NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 807/2010
ze dne 14. září 2010,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dodávky potravin z intervenčních zásob ve prospěch nejchudších osob v Unii
(kodifikované znění)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007 o společné organizaci zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na čl. 43 písm. g) a h) ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EHS) č. 3149/92 ze dne 29. října 1992, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dodávky potravin z intervenčních zásob ve prospěch nejchudších osob ve Společenství (2) bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Postup a pravidla pro stanovení ročního distribučního plánu pro produkty z intervenčních zásob, který sestavuje Komise na základě informací poskytnutých členskými státy, by měly být zjednodušeny a harmonogram by měl být přizpůsoben, přičemž by vzal na vědomí požadavky distribuce příjemcům a potřebu finančního řízení veřejných intervenčních zásob.
(3)
S cílem zajistit jednotnější uplatňování v členských státech, které se podílejí na tomto opatření, je vhodné upřesnit pojem „příjemci“ nebo „koneční příjemci“ opatření. S cílem usnadnit správu a kontrolu provádění ročního je třeba stanovit, že dobročinné organizace pověřené příslušnými vnitrostátními orgány mohou být považovány za konečné příjemce, pokud zajišťují skutečnou distribuci potravin v některé formě v místě, kde mají bydliště nejchudší osoby.
(4)
Dodávky zemědělských produktů a potravin nejchudším osobám v Unii obvykle vyžadují zpracované nebo balené produkty z produktů vyjmutých z intervenčních zdrojů Unie. Uvedeného cíle může být stejně tak dosaženo dodávkou zemědělských produktů a potravin náležejících do stejné skupiny produktů dodaných na trh Unie. V takových případech je dodávka hrazena formou odebrání a přesunem produktů z intervenčních skladů.
(5)
V zájmu řešení situace, kdy v době přijetí ročního plánu nebo během jeho provádění jsou určité základní produkty v intervenčních zásobách dočasně nedostupné, článek 27 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví, že dotyčné produkty mohou být mobilizovány na trhu Unie, ačkoli pouze za podmínek, které nejsou v rozporu se zásadou dodávek z intervenčních zásob. Měla by být stanovena pravidla pro takovou mobilizaci.
(6)
V zájmu dodržení zásady, že by se při mobilizaci produktů k dodávkám nejchudším osobám v Unii měla dát přednost intervenčním zásobám optimální distribuce stávajících veřejných zásob mezi členské státy, které se podílejí na plánu, se zajistí tehdy, když se přijme plán a když se koordinuje přeprava v rámci Unie, v jednom nebo více členských státech. Za účelem použití článku 27 nařízení (ES) č. 1234/2007 by také měl být z důvodu řádné finanční správy stanoven práh minimálního množství, kdy by přeprava v rámci Unie již neměla být prováděna.
(7)
Je třeba povolovat rozumné řízení programu a organizovat provádění ročního plánu Unie, je třeba především určit, kdy bude tento plán přijat, u kterých produktů dočasná nedostupnost opravňuje mobilizovat na trhu tento produkt nebo produkt stejné skupiny, a dále stanovit finanční příděl, který má být členskému státu pro tento účel zpřístupněn. Ke splnění výše uvedených cílů by mělo být takové přidělování provedeno na základě žádostí podaných členským státem pro roční plán, a na základě množství v intervenčních zásobách nedostupných produktů a na základě přídělů učiněných během předchozích účetních roků a jejich účinného použití.
(8)
Se stejným cílem, tj. upřednostnit použití intervenčních zásob, by mělo být stanoveno, že dodávky používající produkty, které mají být odebrány z těchto zásob, musí být přiděleny před mobilizací produktů té samé skupiny na trhu Unie.
(9)
Mělo by být dosaženo uskutečnění různých typů dodávek a mělo by být určeno, že veřejná nabídková řízení musí být zveřejněna, aby se zajistilo, že všechny hospodářské subjekty usazené v Unii mají rovný přístup.
(10)
Mělo by být jednoznačně stanoveno, že tato veřejná nabídková řízení musí zahrnovat všechna nezbytná ustanovení o doručení dodávek, a mělo by být přijato ustanovení, aby se upravila platba za ně, založená na splnění nebo nesplnění stanovených požadavků.
(11)
Produkty odebrané z intervenčních zásob v rámci ročního plánu mohou být dodány v původním stavu nebo zpracované pro výrobu potravin, nebo mohou odebrány úplatou za dodávku nebo za výrobu potravin mobilizovaných na trhu Unie. Pro tento druh dodávky je třeba určit produkty dostupné z intervenčních zásob, které mohou být odebrány úplatou za výrobu produktů z obilovin, produktů z rýže a mléčných produktů.
(12)
Aby bylo možné lépe vyhovět žádosti dobročinných sdružení a rozšířit sortiment dodávaných potravin, je třeba uvést, že produkty z intervenčních zásob mohou být za určitých podmínek přidány do ostatních produktů pro výrobu potravin.
(13)
Měly by být v rámci dostupných fondů stanoveny podmínky pro uhrazení nákladů dobročinných organizací vzniklých přepravou produktů a popřípadě také správních nákladů. Měla by se stanovit pravidla pro zúčtování hodnoty produktů odebraných z intervenčních skladů pro účely Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a rovněž pravidla, která mají být použita, pokud jsou zásoby přepravovány z jednoho členského státu do druhého.
(14)
Přepravní náklady musí být hrazeny na základě řádně odůvodněných skutečných nákladů stanovených na základě veřejného nabídkového řízení. Stejně tak by mělo být určeno, že hrazení přepravních nákladů mezi sklady dobročinné organizace a místem konečného rozdělení se provádí na základě podpůrných dokladů.
(15)
V zájmu zajištění zlepšeného použití dostupných zdrojů by mělo být stanoveno, že náklady na přepravu produktů za žádných okolností nemohou dávat podnět k platbám ve formě produktů.
(16)
Je třeba upřesnit druh nejvhodnějších kontrol v rámci provádění ročního plánu, zejména míru kontrol, které mají být prováděny příslušnými orgány. Výroční zprávy o provádění plánu musejí obsahovat údaje, které umožňují vyhodnotit výsledky uvedených kontrol a také provedení opatření.
(17)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Členské státy, které si přejí použít opatření podle článku 27 nařízení (ES) č. 1234/2007 ve prospěch nejchudších osob v Unii, informují každoročně Komisi nejpozději do 1. února před obdobím provádění ročního plánu uvedeného v článku 2 tohoto nařízení.
2. Nejpozději dne 31. května oznámí dotyčné členské státy Komisi:
a)
množství každého typu produktu (vyjádřeného v tunách) požadovaného k provedení plánu na svém území v daném roce;
b)
formu, ve které jsou produkty příjemcům distribuovány;
c)
kritéria, podle kterých jsou příjemci vybíráni;
d)
sazbu poplatků, pokud existuje, které mohou být účtovány příjemcům podle čl. 27 odst. 1 druhého pododstavce písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Pro účely tohoto nařízení se „nejchudšími osobami“ rozumějí fyzické osoby, ať již jednotlivci a rodiny nebo seskupení složená z těchto osob, jejichž situace z hlediska sociální a finanční závislosti je zjištěna nebo uznána na základě platných kriterií určených kompetentními orgány nebo je posouzena s ohledem na kritéria dobročinné organizace působící v jejich prospěch a která jsou schválena příslušnými orgány.
Článek 2
1. Každoročně před 1. říjnem přijme Komise roční plán pro distribuci produktů ve prospěch nejchudších osob z intervenčních zásob rozdělených mezi dotyčné členské státy, dále jen „plán“. Komise za účelem přerozdělení zdrojů mezi členské státy zohlední nejlepší odhady počtu nejchudších osob v dotyčných členských státech. Zohlední též, jak byly v předchozích letech uskutečněny a použity operace, na které byly použity zdroje, zejména na základě zpráv poskytnutých podle článku 11.
2. Komise před vypracováním plánu konzultuje hlavní organizace, které mají zkušenosti s problémy nejchudších osob v Unii.
3. Plán obsahuje zejména:
a)
pro každý členský stát, který používá toto opatření:
i)
maximální finanční zdroje zpřístupněné k uskutečnění své části plánu,
ii)
množství každého typu produktu, které má být odebráno ze zásob držených platebními nebo intervenčními agenturami dále jen „intervenční agentury“,
iii)
grant zpřístupněný pro každý produkt k nákupu na trhu Unie, je-li dotčený produkt v době, kdy je plán přijímán, v zásobách držených intervenčními agenturami dočasně nedostupný.
Tento grant je stanoven pro každý produkt s ohledem za prvé na členským státem uvedené množství, jež je v oznámení uvedeném v čl. 1 odst. 2, za druhé na množství nedostupné v intervenčních zásobách a za třetí na produkty, které byly požadovány a přiděleny během předchozích let, a na jejich současné použití.
Tento grant je vyjádřen v eurech při použití účetní hodnoty produktů, které jsou v intervenčních zásobách nedostupné, stanovených podle čl. 5 odst. 1,
iv)
popřípadě grant na nákup jednoho nebo více produktů na trhu Unie, které nejsou dostupné v členském státě, jenž je požaduje, a zároveň, je-li přeprava v rámci Unie nezbytná k uskutečnění plánu v uvedeném členském státě vzhledem k tomu, že se jedná o množství 60 tun a méně každého nedostupného produktu.
Tento grant je vyjádřen v eurech při použití účetní hodnoty produktů stanovených podle čl. 5 odst. 1;
b)
přidělené částky potřebné k pokrytí nákladů na přepravu intervenčních produktů v rámci Unie držených intervenční agenturou jiného členského státu, než kde je produkt požadován.
4. Komise zveřejní plán co nejrychleji.
Článek 3
1. Provádění plánu začíná 1. října a končí 31. prosince následujícího roku.
2. Odebírání produktů z intervenčních zásob probíhá pravidelně od 1. října do 31. srpna následujícího roku a je přizpůsobeno požadavkům na provádění plánu.
70 % množství stanovených v čl. 2 odst. 3 písm. a) bodě ii) musí být odebráno ze zásob do 1. července roku provádění plánu. Toto ustanovení se však nevztahuje na přidělení množství 500 tun a nižší. Množství, která nebyla z intervenčních zásob odebrána do 30. září roku provádění plánu, už nebudou vyhrazena pro členský stát, kterému byla přidělena podle daného plánu.
V případě másla a sušeného odstředěného mléka 70 % produktů musí být odebráno z intervenčních zásob do 1. února roku provádění plánu. Toto ustanovení se však nevztahuje na přidělení množství 500 tun a nižší.
V případě překročení lhůt uvedených v prvním, druhém a třetím pododstavci nebudou již náklady na skladování intervenčních produktů hrazeny Unií. Toto ustanovení se nepoužije u produktů, které nebyly z intervenčních zásob odebrány do 30. září roku provádění plánu.
Produkty k odebrání musí být z intervenčních zásob odebrány ve lhůtě do 60 dnů od podpisu smlouvy vydražitelem, jemuž byla zakázka na dodávku přidělena, anebo v případě přesunů do 60 dnů od uvědomění příslušného orgánu dodavatelského členského státu příslušným orgánem členského státu určení.
3. U produktů mobilizovaných na trhu podle čl. 2 odst. 3 písm. a) bodů iii) a iv) musí být platební operace u produktů dodávaných operátorem ukončeny do 1. září roku provádění plánu.
4. Během provádění plánu sdělí členské státy neprodleně Komisi jakékoliv změny v provádění plánu na jejich území v rámci přísných limitů finančních prostředků, které mu byly poskytnuty. Toto sdělení doplní další vhodné informace. Týkají-li se odůvodněné změny 5 % či více množství či hodnoty na jeden produkt zapsaných v plánu Unie, bude plán upraven.
5. Členské státy neprodleně informují Komisi o předpokládaných sníženích nákladů na provádění plánu. Komise může na žádost a na základě jejich skutečného použití dostupných produktů a přidělení z předchozích let dostupné zdroje přidělit jiným členským státům.
Článek 4
1. Provádění plánu zahrnuje:
a)
dodávku produktů odebraných z intervenčních zásob;
b)
dodávku produktů mobilizovaných na trhu Unie při použití ustanovení uvedených v čl. 2 odst. 3 písm. a) bodech iii) a iv);
c)
dodávku zpracovaných zemědělských produktů nebo potravin, dostupných nebo získatelných na trhu úplatou za dodávku produktů pocházejících z intervenčních zásob.
2. Produkty mobilizované na trhu, uvedené v odst. 1 písm. b), musí patřit do stejné skupiny produktů jako produkt, který je v intervenčních zásobách dočasně nedostupný.
Je-li však v intervenčních zásobách nedostupná rýže, Komise může povolit odebrání obilovin z intervenčních zásob úplatou za dodávku rýže a produktů z rýže mobilizovaných na trhu.
Stejně tak v případě nedostupnosti obilovin v intervenčních zásobách může Komise povolit odebrání rýže z intervenčních zásob úplatou za dodávku obilovin a produktů z obilovin mobilizovaných na trhu.
Daný produkt může být na trhu mobilizován pouze tehdy, byla-li již odebrána všechna množství produktu ve stejné skupině, která mají být odebrána z intervenčních zásob pro účely dodávek podle čl. 2 odst. 3 písm. a) bodu ii), včetně množství, která mají být přesunuta podle článku 8. Příslušný vnitrostátní orgán informuje Komisi o zahájení mobilizačních postupů na trhu.
3. Týkají-li se dodávky produktů odebraných z intervenčních zásob, příslušný vnitrostátní orgán vypíše nebo nechá vypsat veřejné nabídkové řízení k určení nejvýhodnějších podmínek dodávek. Ve vypsání veřejného nabídkového řízení se přesně uvede povaha a vlastnosti produktu, jenž má být dodán. Produktem, jenž má být dodán, je buď produkt odebraný z intervenčních zásob v nezpracované formě nebo ve stavu po balení a/nebo zpracování, nebo produkt mobilizovaný na trhu za produkt odebraný z intervenčních zásob jako platba za dodávku.
Veřejné nabídkové řízení se týká:
a)
poplatků za zpracování a/nebo balení produktů, které pocházejí z intervenčních zásob;
b)
nebo množství zpracovaných nebo popřípadě balených zemědělských produktů nebo potravin, které mohou být získány použitím produktů z intervenčních zásob dodaných úplatou za takové produkty;
c)
nebo množství zpracovaných zemědělských produktů nebo potravin, které jsou dostupné nebo mohou být získány na trhu dodávkami za platbu produktů, které pocházejí z intervenčních zásob; tyto potraviny musí obsahovat ve svém složení ingredienci, která patří do stejné skupiny produktů jako intervenční produkt poskytnutý úplatou.
V případě podle druhého pododstavce písm. c), pokud se dodávka týká obilovin nebo produktů z obilovin, musí být ve vypsání nabídkového řízení přesně uvedeno, že odebraný produkt je určitou obilovinou ze zásob intervenční agentury. Týká-li se dodávka mléčných výrobků, musí být ve vypsání nabídkového řízení přesně uvedeno, který produkt, tj. máslo nebo sušené mléko, má být odebrán ze zásob intervenční agentury podle toho, jaké zásoby má tato agentura k dispozici.
V případě podle druhého pododstavce písm. c), pokud se dodávka týká rýže nebo produktů z rýže poskytnutých výměnou za obiloviny odebrané z intervenčních zásob, musí být ve vypsání nabídkového řízení přesně uvedeno, že odebraný produkt je daná obilovina ze zásob intervenční agentury. Pokud se dodávka týká obilovin nebo produktů z obilovin poskytnutých výměnou za rýži odebranou z intervenčních zásob, musí být ve vypsání nabídkového řízení přesně uvedeno, že odebraným produktem je rýže ze zásob intervenční agentury.
Pokud dodávka zahrnuje zpracování a/nebo balení produktu, uvede se při vyhlášení výběrového řízení povinnost úspěšného uchazeče poskytnout podle hlavy III nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 (4) ještě před převzetím produktu jistotu ve prospěch intervenční agentury ve výši intervenční ceny, která je platná v den stanovený na převzetí produktu, navýšenou o 10 %. Pro účely hlavy V uvedeného nařízení je základním požadavkem dodávka produktu do místa určení. V případě, že dodávka překročí lhůtu k realizaci plánu podle čl. 3 odst. 1 tohoto nařízení, část jistoty, která propadá, odpovídá 15 % zajištěné částky. Zbývající část jistoty propadá ve výši dalších 2 % za každý den překročení lhůty. Tento pododstavec se nepoužije, pokud byl produkt vyskladněný z intervenčních zásob odevzdán k dispozici úspěšnému uchazeči, se kterým byla uzavřena smlouva o dodávce, jako úplata za již provedenou dodávku.
4. Pokud se dodávka týká zemědělských produktů nebo potravin, jež mají být mobilizovány na trhu, příslušný vnitrostátní orgán vypíše veřejné nabídkové řízení, aby určil nejvýhodnější podmínky dodávek. Veřejné nabídkové řízení přesně určí povahu a vlastnosti produktu nebo potraviny, jež mají být mobilizovány, upřesní požadavky na balení a značení a další povinnosti spojené s dodávkou. Smlouva o dodávce je přidělena vybranému oferentovi pod podmínkou, že složí jistotu, která činí 110 % výše jeho nabídky, a to ve prospěch intervenční agentury podle hlavy III nařízení (EHS) č. 2220/85.
Veřejné nabídkové řízení se týká všech poplatků na dodávky a vyzve k podávání nabídek týkajících se:
a)
maximálního množství zemědělského produktu nebo potraviny, jež mají být mobilizovány na trhu, za pevně stanovenou peněžní částku uvedenou v oznámení;
b)
nebo peněžní částky, která je potřebná k mobilizaci na trhu, za pevně stanovené množství uvedené v oznámení.
5. Produkty intervenční anebo mobilizované na trhu podle čl. 2 odst. 3 písm. a) bodů iii) a iv) nebo odst. 1 prvního pododstavce písm. c) tohoto článku mohou být přidány nebo přimíchány do jiných produktů mobilizovaných na trhu pro výrobu potravin, které mají být dodány pro účely provádění plánu.
6. Přepravní náklady určí veřejné nabídkové řízení.
Členské státy mohou stanovit, že dodávky musí také obsahovat přepravu produktů do skladů dobročinných organizací. V takových případech je přeprava předmětem zvláštního ustanovení ve veřejném nabídkovém řízení a tvoří zvláštní položku v podávané nabídce.
Nabídky týkající se přepravy se podávají v peněžních hodnotách.
Platba přepravních nákladů nemůže být v žádném případě provedena v produktech.
7. Veřejná nabídková řízení zaručují rovný přístup všem hospodářským subjektům usazeným v Unii. Za tímto účelem jsou předmětem oznámení zveřejněných v úředních správních publikacích, jakož i v úplné podobě dostupné na žádost zainteresovaných hospodářských subjektů.
8. Výzvy k podávání nabídek obsahují nezbytná ustanovení o dodávkách, zejména, pokud jde o kvalitu, balení a označení produktu. Také obsahují ustanovení o tom, že pokud kvalita, balení nebo označení produktů oznámených v dobu stanovenou pro dodání neodpovídá přesně tomu, co bylo určeno, ale nebrání tomu, aby zboží nebylo přijato pro zamýšlené použití, mohou příslušné orgány při výpočtu částku snížit.
Článek 5
1. Pro účetní účely Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF), bez ohledu na přílohu VIII nařízení Komise (ES) č. 884/2006 (5), je podle tohoto nařízení účetní hodnotou dostupných intervenčních produktů intervenční cena platná 1. října každého roku.
Pro členské státy, které nepřijaly euro, se účetní hodnota intervenčních produktů převádí na národní měnu pomocí směnného kurzu platného 1. října.
2. Pokud se intervenční produkty přepravují z jednoho členského státu do druhého, dodavatelský členský stát zaznamená doručený produkt v účtech jako nulovou položku a členský stát určení jej zaznamená jako účet v měsíci odeslání při použití cen vypočítaných podle odstavce 1.
Článek 6
Pro účely distribuce potravin nejchudším osobám a provádění kontrol jsou dobročinné organizace, které se starají o příjemce a přímo jim pomáhají, považovány za konečné příjemce distribuce, pokud skutečně provádějí distribuci potravin. Za rozdělené se považují potraviny, které jsou v místě a bez dalšího zásahu přímo dodány ve formě balení nebo jídel, která odpovídají podle jednotlivých případů denním nebo týdenním požadavkům příjemců.
Článek 7
1. Na řádně odůvodněnou žádost k příslušnému orgánu v každém členském státě se dobročinným organizacím pověřeným rozdělením produktů hradí přepravní náklady na území členského státu mezi sklady dobročinných organizací a místy rozdělení příjemcům.
2. Správní náklady plynoucí z dodávek stanovených v tomto nařízení se na základě řádně opodstatněné žádosti podané příslušnému orgánu v každém členském státě hradí dobročinným organizacím a podléhají omezení 1 % hodnoty produktů jim nabídnutých a vypočítávají se podle čl. 5 odst. 1.
3. Náklady uvedené v odstavcích 1 a 2 se členským státům hradí omezeně z dostupných zdrojů k provádění plánu v každém členském státě.
Náklady uvedené v odstavcích 1 a 2 nemohou být předmětem platby ve formě produktů.
Článek 8
1. Nejsou-li produkty obsažené v plánu dostupné z intervence v členském státě, kde jsou takové produkty žádány povolí Komise postupem stanoveným v čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 přesun dotyčného produktu z členského státu, v jehož intervenčních zásobách se nachází, do členského státu, kde se použije k provádění plánu.
Členský stát přijímající produkty zveřejní výzvu k podávání nabídek, aby se určily nejvýhodnější podmínky dodávek. Přepravní náklady v rámci Unie jsou předmětem nabídky předložené v peněžní hodnotě a nemohou být placeny ve formě produktů. V souvislosti s tímto veřejným nabídkovým řízením se použije čl. 4 odst. 7 tohoto nařízení.
2. Přepravní náklady v rámci Unie nese Unie a proplácejí se členskému státu.Za tímto účelem musí žádost o úhradu obsahovat všechny nezbytné doklady, zejména o způsobu přepravy.Výdaj se zaúčtuje k tíži částek uvedených v čl. 2 odst. 3 bodě 2 písm. b). Jsou-li přidělené částky zcela rozděleny, jakékoliv dodatečné financování Unií k pokrytí přepravních nákladů v rámci Unie se poskytuje podle čl. 7 odst. 3.
3. Výzva k podávání nabídek uvede možnost, že hospodářský subjekt může podat nabídku na umístění na trhu Unie se zemědělskými produkty či potravinami, které mají být dodány, a na převzetí produktů z dodávající intervenční agentury, aniž by došlo k přesunu do žádajícího členského státu. Za těchto okolností nejsou žádné přepravní náklady v rámci Unie placeny osobě, které byla zakázka na dodávku udělena.
Žádající členský stát sdělí dodavatelskému členskému státu jméno osoby, které byla zakázka na dodávku produktů udělena.
4. Než je zboží odebráno, dodavatel přebírající dodávku složí jistotu, která se rovná intervenční nákupní ceně platné ke dni stanovenému k převzetí produktů s přirážkou 10 %.
Jistota se skládá podle hlavy III nařízení (EHS) č. 2220/85.
Pro účely hlavy V uvedeného nařízení je prvořadým požadavkem dokončení dodávky v členském státě určení.
Předložení dokumentu o převzetí vystaveného intervenční agenturou určení představuje doklad o dodání produktů.
5. V případě přepravy poskytne členský stát určení dodavatelskému členskému státu jméno smluvní osoby k provedení operace.
Intervenční agentura dodavatelského členského státu produktů předá tyto produkty k dispozici osobě, které byla zakázka na dodávku udělena, nebo jejímu řádně pověřenému zástupci po předložení odběrního listu vystaveného intervenční agenturou členského státu určení.
Příslušný orgán zajistí, aby bylo zboží řádně pojištěno.
Prohlášení o výdeji vystavené intervenční agenturou dodavatelského členského státu obsahuje jeden ze zápisů uvedených v příloze I.
Intervenční agentura dodavatelského členského státu oznámí v přiměřené lhůtě příslušnému orgánu členského státu určení datum ukončení operace vyskladnění.
Přepravní náklady v rámci Unie jsou hrazeny členským státem, kam jsou příslušné produkty určeny, a to ve výši skutečně převzatého množství.
6. Výpočet jakýchkoli ztrát se zapisuje do účtů podle přílohy X písm. c) nařízení (ES) č. 884/2006.
Článek 9
Žádosti o platbu se příslušným orgánům v každém členském státě podávají do čtyř měsíců po dokončení dotyčné operace. V případě, že jsou žádosti podány později, se platba sníží o 20 % s výjimkou případu vyšší moci. Žádosti podané po více než deseti měsících po dokončení operace nejsou přijímány.
Příslušné orgány provedou platbu do dvou měsíců od přijetí žádosti o platbu.
Lhůtu uvedenou ve druhém pododstavci lze nicméně pozastavit písemným sdělením operátorovi nebo organizaci pověřené distribucí produktů v případě závažných nedostatků v průvodních dokladech. Lhůta začne znovu běžet ode dne obdržení požadovaných dokladů, které musí být předány do třiceti kalendářních dnů. Nejsou-li doklady v této lhůtě předány, použije se snížení uvedené v prvním pododstavci.
S výjimkou případu vyšší moci a s ohledem na možnost pozastavení uvedenou v třetím pododstavci se při nedodržení dvouměsíční lhůty stanovené ve druhém pododstavci provede snížení platby členskému státu v souladu s článkem 9 nařízení Komise (ES) č. 883/2006 (6).
Článek 10
1. Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření k zajištění toho, aby:
a)
byly intervenční produkty a popřípadě granty na mobilizaci na trhu s potravinami používány a sloužily účelu stanovenému v čl. 27 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1234/2007;
b)
zboží, které není příjemcům dodáváno volně ložené, mělo na svém obalu jasně viditelný nápis „pomoc EU“, doplněný vyobrazením vlajky Evropské unie v souladu s pokyny uvedenými v příloze II;
c)
označené prováděcí organizace vedly řádné účetnictví a podpůrnou dokumentaci a příslušným orgánům k nim umožnily přístup, aby mohly provést nezbytná ověření;
d)
nabídková řízení byla v souladu s ustanoveními článků 3 a 4 a dodávky byly prováděny v souladu s ustanoveními tohoto nařízení; členské státy musí ustanovit vhodné sankce pro případ, že produkty nebyly vyskladněny v termínu stanoveném v čl. 3 odst. 2.
2. Příslušné orgány provádějí kontroly od převzetí po vyskladnění z intervenčních zásob, anebo případně od mobilizace produktů na trhu použitím čl. 2 odst. 3 písm. a) bodu iii) a iv) nebo čl. 4 odst. 1 písm. c) ve všech stadiích provádění plánu a na všech úrovních distribučního řetězce. Kontroly se provádějí po celé období provádění plánu, na všech stadiích včetně místní úrovně.
Kontroly se týkají alespoň 5 % množství podle každého typu produktů uvedených v článku 2 odst. 3 písm. a) bodě ii). Tato míra kontrol se použije na každé stadium procesu provádění s přihlédnutím ke kritériím rizik, kromě stadia, kdy probíhá distribuce přímo nejchudším osobám.
Kontroly jsou zaměřeny na ověření účetních operací uskladnění a vyskladnění produktů, jakož i na přepravu produktů mezi postupnými prostředníky. Zahrnují rovněž srovnání účetních zásob a fyzických zásob produktů vybraných pro kontrolu.
3. Členské státy přijmou všechna opatření potřebná k zajištění toho, aby byl plán řádně prováděn, předcházelo se protiprávnímu jednání a sankcionovalo se. Proto mohou zejména pozastavit účast hospodářských subjektů v nabídkovém řízení nebo organizací pověřených jejich distribucí podle plánů, v závislosti na druhu a závažnosti zjištěných nedostatků nebo nesrovnalostí.
Článek 11
Členské státy předají každoročně nejpozději do 30. června Komisi zprávu o provádění plánu na svém území během předchozího rozpočtového roku. Zpráva obsahuje:
a)
množství různých produktů odebraných z intervenčních zásob;
b)
typ, množství a hodnotu zboží distribuovaného příjemcům, přičemž zvlášť uvede nezpracované zboží, zpracované zboží a zboží získané náhradou společně s koeficienty zpracování;
c)
přepravní náklady;
d)
správní poplatky;
e)
počet příjemců v průběhu roku.
Zpráva uvede opatření, která byla učiněna k ověření toho, že distribucí zboží bylo dosaženo stanoveného cíle a že se zboží dostalo ke konečným příjemcům. Tato zpráva zejména uvede typ a počet provedených kontrol, dosažené výsledky, jakož i použití sankcí uvedených v čl. 10 odst. 3. Při sestavování následného plánu se zpráva považuje za rozhodující činitel.
Článek 12
Ustanovení tohoto nařízení se použijí, aniž jsou dotčena ustanovení nařízení Komise (ES) č. 1130/2009 (7).
Článek 13
Nařízení (EHS) č. 3149/92 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV.
Článek 14
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. září 2010.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 807/2010
av den 14 september 2010
om närmare bestämmelser för leverans av livsmedel från interventionslager till förmån för de sämst ställda i unionen
(kodifiering)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden”) (1), särskilt artikel 43 g och h jämförd med artikel 4, och
av följande skäl:
(1)
Kommissionens förordning (EEG) nr 3149/92 av den 29 oktober 1992 om närmare bestämmelser för leverans av livsmedel från interventionslager till förmån för de sämst ställda i gemenskapen (2) har ändrats flera gånger (3) på ett väsentligt sätt. För att skapa klarhet och överskådlighet bör den förordningen kodifieras.
(2)
Förfarandet och reglerna för upprättandet av den årsplan för distribution av produkter från interventionslagren som kommissionen utarbetar på grundval av medlemsstaternas uppgifter bör vara enkla. Tidsplanen bör ta hänsyn till behovet av distribution till mottagarna och av finansiell förvaltning av de offentliga interventionslagren.
(3)
För att säkerställa ett mer enhetligt genomförande av denna åtgärd i de medlemsstater som deltar i den, bör det preciseras vad som avses med ”mottagare” och ”slutmottagare” inom ramen för åtgärden. För att underlätta förvaltningen och kontrollen av hur årsplanen genomförs bör det fastställas att de välgörenhetsorganisationer som utsetts av de behöriga nationella myndigheterna kan anses som slutmottagare då de under vissa former delar ut livsmedlen på de platser där de sämst ställda bor.
(4)
De jordbruksprodukter och livsmedel som levereras till de sämst ställda i unionen utgörs normalt av produkter uttagna från unionens interventionslager som bearbetats eller emballerats. Målet kan emellertid också uppnås genom leverans av jordbruksprodukter och livsmedel tillhörande samma produktkategori som saluförs på unionsmarknaden. I sådana fall kan betalning för leveransen ske genom avyttring av de produkter som tas ut från interventionslagren.
(5)
För att möta den tillfälliga bristen på vissa basprodukter i interventionslagren medan årsplanen antas eller är under genomförande, är det enligt artikel 27 i förordning (EG) nr 1234/2007 möjligt att anskaffa dessa produkter på unionsmarknaden på villkor som inte strider mot principen om leverans från interventionslager. Det bör fastställas närmare bestämmelser för sådant anskaffande.
(6)
För att respektera principen att produkter som ska levereras till de sämst ställda företrädesvis ska tas ur interventionslagren, bör det säkerställas att fördelningen av de offentliga lager som finns vid fastställandet av årsplanen mellan de medlemsstater som deltar i ordningen sker på lämpligaste sätt och att samordning sker av de överföringar inom unionen som blivit nödvändiga på grund av brist på önskade produkter i en eller flera medlemsstater. För tillämpningen av artikel 27 i förordning (EG) nr 1234/2007 är det också lämpligt att fastställa en minimikvantitet under vilken överföring inom unionen inte bör ske av ekonomiska skäl.
(7)
För att ordningen ska kunna administreras på bästa sätt och unionens årsplan genomföras är det lämpligt att dels, vid antagandet av årsplanen, fastställa vilka produkter som vid tillfällig brist ska kunna frambringas på marknaden för respektive produkt eller för en produkt av samma kategori, dels fastställa det ekonomiska anslag som ska ställas till medlemsstatens förfogande för detta ändamål. För att uppnå dessa mål bör detta anslag vara beroende av de ansökningar som medlemsstaterna har lämnat in beträffande årsplanen, mängden önskade produkter som inte är disponibla från interventionslagren samt föregående räkenskapsårs anslag och hur dessa utnyttjas.
(8)
För att säkerställa att företrädesvis produkter från interventionslagren används, bör det fastställas att leveranser som ska genomföras av produkter som ska tas ur interventionslagren först ska utföras, innan produkter av samma kategori frambringas på unionsmarknaden.
(9)
Det bör skapas bästa möjliga villkor för genomförandet av de olika leveranserna och ställas krav på offentliggörande av anbudsinfordringar för att garantera lika tillgång för alla aktörer i unionen.
(10)
Det bör klargöras att dessa anbudsinfordringar ska omfatta alla bestämmelser för att genomföra leveranserna samt föreskrivas att betalningen av leveranserna kan anpassas med hänsyn till i vilken mån de fastställda föreskrifterna följs.
(11)
De produkter som ska tas ut från interventionslagren inom ramen för årsplanen får levereras i oförändrat skick eller i bearbetad form för framställning av livsmedel, eller tas ut som betalning för leverans eller framställning av livsmedel som anskaffas på unionsmarknaden. För sistnämnda typ av leveranser bör det preciseras vilka produkter i interventionslagren som får tas ut som betalning för framställning av spannmåls-, ris- och mjölkprodukter.
(12)
För att på bästa sätt tillmötesgå välgörenhetsorganisationers ansökningar och för att öka utbudet av levererade livsmedel bör det specificeras att produkter från interventionslagren, på vissa villkor, får blandas med andra produkter för framställning av livsmedel.
(13)
Villkor bör fastställas för ersättning av välgörenhetsorganisationers kostnader för transport av produkter och, i förekommande fall, även för administrativa kostnader inom ramen för de disponibla medlen. Vidare bör regler fastställas för bokföringen av uttagna interventionsprodukters värde som en utgift för Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ), samt bestämmelser för överföring av lager från en medlemsstat till en annan.
(14)
Transportkostnaderna bör ersättas på grundval av de faktiska kostnaderna, som fastställs i ett anbudsförfarande. Det bör dock klargöras att ersättning för kostnaderna för transport mellan hjälporganisationernas lager och platsen för den slutliga utdelningen utgår efter det att verifikationer lämnats.
(15)
För att säkerställa en bättre användning av tillgängliga resurser bör det särskilt anges att utgifterna vid transport av produkterna under inga omständigheter får betalas in natura.
(16)
Det bör anges vilka kontroller som ska ingå i årsplanen och särskilt hur många kontroller som de behöriga myndigheterna ska genomföra. Årsrapporterna för planerna bör innehålla uppgifter som gör det möjligt att bedöma kontrollresultat och därigenom genomförandet av åtgärden.
(17)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den samlade marknadsordningen inom jordbruket.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. De medlemsstater som önskar tillämpa den åtgärd som föreskrivs i artikel 27 i förordning (EG) nr 1234/2007 för de sämst ställda i unionen ska underrätta kommissionen om detta senast den 1 februari varje år före genomförandeperioden för den årsplan som avses i artikel 2 i denna förordning.
2. De berörda medlemsstaterna ska senast den 31 maj meddela kommissionen följande:
a)
Vilka kvantiteter av varje typ av produkt (uttryckt i ton) som krävs för att genomföra planen inom deras territorium för året i fråga.
b)
I vilken form produkterna ska delas ut till mottagarna.
c)
Vilka kriterier som mottagarna ska uppfylla.
d)
I förekommande fall, vilka avgiftsnivåer som kan åläggas mottagarna i enlighet med artikel 27.1 andra stycket b i förordning (EG) nr 1234/2007.
3. I denna förordning avses med ”de sämst ställda” fysiska personer, individer eller familjer, eller grupper bestående av dessa personer, som på grundval av kriterier som antagits av behöriga myndigheter, eller enligt kriterier som tillämpas av välgörenhetsorganisationerna och som godkänts av de behöriga myndigheterna, konstaterats vara eller erkänts som beroende av socialt eller ekonomiskt stöd.
Artikel 2
1. Kommissionen ska senast den 1 oktober varje år fastställa en årsplan för distribution av livsmedel till de sämst ställda, fördelat på berörda medlemsstater (nedan kallad plan). Vid fördelningen av resurserna mellan medlemsstaterna ska kommissionen beakta optimala beräkningar av det antal personer i de berörda medlemsstaterna som har det sämst ställt. Den ska också beakta genomförandet och utnyttjandet av åtgärder under tidigare budgetår, särskilt på grundval av de rapporter som avses i artikel 11.
2. Innan planen upprättas ska kommissionen rådfråga de viktigaste organisationer som har kunskaper om de sämst ställda personernas problem i unionen.
3. I planen ska särskilt följande fastställas:
a)
För var och en av medlemsstater som genomför åtgärden, följande punkter:
i)
De maximala finansiella medel som ställs till förfogande för genomförandet av deras andel av planen.
ii)
Den kvantitet av varje produkttyp som ska tas ut från lager som innehas av de utbetalande organen eller interventionsorganen (nedan gemensamt kallade interventionsorgan).
iii)
Deras tilldelning för inköp på unionsmarknaden i fråga om en produkt som för tillfället inte finns tillgänglig i interventionsorganens lager, vilket konstaterats vid antagandet av planen.
Denna tilldelning ska i fråga om respektive produkt fastställas med beaktande av den kvantitet som anges i deras meddelande enligt artikel 1.2, icke tillgängliga kvantiteter i interventionslagren, liksom det effektiva utnyttjandet av de produkter som begärts och ställts till deras förfogande under tidigare budgetår.
Tilldelningen ska anges i euro med tillämpning av de icke tillgängliga produkternas bokföringsvärde i interventionslagren, fastställt i enlighet med artikel 5.1.
iv)
I förekommande fall, tilldelning för inköp på unionsmarknaden av en eller flera produkter som inte är tillgängliga i den medlemsstat där de begärs, om den överföring inom unionen som är nödvändig för att genomföra årsplanen i den medlemsstaten gäller en kvantitet om högst 60 ton per icke tillgänglig produkt.
Denna tilldelning ska anges i euro med tillämpning av den berörda produktens bokföringsvärde, fastställt i enlighet med artikel 5.1.
b)
Nödvändiga krediter för att täcka kostnaderna för transporter inom unionen av produkter som innehas av ett interventionsorgan i en annan medlemsstat än den där produkten rekvireras.
4. Kommissionen ska offentliggöra planen snarast möjligt.
Artikel 3
1. Planens genomförandeperiod börjar den 1 oktober och avslutas den 31 december påföljande år.
2. Uttag av produkter från interventionslagren ska ske från och med den 1 oktober till och med den 31 augusti följande år på ett regelbundet sätt som följer kraven i planen.
70 % av de kvantiteter som avses i artikel 2.3.a ii ska tas ut ur lagren före den 1 juli det år då planen genomförs. Denna skyldighet gäller emellertid inte för tilldelningar som är mindre än eller lika med 500 ton. De kvantiteter som inte har tagits ut ur lagren den 30 september det år då planen genomförs ska, inom ramen för den berörda planen, inte längre tilldelas den medlemsstat som skulle ha tagit emot dem.
När det gäller smör och mjölkpulver ska dock 70 % av produkterna tas ut ur interventionslagren före den 1 februari det år då planen genomförs. Denna skyldighet gäller inte för tilldelningar som är mindre än eller lika med 500 ton.
I händelse av att de tidsfrister som anges i första, andra och tredje styckena överskrids ska kostnaderna för lagringen av interventionsprodukterna inte längre betalas av unionen. Denna bestämmelse ska inte gälla för produkter som inte har tagits ut ur interventionslagren den 30 september det år då planen genomförs.
De produkter som ska tas ut ska avlägsnas ur interventionslagret inom sextio dagar från den dag då kontraktet undertecknas av leverantören eller, vid överföring, inom sextio dagar efter det att den behöriga myndigheten i destinationsmedlemsstaten har underrättat den behöriga myndigheten i den levererande medlemsstaten.
3. När det gäller produkter som ska anskaffas på marknaden med tillämpning av artikel 2.3 a iii och iv ska betalningen av de produkter som aktören ska leverera vara avslutad före den 1 september det år då planen genomförs.
4. Under planens genomförandeperiod ska medlemsstaterna utan dröjsmål till kommissionen anmäla eventuella ändringar som kan följa av att planen inom deras territorium genomförs strikt inom gränserna för de medel som ställs till deras förfogande. Ett sådant meddelande ska åtföljas av alla relevanta uppgifter. Om befogade ändringar omfattar 5 % eller mer av de kvantiteter eller de värden som anges för respektive produkt i unionens plan ska en översyn av denna vidtas.
5. Medlemsstaterna ska utan dröjsmål meddela kommissionen minskningar av förutsebara utgifter vid planens genomförande. Kommissionen kan tilldela övriga medlemsstater tillgängliga resurser i enlighet med deras önskemål och det effektiva utnyttjandet av produkter som ställts till förfogande liksom tilldelningar under tidigare budgetår.
Artikel 4
1. Planens genomförande ska omfatta följande:
a)
Leverans av produkter som tas ut från interventionslager.
b)
Leverans av produkter som anskaffas på unionsmarknaden med tillämpning av bestämmelserna i artikel 2.3 a iii och iv.
c)
Leverans av bearbetade jordbruksprodukter eller livsmedel som är tillgängliga eller kan anskaffas på marknaden mot leverans av produkter från interventionslagren.
2. De produkter som anskaffas på unionsmarknaden enligt punkt 1 b ska tillhöra samma produktgrupp som den produkt som för tillfället inte finns tillgänglig i interventionslagren.
Om ris inte finns tillgängligt i interventionslagren, får kommissionen tillåta uttag av spannmål ur interventionslagren som betalning för en leverans av ris och risprodukter som anskaffas på marknaden.
Om spannmål inte finns tillgängligt i interventionslagren, får kommissionen på motsvarande sätt tillåta uttag av ris ur interventionslager som betalning för en leverans av spannmål och spannmålsprodukter som anskaffas på marknaden.
Anskaffandet på marknaden av en given produkt får endast genomföras om de förnödenheter som ska tillhandahållas redan har tilldelats, enligt beräkningar av varje kvantitet produkter ur samma grupp som ska tas ut från interventionslager med tillämpning av artikel 2.3 a ii, inbegripet de kvantiteter som ska överföras med tillämpning av artikel 8. Den behöriga nationella myndigheten ska underrätta kommissionen om att ett förfarande för anskaffande på marknaden har inletts.
3. Om leveranserna avser produkter som tagits ut från interventionslager ska den behöriga nationella myndigheten genomföra eller låta genomföra en anbudsinfordran i syfte att fastställa de mest fördelaktiga villkoren för att tillhandahålla leveranserna. I anbudsinfordran ska arten av och egenskaperna hos den produkt som ska tillhandahållas noga anges. Den produkt som ska levereras ska antingen vara den produkt som uttagits från interventionslagret utan att bearbetas eller som emballerats och/eller bearbetats, eller en produkt som saluförs på marknaden genom uttag av en produkt från interventionslagren som betalning för leveransen.
Anbudet ska omfatta
a)
antingen kostnader för förädling eller bearbetning av produkter från interventionslager,
b)
eller den kvantitet förädlade eller i förekommande fall bearbetade jordbruks- eller livsmedelsprodukter som kan anskaffas genom utnyttjande av produkter i interventionslager, genom tillhandahållandet av sådana produkter som betalning,
c)
eller den kvantitet bearbetade jordbruksprodukter eller livsmedel som är tillgänglig eller kan anskaffas på marknaden mot leverans av produkter från interventionslagren. De anskaffade livsmedlen ska innehålla en ingrediens som tillhör samma grupp av produkter som de interventionsprodukter som levereras som betalning.
I det fall som avses i andra stycket c, och då leveransen avser spannmål eller spannmålsprodukter, ska det vid anbudsinfordran anges att den produkt som ska uttas är en viss spannmål som innehas av ett interventionsorgan. När leveransen avser mjölkprodukter ska det i anbudsinfordran anges vilken produkt som ska tas ut från ett interventionsorgans lager, dvs. smör eller mjölkpulver, beroende på vad som finns i detta organs lager.
Vid tillämpningen av andra stycket c och om leveransen avser ris eller risprodukter i utbyte mot spannmål som tas ut ur interventionslagren, ska det i anbudsinfordran anges att den produkt som ska tas ut är en viss sorts spannmål som innehas av ett interventionsorgan. När leveransen avser spannmål eller spannmålsprodukter i utbyte mot ris som tas ut från interventionslagren, ska det i anbudsinfordran anges att den produkt som ska tas ut är ris som innehas av ett interventionsorgan.
Om leveranserna omfattar bearbetning eller förpackning av produkten ska i anbudsinfordran anges att de sökande före övertaget ska ställa en säkerhet till förmån för interventionsorganet i enlighet med avdelning III i kommissionens förordning (EEG) nr 2220/85 (4) med ett belopp som motsvarar det tillämpliga interventionspriset den dag som fastställts för övertagandet plus 10 %. Vid tillämpningen av avdelning V i ovannämnda förordning är det viktigaste kravet att produkten levereras till den avsedda destinationen. Om produkten levereras efter utgången av planens genomförandeperiod enligt artikel 3.1 i denna förordning ska 15 % av säkerhetsbeloppet förverkas. Därefter förverkas det återstående säkerhetsbeloppet med 2 % per dag som tidsfristen överskrids. Detta stycke ska inte tillämpas om den produkt som uttagits från interventionslagret ställs till leverantörens förfogande som betalning för en redan utförd leverans.
4. Om leveranserna avser jordbruks- eller livsmedelsprodukter som ska anskaffas på marknaden ska den behöriga nationella myndigheten genomföra en anbudsinfordran i syfte att fastställa de mest fördelaktiga villkoren för att tillhandahålla leveranser. I anbudsinfordran ska noga anges arten av och egenskaperna hos den produkt eller det livsmedel som ska anskaffas, föreskrifter om bearbetning och märkning samt övriga förpliktelser som är knutna till leveranserna. Leveranskontraktet ska tilldelas den anbudsgivare som väljs ut på villkor att denne ställer en säkerhet på 110 % av anbudsbeloppet till förmån för interventionsorganet i enlighet med avdelning III i förordning (EEG) nr 2220/85.
Anbudsinfordran ska avse alla leveranskostnader och syfta till en presentation av anbud som i förekommande fall omfattar
a)
maximal kvantitet av den jordbruks- eller livsmedelsprodukt som ska anskaffas på marknaden till ett monetärt belopp som fastställs i anbudsinfordran, eller
b)
det monetära belopp som krävs för att på marknaden anskaffa den kvantitet som anges i anbudsinfordran.
5. Produkterna från interventionslagren och de produkter som har anskaffats på marknaden med tillämpning av artikel 2.3 a iii och iv eller punkt 1 första stycket c i denna artikel får blandas med eller tillsättas till andra produkter som har anskaffats på marknaden för framställning av sådana livsmedel som ska levereras för planens genomförande.
6. Transportkostnaderna ska fastställas genom anbudsinfordran.
Medlemsstaterna får fastställa att leveranserna också ska omfatta transport av produkterna till hjälporganisationens depå. I sådana fall ska transporten omfattas av en särskild bestämmelse i anbudsinfordran och utgöra en särskild punkt i underleverantörens anbud.
Anbud som avser transporter ska uttryckas i monetära värden.
Betalning av transportkostnader får inte i något fall verkställas i produkter.
7. Anbudsförfarandet ska säkerställa lika tillträde för alla aktörer som är etablerade inom unionen. Därför ska anbudsinfordringarna offentliggöras i meddelanden som distribueras tillsammans med officiella administrativa publikationer samt, på begäran av berörda aktörer, tillhandahållas i fullständig form.
8. Anbudsinfordringarna ska omfatta de bestämmelser som krävs för leveransens genomförande, bland annat rörande produkternas kvalitet, förpackning och märkning. De ska även innehålla en bestämmelse som innebär att den behöriga myndigheten får betala ett lägre belopp om produkternas kvalitet, förpackning eller märkning vid den tidpunkt som fastställts för leveransen inte exakt motsvarar föreskrifterna, men produkterna ändå kan godtas för den avsedda användningen.
Artikel 5
1. I Europeiska garantifonden för jordbrukets (EGFJ) bokföring, och utan att det påverkar tillämpningen av bilaga VIII till kommissionens förordning (EG) nr 884/2006 (5), ska bokföringsvärdet för de interventionsprodukter som ställs till förfogande enligt den här förordningen vara detsamma som gällande interventionspris den 1 oktober varje räkenskapsår.
För de medlemsstater som inte har infört euron ska interventionsprodukternas bokföringsvärde omräknas till den nationella valutan med hjälp av den växelkurs som gällde den 1 oktober.
2. Om interventionsprodukter transporteras från en medlemsstat till en annan ska den levererande medlemsstaten bokföra den levererade produkten till ett värde av noll, och destinationsmedlemsstaten ska bokföra produkten som intäkt under uttagsmånaden, till det pris som fastställs enligt punkt 1.
Artikel 6
För distributionen av livsmedel till de sämst ställda och för verkställande av kontroller ska de välgörenhetsorganisationer som tar hand om mottagarna och har kontakt med dem anses som slutmottagare om de faktiskt distribuerar livsmedlen. De livsmedel som lokalt levereras direkt till mottagarna i form av paket eller måltider efter behov, dagligen eller varje vecka, ska anses som distribuerade.
Artikel 7
1. På välgrundad begäran ställd till den behöriga myndigheten i respektive medlemsstat ska de organisationer som utsetts för distribution av produkter få ersättning för transportkostnader inom medlemsstatens territorium mellan hjälporganisationernas lager och platsen för utdelning till mottagarna.
2. Efter en motiverad begäran från organisationerna får den behöriga myndigheten i varje medlemsstat ersätta administrativa kostnader i samband med de leveranser som föreskrivs i denna förordning upp till 1 % av värdet av de produkter som ställs till deras förfogande, vilket ska beräknas i enlighet med artikel 5.1.
3. Medlemsstaterna ska ersättas för de utgifter som avses i punkterna 1 och 2 inom ramen för de ekonomiska resurser som finns tillgängliga för att genomföra planen i varje medlemsstat.
De utgifter som avses i punkterna 1 och 2 får inte betalas in natura.
Artikel 8
1. Om de produkter som ingår i planen inte finns tillgängliga i interventionslager i den medlemsstat där det finns behov av dem, ska kommissionen tillåta, enligt det förfarande som avses i artikel 195.2 i förordning (EG) nr 1234/2007, överföring av produkterna från en annan medlemsstat där de finns tillgängliga i interventionslager till den medlemsstat där de ska användas för att genomföra planen.
Den mottagande medlemsstaten ska genomföra eller låta genomföra en anbudsinfordran för att fastställa de fördelaktigaste villkoren för leveransen. För transportkostnaderna inom unionen ska en offert lämnas som måste vara på ett penningbelopp, eftersom betalningen inte får utgöras av varor. Artikel 4.7 i denna förordning ska gälla för denna anbudsinfordran.
2. Unionen ska stå för transportkostnaderna inom unionen och ersätta medlemsstaten för dessa. Ansökan om ersättning ska innehålla alla nödvändiga verifikationer, särskilt de som avser transporten. Utgifterna ska avräknas mot de anslag som avses i artikel 2.3 b. Om alla anslag har delats ut ska eventuell ytterligare unionsfinansiering av transport inom unionen ske i enlighet med artikel 7.3.
3. Vid anbudsinfordran ska det omnämnas att operatören har möjlighet att lämna ett anbud som avser saluföring på unionsmarknaden av de jordbruksprodukter och livsmedel som ska levereras och övertagande av produkter från det levererande interventionsorganet utan överföring till den medlemsstat som framlagt en begäran. Under dessa omständigheter ska inga omkostnader för transport inom unionen betalas till den person som tilldelats kontraktet för leveransen.
Den medlemsstat som framlagt en begäran ska underrätta den levererande medlemsstaten om vem som har tilldelats kontrakt för leveransen.
4. Innan varorna förflyttas ska den person som tilldelats kontrakt för leveransen ställa en säkerhet på ett belopp motsvarande det interventionsuppköpspris som gäller den dag som är fastställd för övertagande av produkterna, höjt med 10 %.
Säkerheten ska ställas i enlighet med avdelning III i förordning (EEG) nr 2220/85.
Beträffande tillämpningen av avdelning V i samma förordning ska det främsta kravet vara att produkterna levereras till bestämmelselandet.
Framläggande av ett övertagandedokument som utfärdats av interventionsorganet i bestämmelsestaten ska anses vara bevis för produkternas leverans.
5. Vid överföring ska destinationsmedlemsstaten underrätta den levererande medlemsstaten om vem som har tilldelats kontrakt för överföringen.
Interventionsorganet i den levererande medlemsstaten ska ställa produkterna till förfogande för leverantören eller dennes bemyndigade ombud mot uppvisande av en uttagsorder som har utfärdats av interventionsorganet i destinationsmedlemsstaten.
Den behöriga myndigheten ska säkerställa att varorna är försäkrade på lämpligt sätt.
Den leveransdeklaration som utfärdas av interventionsorganet i den levererande medlemsstaten ska innehålla någon av de uppgifter som anges i bilaga I.
Interventionsorganet i den levererande medlemsstaten ska så snart som möjligt underrätta den behöriga myndigheten i destinationsmedlemsstaten om vilken dag som uttaget har avslutats.
Utgifterna vid transport inom unionen ska betalas av destinationsmedlemsstaten på grundval av vilka kvantiteter som faktiskt anländer dit.
6. Eventuella förluster ska bokföras i enlighet med led c i bilaga X till förordning (EG) nr 884/2006.
Artikel 9
Betalningsansökningar ska lämnas in till de behöriga myndigheterna i varje medlemsstat senast fyra månader efter det att åtgärden i fråga har genomförts. För ansökningar som lämnas in efter denna tidsfrist ska beloppet sänkas med 20 %, utom i fall av force majeure. Ansökningar som lämnas in mer än tio månader efter det att åtgärden har genomförts beaktas inte.
De behöriga myndigheterna ska göra utbetalningen senast två månader efter det att ansökan lämnats in.
Den tidsfrist som anges i andra stycket kan tillfälligt upphävas om detta begärs skriftligen av den aktör eller den organisation som ska dela ut produkterna och skälet är allvarliga brister i de styrkande handlingarna. Tidsfristen fortsätter att löpa från och med dagen för mottagandet av de begärda handlingarna, vilka ska lämnas inom 30 kalenderdagar. Om handlingarna inte lämnas in inom denna tidsfrist ska den sänkning som anges i första stycket tillämpas.
Utom i fall av force majeure eller i fall av tillfälligt upphävande av tidsfristen enligt tredje stycket, ska varje överskridande av tidsfristen på två månader enligt andra stycket innebära en minskning av betalningen till medlemsstaten i enlighet med artikel 9 i kommissionens förordning (EG) nr 883/2006 (6).
Artikel 10
1. Medlemsstaterna ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa följande:
a)
Interventionsprodukter samt i förekommande fall tilldelning för anskaffande av livsmedel på marknaden ska ha den användning och de syften som fastställs i artikel 27.1 och 27.2 i förordning (EG) nr 1234/2007.
b)
Varor som inte levereras i lösvikt till mottagarna ska på ett tydligt och läsbart sätt märkas med uppgiften ”EU-stöd” och uppgiften ska åtföljas av Europeiska unionens flagga, vilken ska återges i enlighet med instruktionerna i bilaga II.
c)
De välgörenhetsorganisationer som ska genomföra åtgärderna ska bevara alla styrkande underlag och bokföringsunderlag och ge behöriga myndigheter tillgång till underlagen i samband med kontroll.
d)
Anbudsinfordringarna ska vara förenliga med bestämmelserna i artiklarna 3 och 4 och leveranserna ska ske i enlighet med bestämmelserna i denna förordning; särskilt gäller att medlemsstaterna ska fastställa sanktioner för de fall då produkterna inte har avhämtats inom den period som fastläggs i artikel 3.2.
2. De behöriga myndigheternas kontroller ska genomföras efter det att varorna tagits om hand efter uttaget ur interventionslagren eller efter det att produkterna har anskaffats på marknaden med tillämpning av artikel 2.3 a iii och iv eller artikel 4.1 c, och kontrollerna ska göras under alla faser av planen och i alla distributionsled. Kontrollerna ska göras under planens hela genomförandeperiod, under alla faser, inklusive på lokal nivå.
Kontrollerna ska omfatta minst 5 % av kvantiteterna per typ av produkt som avses i artikel 2.3 a ii. Denna siffra gäller för varje fas av genomförandet, med undantag för den fas då utdelning till de sämst ställda sker, med hänsyn till riskkriterierna.
Syftet med kontrollerna är att undersöka in- och utlagring av produkter samt förflyttningen av produkter mellan olika aktörer. Det ska också göras en jämförelse mellan bokförda lager och faktiska lager när det gäller de produkter som valts ut för kontrollerna.
3. Medlemsstaterna ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att planen verkställs på ett bra sätt, och förebygga och sanktionera överträdelser. Medlemsstaterna får för detta ändamål förbjuda aktörer att delta i anbudsinfordringar och förbjuda organisationer att delta i distributionen enligt planerna, beroende på arten och omfattningen av de brister eller överträdelser som har konstaterats.
Artikel 11
Varje medlemsstat ska senast den 30 juni varje år sända en rapport till kommissionen om genomförandet av planen inom sitt territorium under föregående år. Lägesrapporten ska ange:
a)
vilka kvantiteter av de olika produkterna som uttagits ur interventionslagren,
b)
typen, kvantiteten och värdet av varor som distribuerats till de sämst ställda, indelat på obearbetade produkter, bearbetade produkter och ersättningsprodukter, och med bearbetningskoefficienterna angivna,
c)
transport- och överföringsutgifter,
d)
administrativa utgifter,
e)
antalet mottagare under året.
Rapporten ska redogöra för vilka kontrollåtgärder som har vidtagits för att säkerställa att varorna har använts för avsett ändamål och nått slutmottagarna. I synnerhet ska rapporten redogöra för typer av kontroller och deras antal, uppnådda resultat samt fall där sanktioner har tillämpats i enlighet med artikel 10.3. Rapporten är av avgörande betydelse vid utarbetandet av framtida planer.
Artikel 12
Den här förordningen ska tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av kommissionens förordning (EG) nr 1130/2009 (7).
Artikel 13
Förordning (EEG) nr 3149/92 ska upphöra att gälla.
Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till denna förordning och ska läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga IV.
Artikel 14
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 14 september 2010.