NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1090/2010
ze dne 24. listopadu 2010,
kterým se mění směrnice 2009/42/ES o statistickém vykazování přepravy zboží a cestujících po moři
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 338 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Druhý odstavec přílohy VIII směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/42/ES (2) stanoví, že o podmínkách pro shromažďování souboru dat B1 (údaje o „námořní dopravě v hlavních evropských přístavech podle přístavu, druhu nákladu, zboží a relace“) má rozhodnout Rada na návrh Komise s ohledem na výsledky pilotní studie provedené během tříletého přechodného období podle článku 10 směrnice Rady 95/64/ES ze dne 8. prosince 1995 o statistickém vykazování přepravy zboží a cestujících po moři (3).
(2)
Podle zprávy Komise Radě a Evropskému parlamentu o zkušenostech získaných při činnostech prováděných podle směrnice 95/64/ES (dále jen „zpráva Komise“) se sběr podrobných údajů pro hromadné (volně ložené) a částečně volně ložené náklady zdá být proveditelný a přiměřený z hlediska nákladů. Vážné obtíže se ale objevily pro sběr uvedených údajů pro přepravu typu ro-ro. Bylo na místě zvážit možnost rozšíření působnosti směrnice 95/64/ES na další údaje uvedené v čl. 10 odst. 2 písm. a) uvedené směrnice pouze poté, kdy bylo získáno více zkušeností se sběrem stávajících údajů a stávající systém byl dobře zaveden. Pokud jde o sběr údajů o zboží, měly by být vzaty v úvahu případné změny klasifikace NST/R (Jednotná klasifikace zboží pro statistiku dopravy/revidováno 1967).
(3)
Stávající systém sběru údajů je dobře zaveden, včetně provedení změn zavedených rozhodnutím Komise 2005/366/ES ze dne 4. března 2005, kterým se provádí směrnice Rady 95/64/ES o statistickém vykazování přepravy zboží a cestujících po moři a kterým se mění její přílohy (4), a zeměpisného rozšíření systému z důvodu rozšíření Unie v letech 2004 a 2007.
(4)
Značný počet členských států, které předávají údaje Komisi (Eurostatu) v rámci směrnice 95/64/ES, pravidelně poskytují Komisi (Eurostatu) soubor dat B1 na dobrovolném základě v souladu s klasifikací NST/R.
(5)
Nařízení Komise (ES) č. 1304/2007 ze dne 7. listopadu 2007, pokud jde o stanovení NST 2007 jakožto jediné klasifikace pro přepravované zboží/věci v některých druzích dopravy (5), zavedlo klasifikaci NST 2007 (Jednotnou klasifikaci zboží pro statistiku dopravy 2007) jakožto jedinou klasifikaci pro přepravované zboží v námořní, silniční a železniční dopravě a dopravě po vnitrozemských vodních cestách. Uvedená klasifikace je použitelná od referenčního roku 2008, kdy zahrnuje údaje za rok 2008. Vážné obtíže související se sestavováním údajů podle druhu zboží v souladu s klasifikací NST/R, zmíněné ve zprávě Komise, byly vyřešeny zavedením klasifikace NST 2007. Ve většině případů nebude proto sběr souboru dat B1 představovat pro respondenty žádnou další zátěž.
(6)
V souladu s nařízením Rady (ES) č. 1172/98 ze dne 25. května 1998 o statistickém vykazování silniční přepravy zboží (6), nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 91/2003/ES ze dne 16. prosince 2002 o statistice železniční dopravy (7) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1365/2006 ze dne 6. září 2006 o statistice přepravy věcí po vnitrozemských vodních cestách (8) je sběr údajů podle druhu zboží povinný pro evropské statistiky týkající se silniční dopravy, železniční dopravy a dopravy po vnitrozemských vodních cestách a dobrovolný pro námořní dopravu. Za účelem dosažení nejvyšší možné srovnatelnosti mezi jednotlivými druhy dopravy by se evropské statistiky o všech druzích dopravy měly shromažďovat v souladu se společnými koncepcemi a normami.
(7)
Zavedení povinnosti poskytovat Komisi (Eurostatu) soubor dat B1 od roku 2011, poskytne členským státům dostatečnou lhůtu, v jejímž průběhu lze dobrovolného sběru využít k nezbytným testům a úpravám.
(8)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o některá prováděcí pravidla ke směrnici 2009/42/ES. Je zvláště důležité, aby Komise vedla během přípravné fáze odpovídající konzultace, včetně konzultací s odborníky.
(9)
Směrnice 2009/42/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Směrnice 2009/42/ES se mění takto:
1)
v čl. 3 odst. 4 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Komise může tato opatření přijímat prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 10a s výhradou podmínek stanovených v článcích 10b a 10c.“;
2)
v čl. 4 odst. 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Komise může tato opatření přijímat prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 10a s výhradou podmínek stanovených v článcích 10b a 10c.“;
3)
v článku 5 se třetí odstavec nahrazuje tímto:
„Komise může tato opatření přijímat prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 10a s výhradou podmínek stanovených v článcích 10b a 10c.“;
4)
v článku 10 se zrušuje odstavec 3;
5)
vkládají se nové články, které zní:
„Článek 10a
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 4, čl. 4 odst. 1 a čl. 5 třetím pododstavci je svěřena Komisi na dobu pěti let od 29 prosince 2010. Komise předloží zprávu o přenesené pravomoci nejpozději šest měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud je Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 10b.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi s výhradou podmínek stanovených v článcích 10b a 10c.
Článek 10b
Zrušení přenesení pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 4, čl. 4 odst. 1 a čl. 5 třetím pododstavci kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájil vnitřní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, se vynasnaží uvědomit v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhý orgán a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mohlo být zrušeno, a možné důvody tohoto zrušení.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 10c
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení.
Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada ve lhůtě uvedené v odstavci 1 námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, je tento akt zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným.
Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím uvedené lhůty, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém úmyslu námitky nevyslovit.
3. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky ve lhůtě uvedené v odstavci 1. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je odůvodní.“;
6)
v příloze VIII se zrušuje druhý odstavec.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Prvním referenčním rokem pro použití tohoto nařízení je rok 2011, zahrnující údaje za rok 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 24. listopadu 2010.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1090/2010
av den 24 november 2010
om ändring av direktiv 2009/42/EG om förande av statistik över gods- och passagerarbefordran till sjöss
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 338.1,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och
av följande skäl:
(1)
I andra stycket i bilaga VIII till Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/42/EG (2) föreskrivs att instruktioner för insamlingen av uppgifterna under B1 (”Sjötransporter till de största europeiska hamnarna per hamn, lasttyp och relation”) ska fastställas av rådet på ett förslag från kommissionen mot bakgrund av resultaten av de pilotstudier som utförts under en treårig övergångsperiod enligt artikel 10 i rådets direktiv 95/64/EG av den 8 december 1995 om förande av statistik över gods- och passagerarbefordran till sjöss (3).
(2)
Enligt kommissionens rapport till Europaparlamentet och rådet om de erfarenheter som har gjorts under arbetet enligt direktiv 95/64/EG (kommissionens rapport) verkade det genomförbart att till rimlig kostnad samla in detaljerade uppgifter för bulk- och semibulklast. Den stora svårigheten uppstod emellertid vid sammanställningen av sådana uppgifter för containrar och ro-ro-trafik. Det ansågs därför lämpligt att undersöka möjligheterna att utvidga tillämpningsområdet för direktiv 95/64/EG till att även omfatta andra uppgifter som förtecknas i artikel 10.2 a i det direktivet först när mer erfarenhet vunnits kring insamlingen av aktuella variabler och när det aktuella systemet var väletablerat. Vad gäller insamlingen av godsinformation bör eventuella ändringar av NST/R-klassificeringen (Varunomenklaturen för transportstatistik/reviderad version 1967) beaktas.
(3)
Det nuvarande insamlingssystemet fungerar väl, inklusive de ändringar som infördes genom kommissionens beslut 2005/366/EG av den 4 mars 2005 om tillämpningsföreskrifter för rådets direktiv 95/64/EG om förande av statistik över gods- och passagerarbefordran till sjöss (4) och systemets geografiska utvidgning i och med unionens utvidgningar 2004 och 2007.
(4)
En stor del av de medlemsstater som sänder uppgifter till kommissionen (Eurostat) inom ramen för direktiv 95/64/EG har regelbundet försett kommissionen (Eurostat) med uppgifterna under B1 på frivillig bas i enlighet med NST/R-klassificeringen.
(5)
Genom kommissionens förordning (EG) nr 1304/2007 av den 7 november 2007 med avseende på att införa NST 2007 som enda nomenklatur för transporterat gods inom vissa transportsätt (5) infördes NST 2007 (Varunomenklaturen för transportstatistik, 2007) som enda klassificering för transporterat gods för transporter på järnväg, landsväg och inre vattenvägar samt för sjötransporter. Denna klassificering ska tillämpas från och med referensåret 2008 och sålunda omfatta 2008 års uppgifter. De största problemen med att samla in uppgifter efter godstyp i enlighet med NST/R-klassificeringen, som tas upp i kommissionens rapport, har lösts genom införandet av NST 2007. Därför kommer insamlingen av uppgifterna under B1 i de flesta fall inte att innebära någon ytterligare börda för uppgiftslämnarna.
(6)
I enlighet med rådets förordning (EG) nr 1172/98 av den 25 maj 1998 om statistikrapportering om varutransporter på väg (6), Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 91/2003 av den 16 december 2002 om järnvägstransportstatistik (7) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1365/2006 av den 6 september 2006 om statistik över godstransporter på inre vattenvägar (8) är uppgiftsinsamling efter godstyp obligatorisk för europeisk statistik över transporter på väg, järnväg och inre vattenvägar, men frivillig för sjötransporter. Europeisk statistik bör samlas in över alla transportsätt i enlighet med gemensamma begrepp och standarder, för att uppnå största möjliga jämförbarhet mellan de olika transportsätten.
(7)
Införandet av ett krav på att från och med 2011 förse kommissionen (Eurostat) med uppgifterna under B1 skulle ge medlemsstaterna tillräckligt med tid för en frivillig informationsinsamling som kan användas till att genomföra nödvändiga tester och anpassningar.
(8)
Kommissionen bör ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt med avseende på vissa närmare föreskrifter för genomförandet av direktiv 2009/42/EG. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå.
(9)
Direktiv 2009/42/EG bör därför ändras i enlighet med detta.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Direktiv 2009/42/EG ska ändras på följande sätt:
1)
I artikel 3.4 ska andra stycket ersättas med följande:
”Kommissionen får anta dessa åtgärder genom delegerade akter i enlighet med artikel 10a och med förbehåll för villkoren i artiklarna 10b och 10c.”
2)
I artikel 4.1 ska andra stycket ersättas med följande:
”Kommissionen får anta dessa åtgärder genom delegerade akter i enlighet med artikel 10a och med förbehåll för villkoren i artiklarna 10b och 10c.”
3)
I artikel 5 ska tredje stycket ersättas med följande:
”Kommissionen får anta dessa åtgärder genom delegerade akter i enlighet med artikel 10a och med förbehåll för villkoren i artiklarna 10b och 10c.”
4)
Artikel 10.3 ska utgå.
5)
Följande artiklar ska införas:
”Artikel 10a
Utövande av delegering
1. Befogenhet att anta de delegerade akter som avses i artiklarna 3.4, 4.1 och 5 tredje stycket ska ges till kommissionen för en period på fem år från den 29 december 2010. Kommissionen ska utarbeta en rapport om den delegerade befogenheten senast sex månader innan perioden på fem år löpt ut. Delegeringen av befogenhet ska automatiskt förlängas med perioder av samma längd, om den inte återkallas av Europaparlamentet eller rådet i enlighet med artikel 10b.
2. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska kommissionen samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
3. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 10b och 10c.
Artikel 10b
Återkallande av delegering
1. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 3.4, 4.1 och 5 tredje stycket får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet.
2. Den institution som har inlett ett internt förfarande för att besluta huruvida en delegering av befogenhet ska återkallas ska sträva efter att underrätta den andra institutionen och kommissionen inom rimlig tid innan det slutliga beslutet fattas, och ange vilken delegerad befogenhet som kan komma att återkallas och de eventuella skälen för detta.
3. Beslutet om återkallande innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Det får verkan omedelbart eller vid ett senare, i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan trätt i kraft. Det ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 10c
Invändning mot delegerade akter
1. Europaparlamentet eller rådet får invända mot en delegerad akt inom en period på två månader från delgivningsdagen.
På Europaparlamentets eller rådets initiativ ska denna period förlängas med två månader.
2. Om varken Europaparlamentet eller rådet vid utgången av den period som avses i punkt 1 har invänt mot den delegerade akten, ska den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft den dag som anges i den.
Den delegerade akten får offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft före utgången av denna period om både Europaparlamentet och rådet har underrättat kommissionen om att de har beslutat att inte invända.
3. Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot den delegerade akten inom den period som avses i punkt 1, ska den inte träda i kraft. Den institution som invänder mot den delegerade akten ska ange skälen för detta.”
6)
Andra stycket i bilaga VIII ska utgå.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Det första referensåret för tillämpningen av denna förordning ska vara 2011 och ska sålunda omfatta 2011 års uppgifter.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg 24 november 2010.