PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. května 2011,
kterým se stanoví, že čl. 30 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb není použitelný na těžbu černého uhlí v České republice
(oznámeno pod číslem K(2011) 3406)
(Pouze české znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/306/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (1), a zejména na čl. 30 odst. 4 a 6 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
I. SKUTEČNOSTI
(1)
Dne 22. listopadu 2010 obdržela Komise elektronickou poštou žádost České republiky podle čl. 30 odst. 4 směrnice 2004/17/ES o vynětí dobývání černého uhlí v České republice z použitelnosti ustanovení směrnice 2004/17/ES. Komise si dne 21. ledna 2011 vyžádala elektronickou poštou doplňující informace. Odpověď na žádost o informace byla českými orgány zaslána elektronickou poštou dne 9. února 2011.
(2)
Žádost byla doplněna dopisem nezávislého vnitrostátního orgánu (Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže) v podobě předběžného stanoviska ze dne 7. listopadu 2008. Český Úřad pro ochranu hospodářské soutěže analyzoval podmínky přístupu na relevantní trh a shledal, že přístup je neomezený. Ve stanovisku se však neuvádí, že byly splněny ostatní podmínky týkající se přímého vystavení hospodářské soutěži, pokud jde o dobývání černého uhlí v České republice.
(3)
Jediným subjektem, který v České republice těží černé uhlí, je společnost OKD a.s., což je soukromá společnost, již 100 % vlastní nizozemská soukromá holdingová společností New World Resources (NWR).
II. PRÁVNÍ RÁMEC
(4)
Článek 30 směrnice 2004/17/ES stanoví, že zakázky určené pro umožnění výkonu jedné z činností, na které se směrnice vztahuje, se touto směrnicí neřídí, pokud je daná činnost v členském státě, ve kterém je vykonávána, přímo vystavena hospodářské soutěži na trzích, na které není omezen přístup. Přímé vystavení hospodářské soutěži se posuzuje na základě objektivních kritérií s přihlédnutím ke zvláštnostem dotyčného odvětví. Přístup na trh se považuje za neomezený, pokud členský stát provedl a uplatňuje příslušné právní předpisy EU k otevření daného odvětví nebo jeho části. Tyto právní předpisy jsou uvedeny v příloze XI směrnice 2004/17/ES. Pro průzkum ložisek uhlí a jiných pevných paliv a jejich těžbu však příloha XI neuvádí žádné příslušné právní předpisy, které by tento sektor liberalizovaly. Z toho vyplývá, že volný přístup na dotyčný trh nelze předpokládat, a je tedy nutno jej prokázat fakticky i právně.
(5)
Přezkum právních ustanovení upravujících vydávání povolení k těžbě v České republice ukazuje, že tato povolení jsou v současné době vydávána bez diskriminace, na základě posouzení odborné kvalifikace žadatele a technické a finanční způsobilosti k provádění těžebních prací. Pro účely tohoto rozhodnutí lze možnost získat povolení k těžbě považovat právně za neomezenou.
(6)
Přímé vystavení hospodářské soutěži by se mělo posoudit na základě různých ukazatelů, z nichž žádný není nutně sám o sobě rozhodující. Pokud jde o trhy dotčené tímto rozhodnutím, jedním kritériem, které by se mělo vzít v úvahu, je úhrnný podíl tří hlavních účastníků na daném trhu (2). Dalším kritériem je stupeň koncentrace na těchto trzích. Vzhledem k charakteristice daných trhů by měla být vzata v úvahu i další kritéria, jako je míra, v jaké zákazníci mění dodavatele.
(7)
Tímto rozhodnutím není dotčeno uplatňování pravidel hospodářské soutěže.
III. POSOUZENÍ
(8)
Žádost předložená Českou republikou se týká dobývání černého uhlí v České republice.
(9)
Česká žádost se týká tzv. „primárního trhu černého uhlí“, který zahrnuje produkci černého uhlí a velkoobchodní prodej uhlí (3). Při posuzování hospodářské soutěže na trhu v oblasti produkce černého uhlí je nutno zohlednit vazby mezi produkcí a prvním prodejem nebo velkoobchodním prodejem vytěženého černého uhlí. Tato definice je rovněž v souladu s předchozími rozhodnutími Komise (4) ohledně využívání jiných druhů paliv.
(10)
Vytěžené černé uhlí má různé chemické složení a jakost v závislosti na geologických podmínkách jednotlivých těžených slojí. Černé uhlí lze dělit na uhlí vhodné pro koksování (koksovatelné uhlí) a energetické uhlí. Ačkoli se tyto dva druhy černého uhlí těží stejným způsobem a za použití stejných technologií, mají zcela odlišné konečné užití a rozdílnou zákaznickou základnu. Jejich ceny se liší a tyto výrobky nejsou navzájem zaměnitelné.
(11)
Koksovatelné uhlí je definováno jako černé uhlí s kvalitou, která umožňuje výrobu koksu vhodného pro použití do vysokých pecí, a nepoužívá se k přímému vytápění nebo výrobě energie. Koksovatelné uhlí nakupují výhradně společnosti, které vyrábějí koks. Koksovatelné uhlí je jedinou surovinou pro výrobu koksu a nemá v podstatě žádné jiné využití. Koksovatelné uhlí nelze nahradit energetickým uhlím.
(12)
Energetické uhlí je uhlí, které nelze označit za koksovatelné uhlí. Energetické uhlí se používá v elektrárnách jako palivo pro výrobu elektřiny, tepla a technologické páry a rovněž při výrobním procesu v takových průmyslových závodech, jako jsou cukrovary, cihelny, cementárny a vápenky, papírny apod. Energetické uhlí lze nahradit koksovatelným uhlím, ale takové nahrazování by nebylo hospodářsky únosné.
(13)
Koksovatelné uhlí lze dále rozdělit do několika kategorií podle jeho jakosti. Nejkvalitnějším koksovatelným uhlím je tvrdé koksovatelné uhlí, po němž z hlediska jakosti následuje polotvrdé koksovatelné uhlí a dále poloměkké koksovatelné uhlí. Trh s jednotlivými druhy koksovatelného uhlí však není oddělený a pro účely posouzení v rámci tohoto rozhodnutí se mezi nimi nebude takto rozlišovat.
(14)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti a v souladu s žádostí se pro účely posouzení podmínek stanovených v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES považují trh s koksovatelným uhlím a trh s energetickým uhlím za oddělené výrobkové trhy, a proto by se měly zkoumat odděleně.
(15)
Česká žádost vychází z toho, že relevantní zeměpisný trh by přesahoval české území a v případě koksovatelného uhlí by zahrnoval území České republiky, Slovenska, Rakouska, Polska a Maďarska. V případě energetického uhlí se žadatel domnívá, že zeměpisný trh by měl být vymezen jako trh, který zahrnuje území České republiky, Slovenska, Rakouska, Polska, Maďarska a Německa. Žadatel tvrdí, že hlavním důvodem pro toto vymezení trhu je významný objem vzájemných přeshraničních dodávek, dále skutečnost, že zákazníci mění dodavatele, a také neexistence správních překážek (celních překážek, kvót apod.).
(16)
Podle žádosti (5) je Česká republika čistým vývozcem koksovatelného i energetického uhlí. V roce 2009 vyvezla Česká republika 3 581 tisíc tun koksovatelného uhlí a 2 389 tisíc tun energetického uhlí (6), což činí přibližně 61 % a 47 % příslušných objemů domácí produkce. V tomtéž roce činil dovoz do České republiky 771 tisíc tun koksovatelného uhlí a 954 tisíc tun energetického uhlí, což představuje 13 % a 19 % příslušných objemů domácí produkce (7), přičemž tento dovoz pocházel hlavně z Polska. Dovoz z Polska ve skutečnosti činil přibližně 90 % celkového dovozu koksovatelného uhlí a 80 % celkového dovozu energetického uhlí.
(17)
Ačkoliv žadatel uvádí, že uhlí z produkce OKD v České republice - ať už koksovatelné nebo energetické - je konkurenceschopné do vzdálenosti 500 km, je třeba poznamenat, že zákazníci společnosti OKD se nacházejí v okruhu přibližně 350 km od místa produkce uhlí, kterým je Ostrava.
(18)
Pokud jde o prodej koksovatelného uhlí, OKD má jednoho významného zákazníka ve Slovenské republice, který koupil v roce 2007 asi 26 % a v roce 2009 30 % produkce OKD, a dalšího významného zákazníka v Rakousku, který koupil v roce 2007 13 % a v roce 2009 19 % produkce OKD. Žadatel mezi svými hlavními zákazníky mimo území České republiky rovněž uvádí jednu společnost v Polsku, ale její nákupy představují pouze asi 8 % produkce OKD.
(19)
Pokud jde o prodej energetického uhlí, kromě českých zákazníků uvádí OKD jednoho významného zákazníka v Rakousku, na kterého připadlo v roce 2007 asi 12 % a v roce 2009 21% odbytu společností OKD, a jednoho zákazníka v Německu, na kterého připadlo v roce 2007 5 % a v roce 2009 3 % odbytu energetického uhlí.
(20)
Podle žádosti existuje „vysoká koncentrace tří největších soutěžitelů“ (8), což lze skutečně pozorovat na všech vnitrostátních trzích posuzovaných odděleně, a to jak pokud jde o energetické uhlí, tak i pokud jde o koksovatelné uhlí. Žadatel rovněž připouští, že „naprostá většina vytěženého uhlí je spotřebována na domácím trhu“ (9), což se potvrzuje ve všech zemích produkujících černé uhlí, jež tvoří zeměpisnou oblast, která je v žádosti brána v úvahu (v České republice, Polsku, Německu).
(21)
Podle sdělení Komise o definici relevantního trhu (10) je relevantní zeměpisný trh tvořen oblastí, ve které jsou podmínky hospodářské soutěže dostatečně stejnorodé a kterou lze odlišit od sousedních zeměpisných oblastí, protože podmínky hospodářské soutěže jsou v těchto oblastech zjevně odlišné. V této souvislosti je možné poznamenat, že pobřežní oblasti střední Evropy (zejména severní Německo a severní Polsko) jsou vystaveny dovozu uhlí přepravovaného po moři a vzhledem k tomu, že mimo jiné například sazby za námořní přepravu jsou podstatně nižší než náklady na pozemní přepravu, mohou být podmínky hospodářské soutěže v těchto oblastech odlišné (11).
(22)
V žádosti se uvádí, že důležitým faktorem při určování ceny uhlí je stabilita a zabezpečení dodávek a doba, na kterou se smlouva uzavírá (12), a že smlouvy o dodávkách uhlí, ať už energetického nebo koksovatelného, jsou zpravidla dlouhodobé.
(23)
Odběratelé černého uhlí v České republice kupují uhlí od OKD nebo v omezeném množství od polských společností. Přestože dovoz z jiných zemí roste, není dosud významný (13).
(24)
S ohledem na výše uvedené faktory se pro účely hodnocení podmínek stanovených v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES považuje zeměpisný trh za omezený na území České republiky a Polska, a to jak pokud jde o energetické uhlí, tak i pokud jde o koksovatelné uhlí. V důsledku výše uvedených rozdílů mezi oblastmi, které lze snadno zásobovat uhlím přepravovaným po moři, a oblastmi, které jsou nejspíše příliš daleko od jakéhokoli pobřeží, by mohl být tento zeměpisný trh ještě menší, tvořený pouze Českou republikou a jihem Polska. Tato otázka však může zůstat nezodpovězena, jelikož větší vymezení trhu je pro žadatele příznivější. Podle obou definic trhu vede rozbor ke stejnému výsledku.
(25)
Vychází se z úvahy, že pokud jde o těžbu černého uhlí, jedním z ukazatelů míry hospodářské soutěže na vnitrostátních trzích je celkový podíl tří největších producentů na trhu.
(26)
OKD a dva polští dodavatelé koksovatelného uhlí jsou zdaleka nejvýznamnějšími dodavateli v rámci relevantního zeměpisného trhu. Společnost OKD je největším dodavatelem koksovatelného uhlí v České republice (její podíl na trhu v České republice v roce 2008 činil 75,5 %). Dva polští dodavatelé koksovatelného uhlí jsou největšími dodavateli v Polsku (jejich podíl na trhu v Polsku v roce 2008 činil 60,2 % a 19,3 %). Na zeměpisném trhu zahrnujícím Českou republiku a Polsko činil úhrnný tržní podíl tří největších producentů v roce 2008 přibližně 93 %. Stojí rovněž za zmínku, že největší konkurent společnosti OKD má sám o sobě podíl na trhu přibližně 49 %.
(27)
I v případě, že vezmeme v úvahu větší trh zahrnující Českou republiku, Slovensko, Rakousko, Polsko a Maďarsko, jak požaduje žadatel, by úhrnné tržní podíly tří největších konkurentů byly stále velmi vysoké (91,3 % v roce 2005, 87,7 % v roce 2006, 85 % v roce 2007 a 86,6 % v roce 2008 (14)), takže na jejich základě nelze vyvozovat, že je trh s koksovatelným uhlím dostatečně vystaven hospodářské soutěži.
(28)
Jak připomíná 22. bod odůvodnění, zabezpečení a stabilita dodávek hrají důležitou úlohu ve smluvních vztazích. Informace poskytnuté žadatelem o míře, v jaké zákazníci mění své dodavatele koksovatelného uhlí, ukazují, že u tohoto produktu prakticky nedochází k žádnému přecházení zákazníků mezi dodavateli. Smlouvy na dodávky koksovatelného uhlí jsou dlouhodobé a nebyly předloženy žádné důkazy, že by některý ze zákazníků přešel od OKD k jinému dodavateli. Nelze tedy předpokládat, že by některý odběratel koksovatelného uhlí byl ochoten nebo dokonce schopen snadno přejít k jinému dodavateli v případě malého, ale významného zvýšení ceny společností OKD.
(29)
OKD a dva polští dodavatelé energetického uhlí jsou zdaleka nejvýznamnějšími producenty energetického uhlí v rámci relevantního zeměpisného trhu. Společnost OKD je největším dodavatelem energetického uhlí v České republice (její podíl na trhu v České republice v roce 2008 činil 61,6 %). Dva polští dodavatelé energetického uhlí jsou největšími dodavateli v Polsku (jejich podíl na trhu v Polsku v roce 2008 činil 52,5 % a 17,7 %). V rámci zeměpisného trhu zahrnujícího Českou republiku a Polsko činil úhrnný tržní podíl tří největších producentů v roce 2008 přibližně 72 %. Stojí rovněž za zmínku, že největší konkurent společnosti OKD měl sám o sobě na zeměpisném trhu zahrnujícím Českou republiku a Polsko podíl přibližně 50 %.
(30)
Kromě toho, v rámci všech tří zeměpisných trhů s energetickým uhlím, které jsou uvedeny v 29. bodě odůvodnění (v samotné České republice, v samotném Polsku a v rámci zeměpisného trhu zahrnujícího obě tyto země), existuje hospodářský subjekt, který má sám o sobě podíl na trhu přibližně 50 % nebo více. V této souvislosti je tudíž nutno připomenout ustálenou judikaturu (15), podle které „jsou až na výjimečné případy značně velké podíly na trhu samy o sobě důkazem existence dominantního postavení. To je situace, kdy podíl na trhu činí 50 %“.
(31)
I v případě, že vezmeme v úvahu větší trh zahrnující Českou republiku, Slovensko, Rakousko, Polsko, Maďarsko a Německo, jak požaduje žadatel, by úhrnné tržní podíly tří největších konkurentů byly stále dosti vysoké (62,7 % v roce 2005, 60,2 % v roce 2006, 56,9 % v roce 2007 a 57,3 % v roce 2008 (16)).
(32)
Podobně jako v případě koksovatelného uhlí hrají zabezpečení a stabilita dodávek energetického uhlí důležitou úlohu ve smluvních vztazích. Informace poskytnuté žadatelem o míře, v jaké zákazníci mění své dodavatele, ukazují, že řada odběratelů energetického uhlí v určitých letech přerušuje své dodávky od OKD nebo že některé roční či okamžité smlouvy nebyly nikdy obnoveny. Jelikož však žadatel neposkytl informace o objemech dotyčných dodávek ani o jejich poměru k produkci OKD, jak bylo požadováno, bylo by obtížné dospět k závěru, že by některý zákazník OKD snadno přešel k jinému dodavateli v případě malého, ale významného zvýšení ceny společností OKD.
IV. ZÁVĚRY
(33)
Pokud jde o dobývání černého uhlí v České republice, lze tudíž situaci shrnout takto: v případě energetického i koksovatelného uhlí jsou úhrnné tržní podíly tří největších konkurentů v rámci zeměpisného trhu vymezeného pro účely tohoto rozhodnutí vysoké a ještě důležitější je, že největší producent má sám o sobě podíl na trhu téměř 50 %, a proto by dotyčné trhy měly být považovány za trhy s vysokou koncentrací, přičemž - jak bylo připomenuto ve 20. bodě odůvodnění - převážná většina vytěženého uhlí se spotřebovává na místním trhu. Informace o míře, v jaké zákazníci mění své dodavatele, nevedou k závěru, že by některý odběratel černého uhlí hodlal nebo mohl snadno přejít k jinému dodavateli v případě malého, ale významného zvýšení ceny.
(34)
Žadatel rovněž připustil, že jelikož těžba černého uhlí není rentabilní na jiných místech než těch, která se již využívají (a zejména těch, jež využívá OKD), „není vstup dalšího subjektu na český trh reálný a v posledních pěti letech se ani neuskutečnil“ (17). Totéž platí, pokud jde o dodávky uhlí, přičemž žadatel uvádí, že mu není znám žádný významný vstup na český trh a že většina významných velkoodběratelů má uzavřeny dlouhodobé smlouvy (18).
(35)
Na základě faktorů posouzených v 8. až 34. bodě odůvodnění je třeba vyvodit závěr, že trh v oblasti dobývání černého uhlí, a to jak koksovatelného, tak energetického, není v České republice v současné době přímo vystaven hospodářské soutěži. Ustanovení čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES se proto nepoužije na smlouvy, které mají umožnit vykonávání uvedených činností v České republice. Směrnice 2004/17/ES se tedy nadále použije v případě, kdy zadavatelé zadávají zakázky, které mají umožnit dobývání černého uhlí v České republice, nebo když pořádají veřejné soutěže na vykonávání takových činností v České republice.
(36)
Toto rozhodnutí se zakládá na právní a skutkové situaci v období od listopadu 2010 do března 2011, jak se jeví z informací předložených Českou republikou. Může být revidováno, pokud by v případě zásadních změn právní či skutkové situace došlo k tomu, že by byly splněny podmínky pro uplatnění čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES.
(37)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Poradního výboru pro veřejné zakázky,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Ustanovení čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES není použitelné na dobývání černého uhlí v České republice. Směrnice 2004/17/ES se nadále použije na zakázky zadávané zadavateli, které jim mají umožnit vykonávat tyto činnosti v České republice.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno České republice.
V Bruselu dne 20. května 2011.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 20 maj 2011
som fastställer att artikel 30.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17/EG om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (försörjningsdirektivet) inte är tillämplig på brytning av bituminöst kol i Republiken Tjeckien
[delgivet med nr K(2011) 3406]
(Endast den tjeckiska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
(2011/306/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (försörjningsdirektivet) (1), särskilt artikel 30.4 och 30.6, och
av följande skäl:
I. FAKTA
(1)
Den 22 november 2010 mottog kommissionen en begäran per e-post från Republiken Tjeckien enligt artikel 30.4 i direktiv 2004/17/EG, där Tjeckien begärde undantag från bestämmelserna i direktiv 2004/17/EG för brytning av bituminöst kol. Kommissionen begärde via e-post den 21 januari 2011 kompletterande information. Svaret på denna begäran översändes av de tjeckiska myndigheterna via e-post den 9 februari 2011.
(2)
Begäran åtföljdes av en skrivelse från en oberoende nationell myndighet (Úřad pro ochranu hospodářské soutěže, den tjeckiska konkurrensskyddsmyndigheten) i form av ett preliminärt yttrande av den 7 november 2008. Den tjeckiska konkurrensskyddsmyndigheten har analyserat villkoren för tillträde till den relevanta marknaden och funnit att detta är fritt. I yttrandet anges det dock inte att de övriga villkoren för direkt konkurrensutsättning uppfylldes för brytning av bituminöst kol i Republiken Tjeckien.
(3)
Den enda organisation som är verksam inom brytning av bituminöst kol i Republiken Tjeckien är företaget OKD a.s., som är ett privat företag som ägs till 100 procent av ett privat nederländskt holdingbolag, New World Resources (NWR).
II. RÄTTSLIG RAM
(4)
Enligt artikel 30 i direktiv 2004/17/EG ska kontrakt som syftar till att medge utförandet av en verksamhet som normalt omfattas av direktivet inte omfattas av detta om den aktuella verksamheten i den medlemsstat där den utövas är direkt konkurrensutsatt på marknader med fritt tillträde. En bedömning av direkt konkurrensutsättning görs på grundval av objektiva kriterier, varvid hänsyn bör tas till den berörda sektorns särdrag. Tillträdet bedöms vara fritt om medlemsstaten har genomfört och tillämpar relevant EU-lagstiftning som öppnar en viss sektor eller en del av den för konkurrens. Denna lagstiftning förtecknas i bilaga XI till direktiv 2004/17/EG. För prospektering och brytning av kol och andra fasta bränslen finns dock ingen relevant lagstiftning om avreglering av denna sektor i bilaga XI. Följaktligen kan man inte förutsätta att tillträdet till marknaden är fritt, utan detta måste bevisas rättsligt och faktiskt.
(5)
En granskning av de rättsliga bestämmelser som är tillämpliga på utfärdande av brytningslicenser i Tjeckien visar att licenser i dagsläget beviljas på ett icke-diskriminerande sätt utifrån en bedömning av den sökandes yrkesmässiga kvalifikationer och tekniska och ekonomiska förmåga att bedriva verksamheten. För ändamålet med detta beslut kan möjligheten att erhålla en brytningslicens i rättslig mening anses vara öppen.
(6)
Direkt konkurrensutsättning ska bedömas utifrån olika indikatorer, varav ingen är avgörande i sig. När det gäller marknader som berörs av detta beslut utgör de sammanlagda marknadsandelarna för de tre huvudaktörerna på en given marknad ett kriterium till vilket hänsyn ska tas (2). Ett annat kriterium är koncentrationsgraden på dessa marknader. Med tanke på de berörda marknadernas kännetecken bör hänsyn också tas till andra kriterier, såsom i vilken utsträckning kunderna byter leverantör.
(7)
Detta beslut ska inte påverka tillämpningen av konkurrensreglerna.
III. BEDÖMNING
(8)
Begäran från Republiken Tjeckien gäller brytning av bituminöst kol i Republiken Tjeckien.
(9)
Den tjeckiska begäran omfattar det som kallas ”primärmarknaden för bituminöst kol” och som innefattar produktion av bituminöst kol och grossistdistribution av kol (3). När konkurrensen på marknaden för produktion av bituminöst kol granskas måste hänsyn tas till kopplingarna mellan produktion och första försäljningen/grossistdistributionen av det bituminösa kol som bryts. Denna definition är också i linje med tidigare kommissionsbeslut (4) gällande utvinning av andra typer av bränslen.
(10)
Det bituminösa kol som bryts har olika kemiska sammansättningar och kvaliteter beroende på de geologiska förhållandena i den enskilda åder där brytningen sker. Bituminöst kol kan delas in i kokskol och energikol. De båda typerna av bituminöst kol bryts på samma sätt, med samma tekniker, men de har helt olika slutanvändningar och olika kundbaser. Priserna skiljer sig och produkterna är inte utbytbara.
(11)
Kokskol definieras som kol med en kvalitet som tillåter koksproduktion i masugn och är inte avsett för direktuppvärmning eller energiproduktion. Kokskol köps endast av företag som producerar koks. Kokskol är den enda råvaran för koksproduktion och har i dagsläget inga andra användningsområden. Kokskol kan inte ersättas med energikol.
(12)
Energikol är kol som inte uppfyller kriterierna för kokskol. Energikol används i kraftverk som bränsle för produktion av el, värme och teknisk ånga, som en del av produktionsprocessen på industrianläggningar som sockerraffinaderier, tegelbruk, cementfabriker och kalkbruk m.m. Energikol kan ersättas med kokskol, men det skulle inte vara ekonomiskt hållbart att göra det.
(13)
Kokskol kan indelas i ytterligare några kategorier efter kvalitet. Kokskol som kallas hårdkoks håller högst kvalitet, följt av de kategorier som kallas semikoks och gasverkskoks. Marknaden för de enskilda typerna av kokskol är dock inte åtskilda och ingen sådan åtskillnad kommer att göras för bedömningen i det här beslutet.
(14)
Med tanke på det ovanstående, och i linje med ansökan, anses kokskol och energikol utgöra separata produktmarknader och ska därför granskas separat när det bedöms om villkoren i artikel 30.1 i direktiv 2004/17/EG uppfylls.
(15)
Enligt den tjeckiska begäran anses den relevanta geografiska marknaden vara större än det nationella territoriet och innefatta Republiken Tjeckien, Slovakien, Österrike, Polen och Ungern när det gäller kokskol. När det gäller energikol anser den sökande att den geografiska marknaden ska definieras som Republiken Tjeckien, Slovakien, Österrike, Polen, Ungern och Tyskland. Det främsta skäl som anges för denna marknadsdefinition är den viktiga ömsesidiga leveransen över gränserna, den utsträckning i vilken kunderna byter leverantörer och att inga administrativa hinder föreligger (tullhinder, kvoter osv.).
(16)
Enligt ansökan (5) är Republiken Tjeckien nettoexportör av både kokskol och energikol. År 2009 exporterade Republiken Tjeckien 3 581 000 ton kokskol och 2 389 000 ton energikol (6), vilket utgjorde cirka 61 procent respektive 47 procent av den inhemska produktionen. Under samma år var importen till Republiken Tjeckien 771 000 ton kokskol och 954 000 ton energikol, vilket motsvarar 13 procent respektive 19 procent av den inhemska produktionen (7). Källan till importen var huvudsakligen Polen. Importen från Polen utgjorde faktiskt ungefär 90 procent för kokskol och 80 procent för energikol av den sammanlagda importen.
(17)
Den sökande hävdar att den kol som produceras av OKD i Republiken Tjeckien - oavsett om det gäller kokskol eller energikol - deltar i konkurrens inom en radie av 500 km, men det noteras att OKD:s kunder finns inom en radie av ungefär 350 km från produktionsstället för kolen i Ostrava.
(18)
När det gäller försäljningen av kokskol har OKD en viktig kund i Republiken Slovakien, som köpte omkring 26 procent 2007 och 30 procent 2009 av OKD:s produktion, och en annan viktig kund i Österrike, som köpte 13 procent 2007 och 19 procent 2009 av OKD:s produktion. Bland sina viktigaste kunder utanför Republiken Tjeckien anger den sökande ett företag i Polen, men det företagets inköp utgör endast cirka 8 procent av OKD:s produktion.
(19)
När det gäller energikol anger OKD utöver sina tjeckiska kunder en viktig kund i Österrike, som stod för omkring 12 procent 2007 och 21 procent 2009 av OKD:s försäljning och en kund i Tyskland med omkring 5 procent 2007 och 3 procent 2009 av försäljningen av energikol.
(20)
Enligt ansökan är ”de tre största konkurrenterna starkt koncentrerade” (8), och detta kan faktiskt observeras på alla nationella marknader om dessa betraktas separat, både när det gäller energi- och kokskol. Den sökande vidgår också att ”den absoluta lejonparten av det kol som bryts konsumeras på den lokala marknaden” (9), och detta bekräftas i alla länder i det geografiska område som avses i ansökan där bituminöst kol produceras (Republiken Tjeckien, Polen, Tyskland).
(21)
Enligt kommissionens tillkännagivande om definitionen av relevant marknad (10) omfattar den relevanta geografiska marknaden det område inom vilket konkurrensen är tillräckligt likartad och som kan skiljas från angränsande geografiska områden framför allt på grund av väsentliga skillnader i konkurrensvillkoren. Det är därför värt att notera att kol importeras havsvägen till kustregionerna i Centraleuropa (särskilt norra Tyskland och norra Polen), och eftersom bland annat fraktkostnaderna till sjöss är betydligt lägre än kostnaderna för landtransporter kan konkurrensvillkoren därför vara annorlunda i dessa områden (11).
(22)
I ansökan nämns det att en viktig avgörande faktor för kolpriset är en stabil och säker leverans och kontraktets löptid (12) samt att kontrakt för leverans av kol, oavsett om det rör sig om energikol eller kokskol, i allmänhet är långtidskontrakt.
(23)
De kunder i Republiken Tjeckien som köper bituminöst kol köper det från OKD eller i begränsade kvantiteter från polska företag. Importen från andra länder ökar visserligen men har hittills inte varit särskilt omfattande (13).
(24)
Med tanke på faktorerna ovan anses den geografiska marknaden vara begränsad till Republiken Tjeckien och Polen, både för kokskol och för energikol, när det bedöms om villkoren i artikel 30.1 i direktiv 2004/17/EG uppfylls. På grund av de ovannämnda skillnaderna mellan de regioner som lätt kan förses med kol havsvägen och de som kan ligga alltför långt från kusten för att ha den möjligheten skulle marknaden kunna vara ännu mindre och endast omfatta Republiken Tjeckien och södra Polen. Frågan kan dock lämnas öppen, eftersom den marknadsdefinition som ger den större marknaden är den som gynnar den sökande mer. Vid analysen ger båda marknadsdefinitionerna samma utfall.
(25)
När det gäller brytning av bituminöst kol anses det att en indikator för konkurrensgraden på de nationella marknaderna är de tre största producenternas sammanlagda marknadsandel.
(26)
OKD och två polska leverantörer av kokskol är utan jämförelse de viktigaste leverantörerna på den relevanta geografiska marknaden. OKD är den största leverantören av kokskol i Republiken Tjeckien (75,5 procent av marknaden i Republiken Tjeckien 2008). De båda polska leverantörerna av kokskol är de största leverantörerna i Polen (60,2 procent respektive 19,3 procent av den polska marknaden 2008). På den geografiska marknad som omfattar Republiken Tjeckien och Polen befanns de tre största producenternas sammanlagda marknadsandel 2008 vara cirka 93 procent. Det är också värt att notera att OKD:s främsta konkurrent har en egen marknadsandel på cirka 49 procent.
(27)
Även om man utgår från en större marknad, som innefattar Republiken Tjeckien, Slovakien, Österrike, Polen och Ungern, som den sökande hävdar, skulle de tre största konkurrenternas sammanlagda marknadsandel fortfarande vara mycket hög (91,3 procent 2005, 87,7 procent 2006, 85 procent 2007 och 86,6 procent 2008 (14)) och kan inte sägas vara en indikation på tillräcklig konkurrensutsättning på kokskolsmarknaden.
(28)
Såsom tas upp i skäl 22 är en säker och stabil leverans viktig för kontraktsförhållandena. Den information den sökande lämnar om i vilken utsträckning kunderna byter leverantör av kokskol visar att det i princip inte sker några sådana byten för denna produkt. Kontrakten för leverans av kokskol är långtidskontrakt och inga bevis har lagts fram för att någon av OKD:s kunder har bytt från OKD till andra leverantörer. Följaktligen kan det inte antas att kokskolskunderna skulle vara villiga eller ens ha möjlighet att byta leverantör i händelse av en liten men kännbar prishöjning från OKD:s sida.
(29)
OKD och två polska leverantörer av energikol är utan jämförelse de viktigaste leverantörerna på den relevanta geografiska marknaden. OKD är den största leverantören av energikol i Republiken Tjeckien (61,6 procent av marknaden i Republiken Tjeckien 2008). Två polska leverantörer av energikol är de största leverantörerna i Polen (52,5 procent respektive 17,7 procent av den polska marknaden 2008). På den geografiska marknad som omfattar Republiken Tjeckien och Polen befanns de tre största producenternas sammanlagda marknadsandel vara cirka 72 procent 2008. Det är också värt att notera att OKD:s främsta konkurrent hade en egen geografisk marknadsandel på omkring 50 procent, omfattande Tjeckien och Polen.
(30)
Vidare finns det på alla de tre geografiska marknader för energikol som nämns i skäl 29 (Republiken Tjeckien enbart, Polen enbart och en geografisk marknad som omfattar båda länderna) en ekonomisk aktör som ensam har en marknadsandel på omkring 50 procent eller mer. I detta sammanhang finns det anledning att påpeka att enligt en fast rättspraxis (15) är ”mycket stora marknadsandelar i sig, utom i undantagsfall, tecken på förekomsten av en dominerande ställning. En sådan situation föreligger om marknadsandelen är 50 procent”.
(31)
Även om man beaktar en marknad som är större än den nationella och omfattar Republiken Tjeckien, Slovakien, Österrike, Polen, Ungern och Tyskland, som den sökande hävdar, skulle de tre största konkurrenternas sammanlagda marknadsandel fortfarande vara relativt hög (62,7 procent 2005, 60,2 procent 2006, 56,9 procent 2007 och 57,3 procent 2008 (16)).
(32)
Liksom när det gäller kokskol är en säker och stabil leverans av energikol viktig för kontraktsförhållandena. De uppgifter som den sökande har lämnat om kundernas byten av leverantörer visar att ett antal av OKD:s kunder som köper energikol avbryter sina inköp från OKD vissa år eller att vissa ettårskontrakt eller spotkontrakt aldrig förnyades. Med tanke på att den sökande inte lämnade de uppgifter som begärdes om volymerna för berörda leveranser eller om deras andel av OKD:s produktion skulle det dock vara svårt att dra slutsatsen att någon av OKD:s kunder utan problem skulle kunna byta leverantör efter en liten men kännbar prishöjning från OKD:s sida.
IV. SLUTSATSER
(33)
När det gäller brytning av bituminöst kol i Republiken Tjeckien kan situationen därmed sammanfattas som följer: Både när det gäller energikol och kokskol är de tre största konkurrenternas sammanlagda marknadsandel hög på den geografiska marknaden, såsom denna definieras för ändamålet med det här beslutet. En annan, ännu viktigare omständighet är att den största producenten har en egen marknadsandel på nästan 50 procent, varför marknaderna ska betraktas som starkt koncentrerade. Såsom påpekas i skäl 20 konsumeras dessutom den absoluta lejonparten av det kol som bryts på den lokala marknaden. Informationen om i vilken utsträckning kunderna byter leverantör ger inget stöd för slutsatsen att en kund som köper bituminöst kol skulle vilja eller med lätthet skulle kunna byta leverantör i händelse av en liten men kännbar prishöjning.
(34)
Den sökande vidgick också att det inte är realistiskt att en annan enhet skulle skaffa sig tillträde till den tjeckiska marknaden, eftersom utvinning av bituminöst kol inte är lönsam på andra platser än de som redan exploateras (bland annat av OKD), och detta har heller inte inträffat under de senaste fem åren (17). Detsamma gäller för kolleverantörer, där den sökande hävdar att man inte känner till något betydande tillträde till den tjeckiska marknaden, och de flesta av de större grossistkunderna har ingått långtidskontrakt (18).
(35)
Med tanke på de faktorer som tas upp i skälen 8-34 kan slutsatsen dras att marknaden för brytning av bituminöst kol, både kokskol och energikol, i dagsläget inte är direkt konkurrensutsatt i Republiken Tjeckien. Därför är artikel 30.1 i direktiv 2004/17/EG inte tillämplig på kontrakt avsedda att möjliggöra dessa verksamheter i Republiken Tjeckien. Följaktligen ska direktiv 2004/17/EG fortsätta omfatta kontrakt som tilldelas av upphandlande enheter och som avser brytning av bituminös stenkol som ska bedrivas i Republiken Tjeckien eller när det anordnas projekttävlingar avseende sådan verksamhet i Republiken Tjeckien.
(36)
Detta beslut bygger på den rättsliga och faktiska situationen i november 2010 till mars 2011 såsom den framgår av de uppgifter som lämnats in av Republiken Tjeckien. Beslutet kan dock omprövas om väsentliga förändringar av den rättsliga eller faktiska situationen skulle innebära att villkoren för tillämpning av artikel 30.1 i direktiv 2004/17/EG uppfylls.
(37)
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från rådgivande kommittén för offentlig upphandling.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Artikel 30.1 i direktiv 2004/17/EG är inte tillämplig på brytning av bituminöst kol i Republiken Tjeckien. Följaktligen ska direktiv 2004/17/EG fortsätta omfatta kontrakt som tilldelas av upphandlande enheter och som avser genomförandet av sådana verksamheter i Republiken Tjeckien.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till Republiken Tjeckien.
Utfärdat i Bryssel den 20 maj 2011.