NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 264/2012
ze dne 23. března 2012,
kterým se mění nařízení Rady (EU) č. 359/2011 o omezujících opatřeních namířených proti některým osobám, subjektům a orgánům s ohledem na situaci v Íránu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, zejména na čl. 215 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu (1), a zejména na čl. 1 odst. 2 uvedeného rozhodnutí,
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (EU) č. 961/2010 ze dne 25. října 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu (2) zakazuje prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet z Unie do Íránu vybavení, které může být použito k vnitřní represi.
(2)
Opatření stanovená v nařízení (EU) č. 961/2010 odrážejí obavy Rady ohledně povahy íránského jaderného programu, zatímco opatření stanovená v nařízení (EU) č. 359/2011 (3) odrážejí její obavy ohledně zhoršování situace v oblasti lidských práv v Íránu.
(3)
Zákaz prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet do Íránu vybavení, které může být použito k vnitřní represi, je opatřením přijatým v první řadě s ohledem na obavy Rady, pokud jde o zhoršování situace v oblasti lidských práv v Íránu, a jako takové by mělo být začleněno do nařízení (EU) č. 359/2011. Nařízení (EU) č. 359/2011 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4)
Zároveň bude nařízení (EU) č. 961/2010 nahrazeno novým konsolidovaným nařízením, které nezahrnuje uvedené opatření k předcházení vnitřní represi.
(5)
Vzhledem k závažnosti situace v oblasti lidských práv v Íránu stanoví rozhodnutí 2012/168/SZBP ze dne 23. března 2012, kterým se mění rozhodnutí 2011/235/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám a subjektům s ohledem na situaci v Íránu (4), další opatření, konkrétně zákaz vývozu vybavení pro monitorování telekomunikací, jež by mohl využívat íránský režim.
(6)
Toto opatření spadá do oblasti působnosti Smlouvy, a proto - především z důvodu zajištění jeho jednotného uplatňování hospodářskými subjekty ve všech členských státech - je k jeho provádění nezbytné regulační opatření na úrovni Unie.
(7)
Vzhledem k závažnosti situace v oblasti lidských práv v Íránu a v souladu s rozhodnutím 2011/235/SZBP by na seznam na seznam fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahují omezující opatření, obsažený v příloze I nařízení (EU) č. 359/2011, měly být zařazeny další osoby.
(8)
Příloha II nařízení (ES) č. 359/2011, která obsahuje seznam příslušných orgánů, jimž jsou svěřeny konkrétní funkce související s prováděním uvedeného nařízení, by rovněž měla být aktualizována na základě informací nedávno poskytnutých členskými státy ohledně identifikace příslušných orgánů.
(9)
K zajištění účinnosti opatření stanovených tímto nařízením musí toto nařízení vstoupit v platnost dnem vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 359/2011 se mění takto:
1)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 1a
Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet vybavení, které by mohlo být použito k vnitřní represi, jak je uvedeno v příloze III, jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zěmi, ať již toto vybavení pochází z Unie či nikoli;
b)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc nebo zprostředkovatelské služby související s vybavením, které by mohlo být použito k vnitřní represi, jak je uvedeno v příloze III, jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
c)
přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc v souvislosti s vybavením, které by mohlo být použito k vnitřní represi, jak je uvedeno v příloze III, což zahrnuje zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz tohoto vybavení, anebo v souvislosti s poskytováním příslušné technické pomoci jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
d)
vědomě a úmyslně se podílet na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v písmenech a), b) a c).
Článek 1b
1. Zakazuje se přímo či nepřímo prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet zařízení, technologie nebo software stanovené v příloze IV, ať již pochází z Unie či nikoli, jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi, pokud k tomu příslušný orgán daného členského státu určený na internetových stránkách, jejichž seznam je obsažen v příloze II, nedal předchozí povolení.
2. Příslušné orgány členských států určené na internetových stránkách, jejichž seznam je obsažen v příloze II, neudělí povolení podle odstavce 1, pokud mají dostatečné důvody se domnívat, že by dané zařízení, technologie nebo software byly íránskou vládou, veřejnými orgány, podniky a institucemi nebo jakoukoliv osobou či subjektem jednajícím jejich jménem nebo pod jejích vedením využíváno k monitorování nebo odposlechu internetu nebo telefonické komunikace v Íránu.
3. Příloha IV zahrnuje pouze zařízení, technologie nebo software, které mohou být používány k monitorování nebo odposlechu internetu nebo telefonické komunikace.
4. Dotčený členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto článku do čtyř týdnů po jeho udělení.
Článek 1c
1. Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc nebo zprostředkovatelské služby související se zařízením, technologiemi a softwarem uvedenými v příloze IV nebo s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním zařízení a technologií uvedených v příloze IV nebo s poskytováním, provozem, údržbou nebo aktualizací softwaru uvedeného v příloze V jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc v souvislosti se zařízením, technologiemi a softwarem uvedenými v příloze IV jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
c)
poskytovat jakékoli služby související s monitorováním nebo odposlechem telekomunikací nebo internetu íránské vládě, veřejným orgánům, podnikům a institucím nebo jakékoli osobě nebo subjektu jednajícím jejich jménem nebo pod jejich vedením, či v jejich přímý či nepřímý prospěch, a
d)
vědomě a úmyslně se účastnit jakékoli činnosti, jejímž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v písmenech a), b) nebo c),
pokud k tomu příslušný orgán daného členského státu určený na internetových stránkách, jejichž seznam je obsažen v příloze II, nedal předchozí povolení podle čl. 1b odst. 2.
2. Pro účely odst. 1 písm. c) se „službami souvisejícími s monitorováním nebo odposlechem telekomunikací nebo internetu“ rozumí ty služby, které zejména za použití zařízení, technologií nebo softwaru uvedených v příloze IV poskytují přístup k příchozí a odchozí telekomunikaci subjektu a k údajům souvisejícím s voláním a jejich poskytování pro účely jejich extrakce, dekódování, záznamu, zpracování, analýzy a ukládání, nebo jakékoli jiné související činnosti.“
2)
Osoby uvedené v příloze I tohoto nařízení se zařazují na seznam uvedený v příloze I.
3)
Znění v příloze II tohoto nařízení se přikládá jako příloha III.
4)
Znění v příloze II tohoto nařízení se přikládá jako příloha IV.
5)
Příloha II se nahrazuje zněním uvedeným v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské Unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. března 2012.
RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 264/2012
av den 23 mars 2012
om ändring av förordning (EU) nr 359/2011 om restriktiva åtgärder mot vissa personer, enheter och organ med hänsyn till situationen i Iran
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 215.2,
med beaktande av rådets beslut 2010/413/Gusp av den 26 juli 2010 om restriktiva åtgärder mot Iran (1), särskilt artikel 1,
med beaktande av det gemensamma förslaget från unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik och Europeiska kommissionen, och
av följande skäl:
(1)
Genom rådets förordning (EU) nr 961/2010 av den 25 oktober om restriktiva åtgärder mot Iran (2) förbjuds försäljning, leverans, överföring och export från unionen till Iran av utrustning som kan användas för internt förtyck.
(2)
De åtgärder som föreskrivs i förordning (EU) nr 961/2010 återspeglar rådets oro över Irans kärntekniska programs karaktär, medan de åtgärder som föreskrivs i förordning (EU) nr 359/2011 (3) belyser rådets oro över försämringen av situationen i Iran när det gäller de mänskliga rättigheterna.
(3)
Förbudet mot försäljning, leverans, överföring och export av utrustning som kan användas för internt förtryck är en åtgärd som vidtagits huvudsakligen med anledning av rådets oro över försämringen av situationen i Iran när det gäller de mänskliga rättigheterna, och åtgärden bör därför införas i förordning (EU) nr 359/2011. Förordning (EG) nr 359/2011 bör därför ändras i enlighet med detta.
(4)
Samtidigt kommer förordning (EU) nr 961/2010 att ersättas med en ny konsoliderad förordning som inte innehåller det ovannämnda förbudet som har till syfte att förhindra internt förtryck.
(5)
Med hänsyn till den allvarliga situationen i Iran när det gäller de mänskliga rättigheterna införs det genom rådets beslut 2012/168/Gusp av den 23 mars 2012 om ändring av beslut 2011/235/Gusp av den 12 april 2011 om restriktiva åtgärder mot vissa personer och enheter med hänsyn till situationen i Iran (4) en ytterligare åtgärd, nämligen ett förbud mot export av utrustning för övervakning av telekommunikation som ska användas av den iranska regeringen.
(6)
Denna åtgärd faller inom tillämpningsområdet för fördraget, och lagstiftningsåtgärder på unionsnivå är därför nödvändiga för att genomföra den, särskilt för att den ska tillämpas på ett enhetligt sätt av alla medlemsstaters ekonomiska aktörer.
(7)
Mot bakgrund av den allvarliga människorättssituationen i Iran och i enlighet med beslut 2011/235/Gusp bör ytterligare personer tas upp på förteckningen över fysiska och juridiska personer som är föremål för restriktiva åtgärder i bilaga I till förordning (EG) nr 359/2011.
(8)
Bilaga II till förordning (EG) nr 359/2011, som innehåller en förteckning över behöriga myndigheter som har fått i uppdrag att utföra vissa uppgifter som rör genomförandet av den förordningen, ska dessutom uppdateras så att den innehåller den mest aktuella informationen från medlemsstaterna vad gäller utvalda behöriga myndigheter.
(9)
För att säkerställa att de åtgärder som föreskrivs i den här förordningen blir verkningsfulla bör förordningen träda i kraft samma dag som den offentliggörs.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordning (EU) nr 359/2011 ska ändras på följande sätt:
1.
Följande artiklar ska införas:
"Artikel 1a
Det ska vara förbjudet
a)
att direkt eller indirekt sälja, leverera, överföra eller exportera sådan utrustning enligt bilaga III som kan användas för internt förtryck, oavsett om den har sitt ursprung i unionen eller inte, till alla personer, enheter eller organ i Iran eller för användning i Iran,
b)
att direkt eller indirekt tillhandahålla tekniskt bistånd eller förmedlingstjänster som rör sådan utrustning enligt bilaga III som kan användas för internt förtryck, till alla personer, enheter eller organ i Iran eller för användning i Iran,
c)
att direkt eller indirekt tillhandahålla finansiering eller ekonomiskt stöd som rör sådan utrustning enligt bilaga III som kan användas för internt förtryck, särskilt gåvobistånd, lån och exportkreditförsäkring, för all försäljning, leverans, överföring eller export av sådan utrustning och för allt därmed sammanhängande tekniskt bistånd, till alla personer, enheter eller organ i Iran eller för användning i Iran,
d)
att medvetet och avsiktligt delta i verksamhet vars syfte eller verkan är att kringgå de förbud som avses i a, b och c.
Artikel 1b
1. Det ska vara förbjudet att direkt eller indirekt sälja, leverera, överföra eller exportera utrustning, teknik eller programvara som anges i bilaga IV, oavsett om den har sitt ursprung i unionen eller inte, till personer, enheter eller organ i Iran eller för användning i Iran, om inte den berörda medlemsstatens behöriga myndighet, som anges på de webbplatser som förtecknas i bilaga II, har givit ett förhandstillstånd.
2. Medlemsstaternas behöriga myndigheter, som anges på de webbplatser som förtecknas i bilaga II, ska inte bevilja något tillstånd enligt punkt 1 om de har rimliga skäl att anta att utrustningen, tekniken eller programvaran skulle användas av iranska regeringen, offentliga organ, företag, inrättningar, organ och enheter eller någon annan person eller enhet som agerar på deras vägnar eller enligt deras instruktioner, för övervakning eller avlyssning av internet eller telekommunikation i Iran.
3. Bilaga IV ska endast omfatta utrustning, teknik eller programvara som kan användas för övervakning eller avlyssning av internet eller telekommunikation.
4. Den berörda medlemsstaten ska underrätta de andra medlemsstaterna och kommissionen om alla tillstånd som den beviljar enligt denna artikel inom fyra veckor från beviljandet.
Artikel 1c
1. Det ska vara förbjudet
a)
att direkt eller indirekt tillhandahålla tekniskt bistånd eller förmedlingstjänster i samband med utrustning, teknik och programvara som anges i bilaga IV, eller i samband med tillhandahållande, tillverkning, underhåll eller användning av utrustning och teknik som anges i bilaga IV eller i samband med tillhandahållande, installation, drift eller uppdatering av programvara som anges i bilaga IV, till personer, enheter eller organ i Iran eller för användning i Iran,
b)
att direkt eller indirekt tillhandahålla finansiering eller ekonomiskt stöd som rör sådan utrustning, teknik och programvara som anges i bilaga IV, till alla personer, enheter eller organ i Iran eller för användning i Iran,
c)
att tillhandahålla alla typer av tjänster i samband med övervakning eller avlyssning av telekommunikation eller internet till, eller till direkt eller indirekt nytta för, iranska regeringen, offentliga organ, företag, inrättningar, organ och enheter eller någon annan person eller enhet som agerar på deras vägnar eller enligt deras instruktioner och
d)
att medvetet och avsiktligt delta i verksamhet som syftar till eller leder till kringgående av förbuden i led a, b eller c,
om inte den berörda medlemsstatens behöriga myndighet, som anges på de webbplatser som förtecknas i bilaga II, har gett ett förhandstillstånd med beaktande av artikel 1b.2.
2. Vid tillämpning av punkt 1 c avses med "tjänster i samband med övervakning eller avlyssning av telekommunikation eller internet" sådana tjänster som, särskilt med hjälp av sådan utrustning, teknik eller programvara som anges i bilaga IV, ger åtkomst till och överföring av ett övervaknings- eller avlyssningsobjekts inkommande och utgående telekommunikation och anropsassocierade data för extraktion, avkodning, registrering, bearbetning, analys, lagring eller annan närbesläktad verksamhet."
2.
De personer som förtecknas i bilaga I till den här förordningen ska läggas till i förteckningen i bilaga I.
3.
Texten i bilaga II till den här förordningen ska läggas till som bilaga III.
4.
Texten i bilaga III till den här förordningen ska läggas till som bilaga IV.
5.
Bilaga II ska ersättas med texten i bilaga IV till den här förordningen.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 23 mars 2012.