av klaganden vid en anläggning i Frankrike samt av ett annat företag, ADM i Nederländerna.
(32)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter begärde klaganden att produktdefinitionen skulle ändras genom att utesluta koncentrat som används för djurfoder. Klaganden invände mot det tillvägagångssätt som föreslagits i det preliminära dokumentet och hävdade att utelämnandet av uppgifter från den franska anläggningen, som stängdes 2009 (dvs. i mitten av skadeundersökningsperioden) resulterade i att de kvarstående uppgifterna (som fortfarande omfattade uppgifterna från ADM) blev inkonsekventa. EU-tillverkarnas försäljning och marknadsandel av den undersökta produkten hade blåsts upp på konstlad väg.
(33)
Klaganden hävdade att ADM, Solaes konkurrent i EU, mot bakgrund av den relativt stabila efterfrågan hade tagit över en del av de leveranser som Solaes franska anläggning stått för fram till dess att den stängdes 2009. Att bortse från uppgifterna från den franska anläggningen ledde följaktligen till en vilseledande jämförelse av uppgifterna för 2008, när ADM endast hade en mindre andel av marknaden för foderkoncentrat, med uppgifterna för undersökningsperioden, när ADM hade en mycket större andel av den marknaden.
(34)
Klaganden lämnade särskilt in information om de tekniska och kemiska skillnaderna mellan å ena sidan koncentrat för djurfoder och å andra sidan övriga koncentrat och isolat. Vidare används olika distributionskanaler för dessa delgrupper. Dessutom omfattas koncentrat för djurfoder av ett annat KN-nummer än andra koncentrat (för livsmedel) och isolat.
(35)
Till följd av klagandens begäran invände en exportör mot att produktdefinitionen skulle begränsas. Denna exportör hade emellertid missförstått begäran och trodde att den gick ut på att utesluta alla sojaproteinkoncentrat, medan begäran i själva verket endast avsåg enkla sojaproteinkoncentrat för djurfoder. Exportören lade dessutom inte fram några argument till stöd för att begäran skulle vara ogrundad.
(36)
Det noteras också att enligt de uppgifter som samlades in under undersökningen står importen av sojaproteinkoncentrat för djurfoder för mindre än 1 % av den totala kinesiska importen till unionen av den undersökta produkten (enligt den ursprungliga definitionen).
(37)
Mot bakgrund av det ovanstående, och särskilt de tydliga tekniska, kemiska och marknadsrelaterade skillnaderna, anses det lämpligt att begränsa produktdefinitionen genom att utesluta enkla sojaproteinkoncentrat av det slag som används i djurfoder. Den berörda produkten är följaktligen koncentrerade sojaproteinprodukter, exklusive produkter av det slag som används i djurfoder, innehållande minst 65 viktprocent proteiner (N × 6,25) beräknat på torrsubstans exklusive tillsatta vitaminer, mineraler, aminosyror och livsmedelstillsatser, med ursprung i Kina (nedan kallad den berörda produkten eller koncentrerade sojaproteinprodukter), som för närvarande klassificeras enligt KN-numren ex 2106 10 20, ex 2106 90 92 och ex 3504 00 90.
(38)
Den berörda produkten används främst i livsmedelsindustrin i köttprodukter och köttsubstitut. Andra livsmedel där den berörda produkten används är salladsdressing, soppor, dryckespulver, energikakor, ersättningsprodukter för grädde, frysta efterrätter, vispad toppning, modersmjölkersättning, bröd, frukostflingor, pasta etc. Tack vare den berörda produktens funktioner har den också en del specifika användningsområden såsom klister, asfalt, hartser, rengöringsmedel, kosmetika, bläck, läder, målarfärg, pappersbeläggning, bekämpningsmedel/fungicider, plast, polyester och textilfibrer.
(39)
Trots vissa olikheter i de möjliga slutliga användningsområdena har alla de olika typerna av den berörda produkten, koncentrat och isolat, samma grundläggande fysiska och kemiska egenskaper. De anses därför utgöra en enda produkt.
2. LIKADAN PRODUKT
(40)
Den berörda produkten och vissa koncentrerade sojaproteinprodukter som tillverkas och säljs på Kinas hemmamarknad och på hemmamarknaden i Brasilien, som användes som jämförbart land, liksom vissa koncentrerade sojaproteinprodukter som tillverkas och säljs i unionen av unionsindustrin konstaterades ha samma grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper och samma användningsområden. De anses därför vara likadana produkter i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen.
C. DUMPNING
1. FÖRHÅLLANDET MELLAN SINOGLORYGRUPPEN OCH GUSHENGRUPPEN
(41)
De utvalda exporterande tillverkarna bestod av Shandong Crown Soya Protein Co. Ltd och dess närstående företag (nedan kallad Crowngruppen), Gushen Biological Technology Group Co. Ltd och dess närstående företag (nedan kallad Gushengruppen) och Sinoglory Health Food Co. Ltd och dess närstående företag (nedan kallad Sinoglorygruppen). I ett tidigt skede av undersökningen ansågs det att Gushengruppen och Sinoglorygruppen eventuellt måste behandlas som närstående exportörer. Till följd av förklaringar från de berörda exportörerna beslutades det emellertid slutligen att Gushengruppen och Sinoglorygruppen skulle betraktas som separata enheter i undersökningen.
2. MARKNADSEKONOMISK STATUS
(42)
Vid antidumpningsundersökningar rörande import från Kina ska i enlighet med artikel 2.7 b i grundförordningen normalvärdet bestämmas i enlighet med punkterna 1-6 i samma artikel för de tillverkare som befinns uppfylla kriterierna i artikel 2.7 c i grundförordningen.
(43)
Kriterierna är i korthet följande:
1.
Företagets beslut om verksamhet och kostnader fattas som svar på marknadssignaler utan något större statligt inflytande.
2.
Företagets räkenskaper är föremål för en oberoende revision i överensstämmelse med internationella redovisningsnormer och tillämpas för alla ändamål.
3.
Det förekommer inte några betydande snedvridningar till följd av det tidigare icke-marknadsekonomiska systemet.
4.
Rättssäkerhet och stabila villkor garanteras genom lagstiftning om konkurser och ägandeförhållanden.
5.
Valutaomräkning sker till marknadskurser.
(44)
Crowngruppen och Sinoglorygruppen ansökte om marknadsekonomisk status.
(45)
För både Crowngruppen och Sinoglorygruppen inhämtade kommissionen alla uppgifter som bedömdes nödvändiga och kontrollerade på plats hos de berörda företagen alla uppgifter som lämnats i ansökan om marknadsekonomisk status och alla andra uppgifter.
(46)
Undersökningen visade att ingen av de båda grupperna uppfyllde kriterierna för beviljande av marknadsekonomisk status enligt artikel 2.7 c i grundförordningen.
(47)
Framför allt uppfyllde företagen i de båda grupperna inte kriterierna 1, 2 och 3.
(48)
När det gäller den första gruppen uppfyllde en tillverkare i gruppen inte kriterium 1, på grund av en skyldighet att sälja alla sina produkter på den internationella marknaden. Även om företaget hävdade att denna bestämmelse inte var bindande, har företaget aldrig sålt något på den inhemska marknaden (med undantag för en mindre försäljning 2007). När det gäller kriterium 2 konstaterades flera problem med räkenskaperna för båda tillverkarna i gruppen. Ett av företagen i gruppen lämnade dessutom inte in någon ansökan om marknadsekonomisk status. Vidare hyrde ett företag i gruppen ut en del av sin mark utan att föra in hyresintäkterna i sina räkenskaper, eftersom inga fakturor eller betalningskvitton utställdes för hyran. När företaget flyttade till ett nytt produktionsställe och en del av dess utrustning blev oanvänd, gjordes ingen prövning av nedskrivningsbehovet. Slutligen mottog ett av företagen i gruppen, när det köpte ett nytt markområde, en överföring från staten som skulle användas för att kompensera de bybor som tvingades flytta. Emellertid användes denna betalning inte för det ändamålet, utan för att minska kostnaden för rätten till markanvändning. När det gäller kriterium 3 byter de två tillverkarna i gruppen råvaror från en gemensam leverantör med varandra utan ordentlig dokumentation eller registrering och på grundval av mycket informella överenskommelser, utan justeringar för prisskillnader eller avgifter: detta utgör en form av byteshandel. Vidare kunde en tillverkare under flera år använda mark tillhörande dess majoritetsaktieägare utan betalning. Enligt företaget var detta möjligt eftersom moderbolaget hade förvärvat rätten till markanvändning till ett mycket lågt pris i samband med privatiseringen av bolaget.
(49)
Efter det att resultaten av granskningen av ansökningarna om marknadsekonomisk status och det preliminära meddelandet av uppgifter hade offentliggjorts, upprepade gruppen sin tidigare begäran om att en av de två tillverkarna inte skulle betraktas som rättsligt närstående resten av gruppen. När det gäller denna begäran konstaterades det emellertid att de två tillverkarna förde en samordnad affärs- och industristrategi tillsammans med resten av gruppen, bland annat vid den i skäl 48 nämnda byteshandeln. Begäran avvisas därför.
(50)
Gruppen påstod också att försäljningsrestriktionen för en av tillverkarna endast nämndes i företagets bolagsordning och inte i dess verksamhetstillstånd eller intyg om godkännande. Enligt företaget var denna restriktion således inte bindande. Vidare påstod gruppen att det företag som inte hade lämnat in någon ansökan om marknadsekonomisk status inte var ett produktions- eller handelsföretag, utan var ett betalningsombud, och att gruppen hade gjort sitt bästa för att lämna alla tillgängliga uppgifter.
(51)
Som det angetts ovan står det emellertid klart att tillverkaren i fråga iakttog försäljningsrestriktionen. Dessutom ingår bolagsordningen i de handlingar som lämnas in till myndigheterna för godkännande när ett bolag bildas, och det står därför klart att innehållet i dessa handlingar utgör grundvalen för bolagets faktiska verksamhet. Slutligen konstaterades det att det företag som inte lämnade in någon ansökan om marknadsekonomisk status faktiskt var involverat i vissa aspekter i samband med exportförsäljningen av produkten i fråga och därför borde ha lämnat in en ansökan om marknadsekonomisk status. Båda dessa påståenden tillbakavisas därför.
(52)
Också när det gäller den andra gruppen var en av de exporterande tillverkarna föremål för en begränsning av försäljningen, som innebar att 70 % av tillverkningen skulle säljas på export, och uppfyllde därför inte kriterium 1. När det gäller kriterium 2 konstaterades ett antal problem vad gäller avskrivning av tillgångar och ändringar av redovisningsprinciperna. När det gäller kriterium 3 anger ett företag i sina räkenskaper helt olika värden för två markområden, och företaget anses ha erhållit ett dolt bidrag genom att förvärva ett markområde till ett pris som helt klart låg under marknadsvärdet. Dessutom fick ett annat företag i gruppen kostnadsfritt hyra ett markområde under ett år, och har förvärvat rätter till markanvändning till ett lägre pris än marknadsvärdet. Slutligen underlät man att i anmärkningarna till räkenskaperna nämna ett antal gruppinterna garantier, vilket strider mot Internationell redovisningsstandard 24 (IAS 24).
(53)
Efter det att resultaten av granskningen av ansökningarna om marknadsekonomisk status och det preliminära meddelandet av uppgifter hade offentliggjorts påstod gruppen att de två tillverkarnas faktiska försäljning inte var föremål för några försäljningsrestriktioner. Enligt företagen berodde den omständigheten att deras respektive exportvolym var i linje med restriktionerna i deras bolagsordningar endast på balansen mellan utbud och efterfrågan på sojaproteinmarknaden. De betonade att dessa begränsande bestämmelser hade strukits ur handlingarna i fråga strax efter undersökningsperioden. När det gäller kriterium 2 påstod gruppen vidare att den, bortsett från några smärre bokföringsmisstag, fullständigt hade följt de kinesiska redovisningsprinciper som de måste iaktta framför IAS-reglerna. När det gäller rätterna till markanvändning påstod gruppen att de olika värdena för de två markområdena berodde på kostnaderna för att jämna ut marken i ett av de två områdena. Slutligen betonades det att den kostnadsfria hyran av ett annat markområde berodde på vissa administrativa förseningar innan rätten till markanvändning faktiskt kunde förvärvas och att värdet av hyresbefrielsen i vart fall var obetydligt jämfört med intäkterna från företagets verksamhet.
(54)
När det gäller kriterium 1 ingår bolagsordningen i de handlingar som lämnas in till myndigheterna för godkännande när ett bolag bildas. Den omständigheten att företaget iakttog försäljningsrestriktionerna anses bero på att det var tvunget att göra detta, och det står klart att innehållet i dessa handlingar utgör grunden för företagets faktiska verksamhet. Det bör betonas att restriktionerna ströks ur bolagsordningen först efter undersökningsperioden och att detta därför är irrelevant i den här undersökningen. När det gäller kriterium 2 stod det klart att räkenskapernas korrekthet och tillförlitlighet inte kunde bekräftas. Dessutom bör företagets räkenskaper vara föremål för en revision i överensstämmelse med internationella redovisningsnormer, vilket inte kunde bekräftas under kontrollen. När det gäller kriterium 3 kunde inga bevis läggas fram under kontrollen på plats för att styrka uppgifterna om kostnader för att jämna ut marken i markområdet i fråga. Oavsett de förklaringar som har lämnats kvarstår slutligen den omständigheten att ett av företagen hyrde sin mark kostnadsfritt under en viss period och således åtnjöt bidrag. Synpunkterna kunde därför inte ändra resultaten av granskningen av ansökningen om marknadsekonomisk status. Dessa resultat bekräftas härmed.
3. INDIVIDUELL BEHANDLING
(55)
Enligt artikel 2.7 a i grundförordningen ska en eventuell landsomfattande tull fastställas för de länder som omfattas av den artikeln, utom i de fall där företagen kan visa att de uppfyller alla kriterier i artikel 9.5 i grundförordningen. Dessa kriterier är i korthet följande:
-
Exportören kan fritt ta hem kapital och vinster, i de fall företaget helt eller delvis är i utländsk ägo eller är ett samriskföretag.
-
Exportpriser, exportkvantiteter och försäljningsvillkor bestäms fritt.
-
Majoriteten av aktierna eller andelarna i företaget tillhör enskilda personer. Statliga tjänstemän i styrelsen eller i viktiga ledningspositioner ska utgöra en minoritet, eller så måste det påvisas att företaget ändå är tillräckligt oberoende i fråga om statlig inblandning.
-
Valutaomräkning sker till marknadskurser.
-
Den statliga inblandningen är inte av sådant slag att åtgärderna kan kringgås om enskilda exportörer beviljas olika tullsatser.
(56)
Gushengruppen ansökte endast om individuell behandling. Ansökan granskades och inga uppgifter upptäcktes som antydde att företaget inte uppfyllde ovan nämnda kriterier. Det befanns därför att Gushengruppen kunde beviljas individuell behandling.
(57)
En bedömning gjordes också avseende Crowngruppen och Sinoglorygruppen, eftersom dessa företag inte beviljades marknadsekonomisk status. I inget av fallen upptäcktes några uppgifter som antydde att företagen inte uppfyllde de ovan nämnda kriterierna. Det befanns därför att båda företagsgrupperna kunde beviljas individuell behandling.
(58)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter invände klaganden mot att de utvalda grupperna av exportörer beviljades individuell behandling. Eftersom inga åtgärder infördes, var det emellertid inte nödvändigt att behandla denna invändning vidare.
4. NORMALVÄRDE
(59)
Som det förklaras i skäl 46 beviljades inte marknadsekonomisk status för de två grupper i urvalet som hade ansökt om det. Den tredje gruppen i urvalet hade inte ansökt om marknadsekonomisk status. I enlighet med artikel 2.7 i grundförordningen fastställdes därför normalvärdet för alla grupper på grundval av priserna eller det konstruerade värdet i ett jämförbart land.
a) Jämförbart land
(60)
I tillkännagivandet om inledande angav kommissionen att den hade för avsikt att använda Förenta staterna som ett lämpligt jämförbart land för fastställande av normalvärdet för Kina och uppmanade berörda parter att lämna synpunkter på detta.
(61)
Ett antal synpunkter mottogs och andra länder föreslogs som alternativ, särskilt Brasilien och Israel. Det huvudsakliga argumentet mot Förenta staterna som jämförbart land var att den berörda produkten där framställs av genetiskt modifierade sojabönor, vilket inte är fallet i Kina. Användningen av genetiskt modifierade sojabönor kan möjligen resultera i att produkten används av andra användare och/eller bearbetningsindustrier. En exporterande tillverkare nämnde även att klagandens dotterbolag i Förenta staterna hade en dominerande ställning på den amerikanska marknaden, vilket ledde till höga inhemska försäljningspriser.
(62)
Mot bakgrund av de synpunkter som inkommit sökte kommissionen samarbete med alla kända tillverkare av koncentrerade sojaproteinprodukter i Brasilien, Israel och Förenta staterna och ställde dem ett antal nyckelfrågor om deras produktion, försäljning och lokala marknader samt frågade om de var villiga att lämna närmare uppgifter om kostnader och priser i det fallet att deras land valdes ut som jämförbart land. Endast en amerikansk och två brasilianska tillverkare svarade genom att lämna de begärda uppgifterna och erbjuda vidare samarbete. I ett senare skede lämnade även en israelisk tillverkare in ett fullständigt svar på frågeformuläret. Kommissionen försökte även på annat sätt skaffa sig information om de ovan nämnda marknaderna och andra potentiella marknader.
(63)
De uppgifter som samlades in analyserades noggrant. Det bekräftades att den amerikanska produkten främst framställdes av genetiskt modifierade sojabönor, i motsats till koncentrerade sojaproteinprodukter från Kina, Brasilien och Israel. Ingen slutsats kunde emellertid dras om hur denna skillnad i den huvudsakliga råvaran inverkade på produktens egenskaper, användningsområden, kostnad eller pris. Vidare fanns det i Brasilien betydande volymer av importerade koncentrerade sojaproteinprodukter som konkurrerade med den lokalt tillverkade produkten, trots att den brasilianska marknaden hade en importtull på 14 %. De två brasilianska tillverkarna, som båda erbjöd sig att samarbeta, svarade för grovt räknat tre fjärdedelar av förbrukningen i Brasilien, medan den amerikanska marknaden föreföll domineras av två mycket stora inhemska tillverkare, varav endast den ena hade erbjudit sig att samarbeta. Även om den amerikanska marknaden sammanlagt var större, föreföll konkurrensen således vara större i Brasilien, med två stora inhemska tillverkare och en betydande import. De samarbetsvilliga brasilianska tillverkarnas sammanlagda försäljningsvolymer på hemmamarknaden föreföll dessutom vara av samma storleksordning som de utvalda kinesiska tillverkarnas försäljningsvolym till EU, och produktsortimentet föreföll vara jämförbart. Slutligen konstaterades det att den brasilianska hemmamarknaden var betydligt större än den israeliska.
(64)
Mot bakgrund av det ovanstående valdes Brasilien som jämförbart land. Valet av Brasilien bekräftas härmed.
b) Fastställande av normalvärdet
(65)
I enlighet med artikel 2.7 a i grundförordningen fastställdes normalvärdet för de exporterande tillverkarna på grundval av kontrollerade uppgifter från tillverkarna i det jämförbara landet. För produkttyper som inte hade sålts vid normal handel på hemmamarknaden i det jämförbara landet eller för vilka inga jämförbara typer hade sålts, konstruerades normalvärdet enligt artikel 2.3 och 2.6 i grundförordningen.
(66)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter gjordes ännu noggrannare beräkningar för att även beakta synpunkter som lämnats av parterna.
5. EXPORTPRIS
(67)
De exporterande tillverkarnas exportförsäljning till unionen skedde antingen direkt till oberoende kunder eller genom närstående handelsföretag i Kina. Exportpriset fastställdes därför i samtliga fall i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen, det vill säga på grundval av de exportpriser som faktiskt betalats eller skulle betalas.
(68)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter gjordes ännu noggrannare beräkningar för att även beakta synpunkter som lämnats av parterna.
6. JÄMFÖRELSE
(69)
Normalvärdet och exportpriserna jämfördes på nivån fritt fabrik. För att jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset skulle bli rättvis gjordes justeringar i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen för att beakta olikheter som påverkade priserna och prisernas jämförbarhet. Lämpliga justeringar för rabatter, transport, försäkring, hanteringskostnader, lastningskostnader och därmed sammanhängande kostnader, förpackningskostnader, kreditkostnader och indirekt beskattning beviljades i samtliga fall där dessa konstaterades vara skäliga och korrekta och kunde styrkas.
7. DUMPNINGSMARGINALER
(70)
De slutgiltiga dumpningsmarginalerna uttrycktes i procent av priset cif vid unionens gräns, före tull.
(71)
För var och en av de tre samarbetsvilliga grupperna av exporterande tillverkare i urvalet fastställdes en dumpningsmarginal i enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet i det jämförbra landet och det vägda genomsnittliga exportpriset.
(72)
För de samarbetsvilliga företag som inte ingick i urvalet beräknades dumpningsmarginalen som ett genomsnitt av marginalerna för de tre företagsgrupper som ingick i urvalet.
(73)
Eftersom samarbetsviljan i undersökningen var hög och de samarbetsvilliga företagen svarade för omkring 90 % av all import från Kina under undersökningsperioden, fastställdes den landsomfattande marginalen för icke-samarbetsvilliga företag utifrån den högsta konstaterade dumpningsmarginalen för de grupper av företag som ingick i urvalet.
(74)
Mot denna bakgrund fastställdes följande slutgiltiga dumpningsnivåer:
Företag
Dumpningsmarginal
Crowngruppen
59,4 %
Gushengruppen
55,8 %
Sinoglorygruppen
67,0 %
Samarbetsvilliga företag som inte ingick i urvalet
61,3 %
Övriga företag
67,0 %
D. SKADA
1. INLEDANDE ANMÄRKNINGAR
(75)
Efter översynen av produktdefinitionen (ej inkluderande koncentrat för djurfoder) betraktas ett företag, ADM i Nederländerna, vars produktion är begränsad till koncentrat för djurfoder, inte längre som en del av unionsindustrin. Följaktligen tillverkade endast klaganden (Solae) den likadana produkten i unionen under undersökningsperioden. Solae har för närvarande två tillverkningsanläggningar i EU - en i Belgien som tillverkar sojaproteinisolat och en annan i Danmark som tillverkar sojaproteinkoncentrat (baskoncentrat samt vidarebearbetade koncentrat med högt värde, för vilka baskoncentratet används som halvfabrikat). En annan av Solaes tillverkningsanläggningar, som låg i Bordeaux i Frankrike och endast tillverkade och saluförde enkla koncentrat för djurfoder, stängdes i början av 2009.
(76)
När det gäller produktionen i EU visade undersökningen att Solaes tillverkning uteslutande grundar sig på ett förädlingsavtal med det schweiziska moderbolaget, Solae Europe. Enligt detta avtal bearbetar Solae Belgium och Solae Denmark mot en avgift de råvaror som tillhandahålls av Solae Europe. Under hela processen är Solae Europe ensam ägare av råvarorna, eventuella halvfabrikat och de färdiga varorna.
(77)
Eftersom uppdragsgivaren hela tiden äger råvarorna och de färdiga varorna, skiljer sig förädlingsavtal rättsligt sett från andra möjliga produktionsavtal. I detta fall tillför företagen i EU emellertid ett förädlingsvärde som överstiger 50 % av tillverkningskostnaden. Detta förädlingsvärde speglar också de teknik- och kapitalinvesteringar som unionsföretagen har gjort. Nettovärdet av dessa investeringar i EU är betydande och industrin sysselsätter dessutom ett betydande antal personer i EU.
(78)
Det bör även påpekas att förädlingen i EU utgör ”den sista väsentliga bearbetningen” och således ger produkterna ursprung i EU.
(79)
På grund av det ovanstående drogs slutsatsen att en sådan ekonomisk verksamhet som den som utförs av Solae Belgium och Solae Denmark i EU kan hotas av dumpning och således kan vara berättigad till skydd oavsett verksamhetens rättsliga karaktär (förädlingsavtal eller annat produktionsavtal). Mot bakgrund av det ovanstående drogs slutsatsen att Solae Belgium och Solae Denmark ska betraktas som unionstillverkare som utgör en del av unionsindustrin i den mening som avses i artiklarna 4.1 och 5.4 i grundförordningen.
(80)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter inkom en exportör med synpunkter och ansåg att förädlingsföretag inte kan betraktas som unionstillverkare och inte har någon ställning i antidumpningsundersökningar. Exportören hävdade att eftersom Solae Europe, som är registrerat i Schweiz (dvs. utanför EU), hela tiden ägde råvarorna och de färdiga varorna, kunde Solae Belgium och Solae Denmark inte betraktas som unionstillverkare och var inte berättigade till skydd mot dumpning.
(81)
Exportören påpekade att i tidigare fall, till exempel ett fall som avsåg import av säckar, bärkassar och påsar av plast med ursprung i Kina (7), beslutade institutionerna att utesluta två kinesiska företag från ett urval av exporterande tillverkare, eftersom en stor del av den export av produkten som de uppgett inte hade tillverkats för deras egen räkning utan endast hade bearbetats för andra exporterande tillverkare.
(82)
Det noteras att situationen i det fall som exportören hänvisade till inte kan jämföras med situationen i detta fall. För det första hade de kinesiska företagen i det ovan nämnda fallet avseende säckar, bärkassar och påsar av plast en egen tillverkning som inte omfattades av förädlingsavtal (men försäljningen av den egna tillverkningen var för liten för att företagen skulle kunna ingå i urvalet), medan hela verksamheten vid Solae Belgium och Solae Denmark i detta fall omfattas av förädlingsavtalet.
(83)
Medan Solae Belgium och Solae Denmark dessutom är helägda av Solae Europe, fastställdes vid undersökningen av de kinesiska företag som uteslöts ur urvalet inget ägandeförhållande med de övriga exporterande tillverkare för vilka de bearbetade produkterna.
(84)
I sina synpunkter hänvisade exportören också till en annan tidigare undersökning, nämligen en som avsåg import av glycin med ursprung i Kina (8), där kommissionen betraktade några kinesiska företag som handlare i stället för tillverkare, eftersom det konstaterades att deras verksamhet inte utgjorde tillverkning.
(85)
Det noteras i detta sammanhang att inte heller glycinfallet stöder exportörens argument, eftersom de exporterande kinesiska företagen i det fallet endast genomförde vissa tillverkningsprocesser som inte ändrade den berörda produktens kemiska sammansättning eller fysiska egenskaper. Detta var en helt annan situation än den i detta fall, där de processer som EU-företagen genomför omvandlar sojabönor eller sojaflingor till sojaproteiner och inte endast ändrar råvarans kemiska sammansättning eller fysiska egenskaper utan också tillför ett betydande värde till slutprodukten.
(86)
Exportören hävdade också att hela beslutsprocessen avseende förädlingsproduktionen i unionen äger rum i ett icke EU-företag och att förädlingsföretagens hela existens är fullständigt beroende av det schweiziska moderbolaget. Exportören tillade att i ett annat fall som avsåg import av vinylacetat med ursprung i Förenta staterna (9) uteslöt kommissionen en EU-tillverkare från definitionen av unionsindustrin på grund av dess förhållande till ett företag i det berörda landet.
(87)
En annan part hävdade också att vid en analys av förädlingsavtalet och huruvida det avser tillverkning, bör frågor såsom huvudkontorets placering, intressecentrum och åtaganden gentemot EU-marknaden analyseras på liknande sätt som vid en analys av närstående företag vid definitionen av unionsindustrin.
(88)
Som grupp har Solae strukturella kopplingar till det schweiziska moderbolaget och även organisatoriska kopplingar till amerikanska företag. Det är inget nytt i ett antidumpningsförfarande att företag med stark närvaro i EU har strukturella eller organisatoriska kopplingar eller kapitalkopplingar utanför EU. Sådana strukturella eller organisatoriska kopplingar utanför EU hindrar emellertid inte slutsatsen att klagande utgör EU-tillverkare.
(89)
Det noteras att sådana argument är relevanta med avseende på tillämpningen av artikel 4.1 a i grundförordningen och definitionen av unionsindustrin endast i det fallet att Solae Europe skulle vara ett företag i ett berört land, dvs. i detta fall Kina. Detta är helt klart inte fallet, och följaktligen är exportörens argument irrelevant.
(90)
Det bör dessutom upprepas att ägandet av de råvaror som används och/eller den färdiga produkten inte är det avgörande kriteriet när det gäller att definiera en unionstillverkare. Även om förädlingsavtal rättsligt sett skiljer sig från andra produktionsavtal, kan förädlingsföretag betraktas som unionstillverkare.
(91)
Detta synsätt är förenligt med institutionernas tidigare praxis, såsom i översynen vid giltighetstidens utgång avseende import av furfurylalkohol med ursprung i Kina (10).
(92)
Det bör upprepas att i detta fall tillför företagen i EU ett förädlingsvärde som överstiger 50 % av tillverkningskostnaden. Detta förädlingsvärde speglar teknik- och kapitalinvesteringar som unionsföretag har gjort. Nettovärdet av dessa investeringar i EU är betydande och industrin sysselsätter dessutom ett stort antal personer i unionen.
(93)
Sammanfattningsvis betraktas Solae Belgium och Solae Denmark som unionstillverkare som utgör en del av unionsindustrin i den mening som avses i artiklarna 4.1 och 5.4 i grundförordningen, och kallas således nedan unionsindustrin.
(94)
Unionens sammanlagda tillverkning i den mening som avses i artikel 4.1 i grundförordningen fastställdes på grundval av klagandens svar på frågeformuläret.
(95)
Eftersom unionsindustrin endast omfattar en tillverkare, presenteras uppgifterna nedan i indexerad form i syfte att skydda konfidentiella uppgifter i enlighet med artikel 19 i grundförordningen.
2. FÖRBRUKNINGEN I UNIONEN
(96)
Förbrukningen i unionen fastställdes på grundval av försäljningsvolymen av den av unionsindustrin förädlade produktionen avsedd för unionsmarknaden, importvolymerna till unionsmarknaden enligt uppgifter från Eurostat samt klagandens uppskattningar.
(97)
KN-numren avseende vissa koncentrerade sojaproteinprodukter täcker en lång rad olika produkter, och inte endast den undersökta produkten. På grundval av ingående efterforskningar och marknadskunskap uppskattade klaganden värdet och volymen av importen av den undersökta produkten till unionen. Dessa uppskattningar granskades under undersökningen och anses vara tillförlitliga. Kommissionen mottog inga synpunkter med alternativa förslag, som skulle kunde ifrågasätta att dessa uppskattningar användes i undersökningen.
(98)
En part hävdade att metoden för beräkning av importen inte hade förklarats tillräckligt väl. Inga uppgifter som styrker denna kritik lades dock fram. Parten i fråga kritiserade kommissionens tillvägagångssätt utan att emellertid föreslå ett lämpligare eller mer tillförlitligt alternativ. Kritiken avsåg främst den omständigheten att parten inte hade getts tillfälle att lämna synpunkter. Det erinras om att den icke-konfidentiella versionen av klagomålet, där uteslutandemetoden beskrivs, ingick i de icke-konfidentiella handlingarna när förfarandet inleddes.
(99)
Det erinras om att kommissionen dubbelkontrollerade de uppgifter som lämnats i klagomålet och inte kunde fastställa något som undergrävde rimligheten hos den valda metoden. Eftersom parterna dessutom inte föreslog någon alternativ uteslutandemetod ansågs deras synpunkter vara ogrundade.
(100)
Under skadeundersökningsperioden minskade efterfrågan på unionsmarknaden med totalt 8 %. Förbrukningen i unionen var oförändrad mellan 2007 och 2008, minskade med 8 % 2009 och var oförändrad under undersökningsperioden.
Tabell 1
Förbrukning i unionen
2007
2008
2009
UP
Volym (i ton)
Konfidentiella affärsuppgifter
Index (2007 = 100)
100
100
92
92
Källa:
Svar på frågeformulär från unionsindustrin och klagandens uppskattningar grundade på uppgifter från Eurostat.
3. IMPORT FRÅN DET BERÖRDA LANDET
a) Volym
(101)
Importvolymen för den berörda produkten ökade med 15 % under skadeundersökningsperioden och uppgick till 20 117 ton under undersökningsperioden. Importen från Kina var oförändrad mellan 2007 och 2008, men ökade med 26 procentenheter 2009, när den var som störst. Under undersökningsperioden minskade den med omkring 9 procentenheter.
Tabell 2
2007
2008
2009
UP
Volym av den dumpade importen från det berörda landet (i ton)
17 495
17 557
22 017
20 117
Index (2007 = 100)
100
100
126
115
Marknadsandel för den dumpade importen från det berörda landet - indexerad
100
100
136
125
Källa:
Klagandens uppskattningar grundade på uppgifter från Eurostat.
b) Marknadsandel för den berörda importen
(102)
Index för utvecklingen av marknadsandelen för den dumpade importen från Kina ökade med 25 % under skadeundersökningsperioden. Marknadsandelen var oförändrad mellan 2007 och 2008, men ökade med 36 % 2009. Under undersökningsperioden minskade den med 11 procentenheter.
c) Priser
i) Prisutveckling
(103)
Det genomsnittliga importpriset ökade totalt med 37 % under skadeundersökningsperioden. Inledningsvis ökade det med så mycket som 48 % mellan 2007 och 2008, men sjönk därefter med 11 procentenheter 2009 och förblev på den nivån under undersökningsperioden. Det genomsnittliga priset för import från Kina under undersökningsperioden var 1 569 euro per ton.
Tabell 3
2007
2008
2009
UP
Priset cif för import från Kina (euro/ton)
1 149
1 704
1 570
1 569
Index (2007 = 100)
100
148
137
137
Källa:
Klagandens uppskattningar grundade på uppgifter från Eurostat.
ii) Prisunderskridande
(104)
I syfte att analysera prisunderskridandet jämfördes unionstillverkarens vägda genomsnittliga försäljningspriser till icke-närstående kunder på unionsmarknaden, justerade i synnerhet för kreditkostnader, leveranskostnader, förpackning och provisioner till nivån fritt fabrik, med de samarbetsvilliga kinesiska exportörernas motsvarande vägda genomsnittliga priser cif till den första oberoende kunden på unionsmarknaden, justerade för att täcka alla kostnader för tullklarering, dvs. tull och kostnader efter importen (landningspris).
(105)
Jämförelsen visade att importen av den berörda produkten under undersökningsperioden underskred unionsindustrins priser med omkring 12 %.
Företag
Prisunderskridande
Crowngruppen
11,1 %
Gushengruppen
9,6 %
Sinoglorygruppen
15,0 %
(106)
En part hävdade att nivån på prisunderskridandet naturligtvis har beräknats endast för undersökningsperioden och att tidigare nivåer av prisunderskridande inte är kända. Parten hävdade emellertid att eftersom de kinesiska importpriserna ökade betydligt mer än unionsindustrins priser mellan 2007 och undersökningsperioden, kan man sluta sig till att prisunderskridandet har minskat.
(107)
Det medges att medan de kinesiska importpriserna ökade med 37 % mellan 2007 och undersökningsperioden, ökade unionsindustrins priser med endast 15 % (se skäl 119). Det står således klart att när det gäller de genomsnittliga priserna har skillnaden mellan de kinesiska priserna och EU-priserna minskat mellan 2007 och undersökningsperioden.
4. UNIONSINDUSTRINS SITUATION
(108)
I enlighet med artikel 3.5 i grundförordningen omfattade granskningen av den dumpade importens inverkan på unionsindustrin en bedömning av alla ekonomiska faktorer och förhållanden som var av betydelse för unionsindustrins tillstånd under skadeundersökningsperioden.
(109)
För skadeanalysen fastställdes skadeindikatorerna på grundval av uppgifter som hämtades ur klagandens fullständiga och vederbörligen kontrollerade svar på frågeformuläret.
a) Produktion
(110)
Tillverkningen i unionen minskade med 14 % mellan 2007 och undersökningsperioden. Den minskade med 8 % år 2008, och därefter med ytterligare 15 procentenheter 2009. Emellertid skedde det en tydlig förbättring mellan 2009 och undersökningsperioden, då produktionen ökade med 9 procentenheter.
Tabell 4
2007
2008
2009
UP
Produktion (i ton)
Konfidentiella affärsuppgifter
Index (2007 = 100)
100
92
77
86
Källa:
Svar på frågeformulär.
b) Produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
(111)
Unionstillverkarens produktionskapacitet var oförändrad under hela skadeundersökningsperioden.
Tabell 5
2007
2008
2009
UP
Produktionskapacitet (i ton)
Konfidentiella affärsuppgifter
Index (2007 = 100)
100
100
100
100
Kapacitetsutnyttjande
Konfidentiella affärsuppgifter
Index (2007 = 100)
100
92
77
86
Källa:
Svar på frågeformulär.
(112)
Index för kapacitetsutnyttjandet minskade med 14 % under skadeundersökningsperioden. Det minskade med 8 % mellan 2007 och 2008, och med ytterligare 15 procentenheter 2009. Därefter ökade det med 9 procentenheter under undersökningsperioden. Kapacitetsutnyttjandets utveckling speglar produktionens utveckling under skadeundersökningsperioden, eftersom produktionskapaciteten var oförändrad.
(113)
Det noteras att kapacitetsutnyttjandet fortfarande var relativt högt och uppgick till över 80 % under undersökningsperioden, trots att det totalt sett minskade.
c) Försäljningsvolym
(114)
Unionsindustrins försäljningsvolym till icke-närstående kunder på EU-marknaden minskade med 8 % under skadeundersökningsperioden. Försäljningen minskade med 9 % mellan 2007 och 2008 samt med ytterligare 5 procentenheter 2009. Emellertid skedde det en klar förbättring mellan 2009 och undersökningsperioden, när försäljningen ökade med omkring 6 procentenheter.
Tabell 6
2007
2008
2009
UP
Försäljning i EU (i ton)
Konfidentiella affärsuppgifter
Index (2007 = 100)
100
91
86
92
Källa:
Svar på frågeformulär.
d) Marknadsandel
(115)
Unionsindustrin behöll i stort sett sin marknadsandel under skadeundersökningsperioden. Index minskade med så mycket som 9 % mellan 2007 och 2008, men återhämtade sig redan 2009 med 1 procentenhet och steg med ytterligare 7 procentenheter under undersökningsperioden.
Tabell 7
2007
2008
2009
UP
Unionsindustrins marknadsandel
Konfidentiella affärsuppgifter
Index (2007 = 100)
100
91
92
99
Källa:
Unionsindustrins svar på frågeformulär och klagandens uppskattningar grundade på uppgifter från Eurostat.
e) Tillväxt
(116)
Mellan 2007 och undersökningsperioden, när förbrukningen i unionen minskade med 8 %, minskade även försäljningsvolymen med 8 %, och unionsindustrins marknadsandel var oförändrad.
f) Sysselsättning
(117)
Sysselsättningen minskade med 7 % mellan 2007 och undersökningsperioden. Den ökade något mellan 2007 och 2008 för att sedan plötsligt sjunka med 10 procentenheter 2009. Under undersökningsperioden ökade sysselsättningen emellertid igen med 2 procentenheter.
Tabell 8
2007
2008
2009
UP
Sysselsättning (antal personer)
Konfidentiella affärsuppgifter
Index (2007 = 100)
100
101
91
93
Källa:
Svar på frågeformulär.
g) Produktivitet
(118)
Produktiviteten, mätt som produktion (i ton) per anställd och år, minskade med 7 % under skadeundersökningsperioden. Denna nedgång speglar den omständigheten att produktionen minskade snabbare än sysselsättningen. Mellan 2009 och undersökningsperioden ökade produktiviteten med 8 procentenheter, vilket speglar att produktionen ökade snabbare än sysselsättningen.
Tabell 9
2007
2008
2009
UP
Produktivitet (i ton per anställd)
Konfidentiella affärsuppgifter
Index (2007 = 100)
100
91
85
93
Källa:
Svar på frågeformulär.
h) Faktorer som påverkar försäljningspriserna
(119)
Unionstillverkarnas genomsnittliga försäljningspriser ökade med omkring 15 % under skadeundersökningsperioden. Det genomsnittliga priset steg 2008 och 2009 (med 8 % respektive 10 procentenheter), innan det under undersökningsperioden sjönk med 3 procentenheter. I allmänhet är priserna på koncentrerade sojaproteinprodukter väldigt beroende av kostnaderna för de viktigaste råvarorna (dvs. sojabönor eller sojabönsflingor) och energi. Dessa står tillsammans för en betydande del av tillverkningskostnaderna. Det noteras att marknaden för sojabönor är föränderlig och kännetecknas av betydande årliga och till och med månatliga fluktuationer.
(120)
Mot bakgrund av de betydande variationerna i försäljningspriserna mellan de olika typerna av den undersökta produkten, bör utvecklingen av de genomsnittliga försäljningspriserna betraktas med försiktighet, eftersom genomsnittspriset kraftigt påverkas av förändringar i produktutbudet.
Tabell 10
2007
2008
2009
UP
Enhetspris på EU-marknaden (euro/ton)
Konfidentiella affärsuppgifter
Index (2007 = 100)
100
108
118
115
Källa:
Svar på frågeformulär.
i) Dumpningsmarginalens storlek
(121)
Med tanke på volymen, marknadsandelen och priserna för importen från Kina kan de faktiska dumpningsmarginalernas effekt för unionsindustrin inte anses vara försumbar.
j) Lager
(122)
Det utgående lagret var i stort sett oförändrat mellan 2007 och undersökningsperioden. Det noteras att lagret motsvarar en ganska liten andel av årsproduktionen och att denna indikator därför är av begränsad relevans för skadeanalysen.
Tabell 11
2007
2008
2009
UP
Utgående lager (i ton)
Konfidentiella affärsuppgifter
Index (2007 = 100)
100
90
110
99
Källa:
Svar på frågeformulär.
k) Löner
(123)
Den årliga arbetskraftskostnaden ökade med 7 % mellan 2007 och undersökningsperioden. Den ökade med 5 % mellan 2007 och 2008, minskade med 2 procentenheter 2009 och ökade sedan med 4 procentenheter under undersökningsperioden.
Tabell 12
2007
2008
2009
UP
Årlig arbetskraftskostnad (euro)
Konfidentiella affärsuppgifter
Index (2007 = 100)
100
105
103
107
Källa:
Svar på frågeformulär.
l) Lönsamhet och räntabilitet
(124)
Lönsamheten på försäljningen av den likadana produkten till icke-närstående kunder på EU-marknaden, uttryckt i procent av nettoförsäljningen, fluktuerade avsevärt under skadeundersökningsperioden. Medan unionsindustrin gjorde vinst 2007 och 2009, led den förluster 2008 och under undersökningsperioden. Den varierande lönsamheten kan vara en återspegling av fluktuationerna på marknaden för sojabönor.
Tabell 13
2007
2008
2009
UP
Lönsamhet i EU (% av nettoförsäljningen)
Konfidentiella affärsuppgifter
Index (2007 = 100)
100
-89
10
-45
Räntabilitet (vinst i % av investeringarnas bokförda nettovärde)
Konfidentiella affärsuppgifter
Index (2007 = 100)
100
- 160
-9
- 109
Källa:
Svar på frågeformulär.
(125)
Räntabiliteten, uttryckt som vinst i procent av investeringarnas bokförda nettovärde, följde i stort sett lönsamhetsutvecklingen.
m) Kassaflöde och kapitalanskaffningsförmåga
(126)
Kassaflödet (netto) från verksamheten fluktuerade avsevärt under skadeundersökningsperioden. Kassaflödet var positivt 2007, försämrades 2008 då det blev negativt, men förbättrades igen 2009 för att åter bli negativt under undersökningsperioden. Kassaflödet följde i stort sett lönsamhetsutvecklingen.
(127)
Det fanns inga indikationer på att unionsindustrin hade svårigheter att anskaffa kapital, främst beroende på att den ingår i en större koncern.
Tabell 14
2007
2008
2009
UP
Kassaflöde (euro)
Konfidentiella affärsuppgifter
Index (2007 = 100)
100
-93
24
-7
Källa:
Svar på frågeformulär.
n) Investeringar
(128)
De årliga investeringarna i tillverkningen av den likadana produkten ökade med 4 % mellan 2007 och 2008 och med ytterligare 29 procentenheter 2009. De minskade med 5 procentenheter under undersökningsperioden. Sammanlagt ökade investeringarna med 28 % under skadeundersökningsperioden.
Tabell 15
2007
2008
2009
UP
Nettoinvesteringar (euro)
Konfidentiella affärsuppgifter
Index (2007 = 100)
100
104
133
128
Källa:
Svar på frågeformulär.
5. SLUTSATS OM SKADA
(129)
Analysen av uppgifterna visar att unionsindustrins produktion, kapacitetsutnyttjande, försäljning, sysselsättning och produktivitet totalt sett minskade under skadeundersökningsperioden medan lönekostnaderna ökade.
(130)
Samtidigt mildras den negativa bilden av den omständigheten att de flesta av dessa indikatorer utvecklades positivt mellan 2009 och undersökningsperioden (2010). Särskilt bör nämnas att mellan 2009 och 2010 (undersökningsperioden) ökade produktionen och kapacitetsutnyttjandet med 9 procentenheter, försäljningen och marknadsandelen i EU ökade med 6 respektive 7 procentenheter, sysselsättningen ökade med 2 procentenheter och produktiviteten ökade med så mycket som 8 procentenheter.
(131)
Unionsindustrins marknadsandel var dessutom i stort sett oförändrad under skadeundersökningsperioden. Den minskade 2008, men ökade igen redan 2009. År 2010 nådde den en nivå som låg mycket nära nivån 2007.
(132)
Lönsamheten liksom räntabiliteten och kassaflödet (som båda är nära relaterade till lönsamheten) uppvisar alla en blandad bild av unionsindustrins ekonomiska situation. Medan de totalt sett minskade (mellan 2007 och undersökningsperioden), varierade de också betydligt, vilket visar marknadens föränderliga karaktär.
(133)
Nettoinvesteringarna ökade kraftigt mellan 2007 och 2009 (med 33 %), men minskade något (med 5 procentenheter) 2010 (undersökningsperioden).
(134)
Vidare var unionsindustrins faktiska förluster under undersökningsperioden relativt blygsamma.
(135)
Mot bakgrund av det ovanstående dras slutsatsen att unionsindustrin har lidit viss skada. Med hänsyn till den relativt obetydliga nivån på unionsindustrins faktiska förluster under undersökningsperioden och tecknen på återhämtning mot slutet av skadeundersökningsperioden, kan skadan emellertid inte betraktas som väsentlig i den mening som avses i artikel 3.6 i grundförordningen.
(136)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade klaganden att skadan i detta fall bör anses vara väsentlig, eftersom man i vissa andra fall med påstådda liknande omständigheter (dvs. en positiv utveckling mot slutet av skadeundersökningsperioden) (11) kommit fram till ett annat resultat. Klaganden hävdade vidare att det inte är förenligt med WTO-bestämmelserna att titta på den senare delen av skadeundersökningsperioden och dra slutsatser av tecken på återhämtning under den perioden (12).
(137)
Det noteras i detta sammanhang att varje fall måste bedömas för sig. I detta särskilda fall visade undersökningen att det fanns tydliga tecken på återhämtning hos unionsindustrin mot slutet av skadeundersökningsperioden och att omfattningen av den negativa utvecklingen dessutom var relativt begränsad. Till exempel var unionsindustrins marknadsandel oförändrad och i allmänhet relativt stor, kapacitetsutnyttjandet minskade något, men förblev på en nivå över 80 %, och investeringarna ökade. När det däremot gäller oxalsyra (13) förlorade unionsindustrin en marknadsandel på 9 % under undersökningsperioden i förhållande till det första året av skadeundersökningsperioden (14). När det gäller citronsyra (15) noterades en liknande förlust av marknadsandelar samtidigt som investeringarna sjönk (16).
(138)
När det gäller WTO-skyldigheterna hänvisas det i den nämnda panelrapporten till en helt annan situation, där den undersökande myndigheten bara granskade partiella uppgifter som avsåg endast sex månader under vart och ett av tre på varandra följande år och grundade sitt avgörande på denna ofullständiga analys. Det är uppenbart att situationen i detta fall är annorlunda, eftersom skadeanalysen omfattar uppgifter från fyra hela på varandra följande år och det dessutom läggs viss vikt vid den omständigheten att det i slutet av denna fyraårsperiod var en positiv utveckling när det gäller många av de analyserade tendenserna i förhållande till året före undersökningsperioden.
(139)
Mot bakgrund av det ovanstående dras slutgiltigt slutsatsen att den eventuella skada som unionsindustrin lidit inte kan betraktas som väsentlig i den mening som avses i artikel 3.5 i grundförordningen.
E. ORSAKSSAMBAND
1. INLEDNING
(140)
Utan att det påverkar fastställandet av att det inte föreligger någon väsentlig skada, har kommissionen, under antagandet att den skada som unionsindustrin lidit skulle kunna betraktas som väsentlig, granskat det potentiella orsakssambandet.
(141)
I enlighet med artikel 3.6 och 3.7 i grundförordningen undersökte kommissionen om den eventuella skada som unionsindustrin lidit har vållats av den dumpade importen från det berörda landet. Även andra kända faktorer, utöver den dumpade importen, som eventuellt kunde ha skadat unionsindustrin, undersöktes för att kontrollera att den eventuella skada som vållats av dessa andra faktorer inte tillskrevs den dumpade importen.
2. VERKNINGARNA AV DEN DUMPADE IMPORTEN
(142)
Importen av den berörda produkten ökade med totalt 15 % mellan 2007 och undersökningsperioden och den motsvarande marknadsandelen ökade med 25 %, trots den minskande efterfrågan på unionsmarknaden. Denna utveckling sammanföll i stort sett med unionsindustrins försämrade ekonomiska situation. Unionsindustrin lyckades behålla sin marknadsandel, men samtidigt växte den kinesiska importens marknadsandel med mer än 5 procentenheter.
(143)
Mot denna bakgrund kan det vid första anblicken tyckas som om det finns ett orsakssamband mellan importen från Kina och den eventuella skada som unionsindustrin lidit.
(144)
En närmare analys av den dumpade importens inverkan på unionsindustrins situation förefaller emellertid inte visa något tydligt samband. Medan importen från Kina till exempel knappast alls ökade mellan 2007 och 2008 (skäl 101) och priset cif för denna import gick upp med 48 procentenheter (skäl 103), led unionsindustrin 2008 ändå betydande förluster och förlorade en del av sin marknadsandel. Medan den kinesiska importen däremot ökade med 26 % mellan 2008 och 2009 och priset cif för importen gick ner med 11 procentenheter, behöll unionsindustrin sin marknadsandel och återhämtade sig från förlusterna 2008. Dessutom förbättrades unionsindustrins situation tydligt mellan 2009 och undersökningsperioden, såsom det anges ovan i skadeanalysen, trots att importen från Kina upprätthöll sin ställning på unionsmarknaden.
(145)
Avsaknaden av samband mellan importen från Kina och skadeindikatorernas utveckling tyder starkt på att andra faktorer bidrog och möjligen orsakade den eventuella skada som unionsindustrin lidit. Denna fråga undersöks närmare nedan.
3. VERKNINGAR AV ANDRA FAKTORER
(146)
De andra faktorer som undersöktes inom ramen för orsakssambandet är följande: i) den minskande efterfrågan i unionen, troligen delvis kopplad till den finansiella och ekonomiska krisen 2008/2009 och ii) den föränderliga marknaden för sojabönor.
i) Minskande efterfrågan i unionen, troligen delvis kopplad till den finansiella och ekonomiska krisen 2008/2009
(147)
Under skadeundersökningsperioden noterades en nedgång i förbrukningen i EU med 8 % om man jämför 2007 med 2010 (undersökningsperioden). Många av skadeindikatorerna utvecklades i hög grad i linje med denna faktor. Till exempel sjönk EU-industrins försäljningsvolym med 8 %, om man jämför de båda ovan nämnda perioderna. Andra exempel är sysselsättningen, som var 7 % lägre 2010 än 2007, och produktiviteten, också den 7 % lägre 2010 än 2007. Det står därför klart att den minskade efterfrågan, oavsett de bakomliggande orsakerna, var en betydande faktor i utvecklingen av unionsindustrins tillstånd.
(148)
Även om orsaken till att efterfrågan minskade inte är direkt relevant för skadeanalysen, kan det mycket väl vara så att det åtminstone delvis berodde på den finansiella och ekonomiska krisen. Det noteras i detta sammanhang att efterfrågan sjönk särskilt mellan 2008 och 2009. Med tanke på sammanträffandet i tid är det mycket sannolikt att minskningen med 8 procentenheter mellan 2008 och 2009 var kopplad till den ekonomiska krisen. Det kan följaktligen hävdas att den skada som unionsindustrin lidit orsakades av den ekonomiska krisen och den därav följande nedgången i efterfrågan.
(149)
Det noteras också att Solae Belgium i sin årsrapport från 2009 medgav att lägre inkomster från de finansiella tillgångarna till följd av finanskrisen har haft en negativ inverkan på bolagets finansiella situation.
(150)
Det bör upprepas att unionsindustrins ekonomiska situation förbättrades mellan 2009 och undersökningsperioden. Denna förbättring sammanföll tydligt med den allmänna ekonomiska återhämtningen.
(151)
Mot bakgrund av det ovanstående anser kommissionen att den minskade efterfrågan, troligen delvis orsakad av den ekonomiska krisen, var en betydande orsak till den eventuella skada som unionsindustrin lidit.
(152)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter påstod klaganden att skadan inte hade orsakats av den finansiella och ekonomiska krisen, men lade inte fram något övertygande argument för detta, utan hänvisade endast till ett antal andra ärenden (17) där man kommit fram till ett annat resultat.
(153)
Det upprepas i detta sammanhang att varje fall ska bedömas för sig. I detta särskilda fall kvarstår det faktum att, medan ett tydligt samband mellan den dumpade importen och unionsindustrin situation saknas, bidrog den minskade efterfrågan, som troligen delvis orsakades av den ekonomiska krisen, till unionsindustrins dåliga situation. Som förklarats ovan medgavs detta i själva verket, åtminstone i viss utsträckning, i Solae Belgiums årsrapport 2009.
(154)
Betydande skillnader kan dock noteras mellan de fall som klaganden hänvisar till och detta fall. Vissa av dessa skillnader tas upp i följande skäl.
(155)
När det gäller fallet med oxalsyra (18) sjönk unionsindustrins marknadsandel trots att vissa indikatorer visade på en positiv utveckling mellan 2009 och undersökningsperioden, medan den i detta fall ökade nästan till 2007 års nivå (19). Vidare uppvisar oxalsyra-fallet år för år en avsaknad av korrelation mellan den dumpade importen från de berörda länderna och utvecklingen av skadeindikatorerna, vilket präglar detta fall. Lönsamhetsutvecklingen är också annorlunda. I synnerhet varierar lönsamheten betydligt i detta fall. Marknaden är här också mycket fluktuerande.
(156)
När det gäller fallet med glasfibervävnader med öppna maskor (20) minskade unionsindustrins marknadsandel varje år och sammanlagt med 12 procentenheter (21). Samtidigt ökade marknadsandelen för den kinesiska importen konstant år för år och sammanlagt med 12,4 procentenheter (22). I detta fall ökade marknadsandelen för den kinesiska importen fram till 2009 för att sedan minska mellan 2009 och undersökningsperioden. Samtidigt minskade unionsindustrins marknadsandel redan 2008 för att sedan återgå till nästan 2007 års nivå.
(157)
I glasfiberfallet (23) ökade marknadsandelen för den dumpade importen konstant år för år och sammanlagt med 6,3 procentenheter (24).
(158)
När det gäller fallet med keramiska plattor (25) ökade marknadsandelen för den dumpade importen stadigt (26). Vidare utvecklades lagren på ett mycket annorlunda sätt. I fallet med keramiska plattor var de ökande lagren en tydlig skadefaktor (27). Slutligen visade undersökningen av fallet med keramiska plattor att indikatorerna for unionsindustrin fortsatte att peka på en nedåtgående trend, trots återhämtningen inom byggsektorn (28).
(159)
Fallet med fettalkoholer (29) visar slutligen att utvecklingen av skadeindikatorerna mellan 2009 och undersökningsperioden skilde sig från detta fall (t.ex. minskade sysselsättningen) (30), och den dumpade importens volym och marknadsandel ökade mellan 2009 och undersökningsperioden (31).
(160)
Klagandens påstående måste följaktligen avvisas.
ii) Den föränderliga marknaden för sojabönor
(161)
Som det har visats ovan varierar unionsindustrins lönsamhet betydligt, vilket tyder på en föränderlig marknad.
(162)
Den bristande stabiliteten på marknaden är nära kopplad till fluktuationerna på råvarumarknaden. Spotmarknaden för den viktigaste råvaran, sojabönor, kännetecknas traditionellt av betydande månatliga och årliga fluktuationer (32), medan priserna på slutprodukten, koncentrerade sojaproteinprodukter, tenderar att vara relativt stabila (eftersom de grundar sig på mer långsiktiga kontrakt). Lönsamhetsnivån för den undersökta produkten är följaktligen väldigt beroende av den rådande situationen på sojabönsmarknaden.
(163)
Det noteras i detta sammanhang att det skedde en betydande höjning av sojabönspriset 2008, som kraftigt påverkade unionsindustrins lönsamhet och dess allmänna situation. Klaganden har själv medgett att höjningen av sojabönspriset bidrog till bolagets försämrade situation 2008.
(164)
Mot bakgrund av det ovanstående står det klart att instabiliteten på marknaden för sojabönor också var en viktig orsak till den eventuella skada som unionsindustrin lidit.
(165)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter påstod klaganden att det föränderliga sojabönspriset inte kunde bryta orsakssambandet och var relevant endast för förlusterna 2008. Inga uppgifter lades emellertid fram till stöd för påståendet.
(166)
Det noteras att höga sojabönspriser sammanfaller med dåliga ekonomiska resultat för unionsindustrin och att eftersom höga sojabönspriser ansågs vara den främsta orsaken till förlusterna 2008 inte finns någon anledning att behandla förlusterna 2010, som sammanföll med ytterligare en höjning av sojabönspriset, på något annat sätt.
(167)
Klagandens påstående måste följaktligen avvisas.
4. SLUTSATS OM ORSAKSSAMBANDET
(168)
Andra faktorer, särskilt den minskade efterfrågan (troligen delvis orsakad av den ekonomiska krisen 2008/2009) och föränderligheten på marknaden för den huvudsakliga råvaran, var viktiga orsaker till den eventuella skadan för unionsindustrin.
(169)
Även med antagandet att unionsindustrin led väsentlig skada, kan man inte dra slutsatsen att denna skada orsakades av den dumpade importen från Kina, eftersom dessa andra faktorer bryter orsakssambandet.
F. UNIONENS INTRESSE
(170)
Eftersom det ovan konstateras att unionsindustrin inte har lidit någon skada som kan betraktas som väsentlig, och att andra faktorer i varje fall bryter orsakssambandet mellan den dumpade importen och skadan, är det inte nödvändigt att granska unionens intresse.
G. AVSLUTANDE AV FÖRFARANDET
(171)
Mot bakgrund av slutsatsen att unionsindustrin inte har lidit väsentlig skada och att orsakssamband saknas, bör förfarandet avslutas enligt artikel 9 i grundförordningen utan att åtgärder införs.
(172)
Alla berörda parter informerades om det slutgiltiga avgörandet och avsikten att avsluta förfarandet samt gavs tillfälle att lämna synpunkter. Deras synpunkter övervägdes, men föranledde ingen ändring av de ovanstående slutsatserna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Antidumpningsförfarandet beträffande import av vissa koncentrerade sojaproteinprodukter med ursprung i Folkrepubliken Kina avslutas härmed.
Artikel 2
Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Bryssel den 27 juni 2012.