NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 774/2010
ze dne 2. září 2010
o stanovení pokynů týkajících se vyrovnávacích plateb mezi provozovateli přenosových soustav a společného regulačního přístupu k poplatkům za přenos
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1228/2003 ze dne 26. června 2003 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou (1), a zejména na čl. 8 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1228/2003 stanoví vytvoření vyrovnávacího mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav. V souladu s tímto nařízením má Komise stanovit pokyny vymezující podrobnosti postupu a metodiku, která se má používat ve vyrovnávacím mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav, a příslušná pravidla, která povedou k postupné harmonizaci ve stanovení poplatků podle vnitrostátních tarifních systémů.
(2)
Od doby, kdy byla poprvé uznána potřeba vyrovnávacího mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav, zejména prostřednictvím dobrovolných mechanismů provozovatelů přenosových soustav, byly získány cenné zkušenosti. Provozovatelé přenosových soustav však považovali za mimořádně obtížné se na těchto dobrovolných mechanismech dohodnout.
(3)
Závazné pokyny, kterými se stanoví vyrovnávací mechanismus mezi provozovateli přenosových soustav, by měly poskytnout pevnou základnu pro vyrovnávací mechanismus mezi provozovateli přenosových soustav a zajistit přiměřené vyrovnání nákladů provozovatelů přenosových soustav na přenos přeshraničních toků elektřiny.
(4)
Provozovatelé přenosových soustav ze třetích zemí nebo území, kteří uzavřeli dohody s Unií, čímž přijali a používají právní předpisy Unie v oblasti elektřiny, by měli mít právo účastnit se ve vyrovnávacím mechanismu mezi přenosovými soustavami za stejných podmínek jako provozovatelé přenosových soustav z členských států.
(5)
Je vhodné dovolit provozovatelům přenosových soustav ze třetích zemí, kteří neuzavřeli dohody s Unií, na jejichž základě by přijali a uplatňovali právní předpisy Unie v oblasti elektřiny, uzavřít mnohostranné dohody s provozovateli přenosových soustav v členských státech, které umožní, aby všechny strany dostaly za přiměřených a stejných podmínek vyrovnání za náklady na přenos přeshraničních toků elektřiny.
(6)
Provozovatelé přenosových soustav by měli dostat vyrovnání za energetické ztráty vyplývající z přenosu přeshraničních toků elektřiny. Toto vyrovnání by mělo vycházet z odhadu, jaké ztráty by jim vznikly, pokud by přenos elektřiny neexistoval.
(7)
Měl by být vytvořen fond pro vyrovnávací platby za náklady provozovatelů přenosových soustav, kteří zpřístupňují infrastrukturu pro přenos přeshraničních toků elektřiny. Výše tohoto fondu by měla vycházet z podrobného posouzení dlouhodobých průměrných přírůstkových nákladů na zpřístupnění infrastruktury pro přenos přeshraničních toků elektřiny pro celou Unii.
(8)
Provozovatelé přenosových soustav ve třetích zemích by měli hradit stejné náklady za používání přenosové soustavy Unie jako provozovatelé přenosových soustav v členských státech.
(9)
Změny v poplatcích účtovaných výrobcům elektřiny za přístup k přenosové soustavě by neměly oslabit vnitřní trh. Z tohoto důvodu by se průměrné poplatky za přístup k síti v členských státech měly udržovat v rozmezí, které pomůže zajistit, že výhody z harmonizace budou využity.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 13 nařízení (ES) č. 1228/2003,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Provozovatelé přenosových soustav obdrží vyrovnávací platby za náklady vzniklé přenosem přeshraničních toků elektřiny po jejich sítích na základě pokynů stanovených v části A přílohy.
Článek 2
Poplatky účtované provozovateli sítí za přístup k přenosové soustavě jsou v souladu s pokyny stanovenými v části B přílohy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení pozbývá platnosti dne 2. března 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. září 2010.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 774/2010
av den 2 september 2010
om fastställande av riktlinjer för kompensationsmekanism mellan systemansvariga för överföringsnäten och för införande av gemensamma regler för elöverföringsavgifter
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1228/2003 av den 26 juni 2003 om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel (1), särskilt artikel 8.1 och
av följande skäl:
(1)
Genom förordning (EG) nr 1228/2003 inrättas en mekanism för kompensation mellan systemansvariga för överföringssystem. Enligt den förordningen ska kommissionen utarbeta riktlinjer som ingående fastställer det förfarande och den metod som ska tillämpas för mekanismen för kompensation mellan systemansvariga för överföringssystem, samt lämpliga regler som leder fram till en stegvis harmonisering av metoden för att fastställa de avgifter som ska betalas enligt de nationella tariffsystemen.
(2)
Mycket värdefull kunskap har samlats sedan det först konstaterades att det fanns behov av en mekanism för kompensation mellan de systemansvariga för överföringssystem, framför allt genom mekanismer som de systemansvariga frivilligt inrättat. Det har dock visat sig att det blivit allt svårare för de systemansvariga att skapa enighet om sådana frivilliga mekanismer.
(3)
Bindande riktlinjer för inrättandet av en kompensationsmekanism bör tillhandahålla en fast grund för hur mekanismen för kompensation mellan de systemansvariga för överföringssystem ska fungera och för rättvis ersättning till systemansvariga som via sina nät överför elektricitet över gränserna.
(4)
Systemansvariga för överföringssystem i tredjeland eller i områden som ingått avtal med unionen om antagande och tillämpning av unionslagstiftningen på elområdet bör tillåtas att delta i kompensationsmekanismen på samma villkor som medlemsstaternas systemansvariga för överföringssystem.
(5)
Det är lämpligt att tillåta att systemansvariga för överföringssystem i tredjeland, som inte har ingått avtal med unionen om antagande och tillämpning av unionslagstiftningen på elområdet, ingår flerpartsavtal med medlemsstaternas systemansvariga för överföringssystem som gör det möjligt för alla parter att på ett rättvist och jämbördigt sätt få kompensation för kostnader som uppstår till följd av att de via sina nät överför elektricitet över gränserna.
(6)
Systemansvariga för överföringssystem bör kompenseras för energiförluster som uppstår på grund av att de via sina nät överför elektricitet över gränserna. Sådan kompensation bör baseras på en uppskattning av vilka förluster som skulle ha uppstått om ingen överföring av elektricitet hade ägt rum.
(7)
En fond bör inrättas för att kompensera systemansvariga för överföringssystem för kostnaderna i samband med att infrastruktur görs tillgänglig för överföring av elektricitet över gränserna. Fondens värde bör fastställas på grundval av en unionsövergripande bedömning av de långsiktiga genomsnittliga extra kostnaderna för att göra infrastruktur tillgänglig för överföring av elektricitet över gränserna.
(8)
Systemansvariga för överföringssystem i tredjeland bör betala lika mycket för användningen av unionens överföringssystem som medlemsstaternas systemansvariga för överföringssystem.
(9)
Den inre marknadens funktionssätt får inte påverkas av skillnader i de avgifter som elproducenter får betala för att få tillgång till överföringssystem. Av denna anledning bör de genomsnittliga kostnaderna för tillgången till nätet i medlemsstaterna hållas inom vissa ramar som säkerställer att fördelarna med harmoniseringen omsätts i praktiken.
(10)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från den kommitté som har inrättats genom artikel 13 i förordning (EG) nr 1228/2003.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Systemansvariga för överföringssystem ska på grundval av de riktlinjer som fastställs i del A i bilagan få ersättning för de kostnader som uppstår i samband med att de via sina nät överför elektricitet över gränserna.
Artikel 2
De avgifter som tillämpas av nätoperatörer för tillträde till överföringssystemet ska vara förenliga med riktlinjerna i del B i bilagan.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning upphör att gälla den 2 mars 2011.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 2 september 2010.