SMĚRNICE KOMISE 2010/60/EU
ze dne 30. srpna 2010,
kterou se stanovují některé odchylky pro uvádění směsí osiv pícnin určených k uchování přirozeného životního prostředí na trh
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 66/401/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva pícnin na trh (1), a zejména na čl. 13 odst. 1 čtvrtý pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Otázky biologické rozmanitosti a zachování genetických zdrojů rostlin získávají v průběhu posledních let stále více na významu, jak ukazuje vývoj na mezinárodní úrovni a na úrovni EU. Jako příklady lze uvést rozhodnutí Rady 93/626/EHS ze dne 25. října 1993 o uzavření Úmluvy o biologické rozmanitosti (2), rozhodnutí Rady 2004/869/ES ze dne 24. února 2004 o uzavření Mezinárodní smlouvy o genetických zdrojích rostlin pro výživu a zemědělství jménem Evropského společenství (3), nařízení Rady (ES) č. 870/2004 ze dne 26. dubna 2004, kterým se zřizuje program Společenství pro zachování, popis, sběr a využití genetických zdrojů v zemědělství a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 1467/94 (4), a nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (5). V rámci právních předpisů EU, jimiž se řídí uvádění směsí osiv pícnin na trh, a to směrnice 66/401/EHS, by měly být stanoveny zvláštní podmínky, aby byly tyto otázky zohledněny.
(2)
Aby bylo umožněno uvádění směsí osiv pícnin určených k uchování přirozeného životního prostředí na trh v rámci uchování genetických zdrojů (dále jen „směsi určené k uchování“) i v případech, kdy tyto směsi nesplňují některé obecné požadavky pro uvádění na trh stanovené ve směrnici 66/401/EHS, je nezbytné stanovit některé odchylky.
(3)
Aby se zajistilo, že směsi uváděné na trh jako směsi určené k uchování budou splňovat požadavky těchto odchylek, je nezbytné stanovit, že při uvádění těchto směsí na trh je zapotřebí povolení. Toto povolení by se mělo udělovat na základě žádosti.
(4)
Touto směrnicí by však neměla být dotčena směrnice Komise 2008/62/ES ze dne 20. června 2008, kterou se stanovují některé odchylky pro povolování zemědělských krajových odrůd a odrůd, které jsou přirozeně adaptovány na místní a regionální podmínky a ohroženy genetickou erozí, a pro uvádění osiva a sadby brambor těchto odrůd na trh (6), pokud jde o směsi určené k uchování obsahující uchovávané odrůdy ve smyslu směrnice 2008/62/ES.
(5)
Zvláštní oblasti ochrany vyhlášené členskými státy v souladu se směrnicí Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (7) jsou oblasti s přirozenými a polopřirozenými stanovišti, která si zasluhují ochranu. Tyto oblasti by měly být považovány za zdrojové oblasti směsí určených k uchování. Členské státy by také měly mít možnost vyhlásit další oblasti přispívající k uchování genetických zdrojů rostlin v případě, že tyto oblasti podléhají srovnatelným pravidlům.
(6)
Mělo by být stanoveno, že složky směsi určené k uchování se budou v povolení a na návěsce uvádět jako druhy, případně poddruhy. Zároveň by zde měly být uvedeny konkrétní údaje o klíčivosti složek směsi, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které nesplňují požadavky ohledně klíčivosti stanovené v příloze II uvedené směrnice. Pokud jde o tyto požadavky, u přímo sklízených směsí určených k uchování je nezbytné zohlednit použitou metodu sklizně.
(7)
Před vydáním povolení pro uvedení na trh je nezbytné stanovit odchylky pro zkoušku směsi určené k uchování prováděnou členskými státy. Způsob provádění zkoušek těchto směsí by měl také v určitých případech umožnit rozlišení mezi metodami sklizně směsí z jednotlivě pěstovaných plodin a přímo sklízených směsí určených k uchování.
(8)
Aby se zajistilo, že uvádění směsí určených k uchování na trh probíhá v souladu s cílem uchování genetických zdrojů, měla by být stanovena omezení, zejména pokud jde o oblast původu a zdrojovou oblast.
(9)
Mělo by být pevně stanoveno maximální množství směsí určených k uchování uváděných na trh. K zajištění toho, aby bylo toto maximální množství dodržováno, by měly členské státy od producentů vyžadovat, aby oznamovali množství směsí určených k uchování, u kterých chtějí žádat o povolení, a je-li to nutné, měly by příslušné množství producentům přidělovat.
(10)
Sledovatelnost směsí určených k uchování by měla být zajištěna prostřednictvím příslušných požadavků na uzavírání a označování.
(11)
K zajištění správného používání pravidel stanovených v této směrnici by mělo být prováděno úřední sledování.
(12)
Po uplynutí odpovídajícího období by Komise měla posoudit, zda jsou opatření stanovená touto směrnicí účinná.
(13)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro osivo a sadbu v zemědělství, zahradnictví a lesnictví,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Definice
Pro účely této směrnice:
a)
„zdrojovou oblastí“ se rozumí:
i)
oblast vyhlášená členským státem jako zvláštní oblast ochrany v souladu s čl. 4 odst. 4 směrnice 92/43/EHS,
ii)
oblast podílející se na uchování genetických zdrojů rostlin vyhlášená členským státem v souladu s vnitrostátním postupem založeném na kritériích srovnatelných s kritérii podle čl. 4 odst. 4 směrnice 92/43/EHS ve spojení s čl. 1 písm. k) a l) uvedené směrnice, která je spravována, chráněna a sledována způsobem odpovídajícím článkům 6 a 11 uvedené směrnice;
b)
„lokalitou sběru“ se rozumí část zdrojové oblasti, na níž byl proveden sběr osiva;
c)
„přímo sklízenou směsí“ se rozumí směs osiv uváděná na trh jako směs získaná v lokalitě sběru s čištěním nebo bez čištění;
d)
„směsí z jednotlivě pěstovaných plodin“ se rozumí směs osiv vyrobená podle následujícího procesu:
i)
v lokalitě sběru je získáno osivo jednotlivých druhů,
ii)
osivo uvedené v bodu i) se namnoží mimo lokalitu sběru jako jednodruhové osivo,
iii)
tato jednodruhová osiva se poté smíchají, a tak se vytvoří směs složená z rodů, druhů a případně poddruhů, které jsou typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru.
Článek 2
Směsi určené k uchování
1. Odchylně od čl. 3 odst. 1 a 2 směrnice 66/401/EHS mohou členské státy povolit uvádění směsí různých rodů, druhů a případně poddruhů na trh, které jsou určeny k uchování přirozeného životního prostředí v kontextu uchování genetických zdrojů podle čl. 22a odst. 1 písm. b) uvedené směrnice.
Tyto směsi mohou obsahovat osivo pícnin, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS, a dále osivo rostlin, které nejsou pícninami ve smyslu uvedené směrnice.
Tyto směsi se dále označují jako „směsi určené k uchování“.
2. V případech, kdy směs určená k uchování obsahuje uchovávanou odrůdu, použije se směrnice 2008/62/ES.
3. Pokud není v této směrnici uvedeno jinak, použije se směrnice 66/401/EHS.
Článek 3
Oblast původu
Když členský stát udělí povolení k uvedení směsi určené k uchování na trh, určí zároveň oblast, s níž je směs přirozeně spojena a která se dále označuje jako „oblast původu“. Zohlední přitom informace od orgánů odpovědných za genetické zdroje rostlin nebo od organizací, které jsou v členských státech pro tento účel uznávány. Pokud se oblast původu nachází ve více než jednom členském státě, bude určena všemi dotčenými členskými státy na základě vzájemné dohody.
Článek 4
Povolení
1. Členské státy mohou povolit uvádění směsí určených k uchování na trh v jejich oblasti původu za podmínky, že tyto směsi splňují požadavky uvedené v článku 5 v případě přímo sklízených směsí, nebo požadavky uvedené v článku 6 v případě směsí z jednotlivě pěstovaných plodin.
2. Povolení musí obsahovat tyto údaje:
a)
jméno a adresa producenta;
b)
metoda sklizně: přímá sklizeň nebo z jednotlivě pěstovaných plodin;
c)
procentní podíl hmotnosti složek představovaných jednotlivými druhy a případně poddruhy;
d)
v případě směsí z jednotlivě pěstovaných plodin konkrétní údaje o klíčivosti složek směsi, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které nesplňují požadavky ohledně klíčivosti stanovené v příloze II uvedené směrnice;
e)
množství směsi, které se má povolení týkat;
f)
oblast původu;
g)
omezení uvádění na trh v oblasti původu;
h)
zdrojová oblast;
i)
lokalita sběru a v případě směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin také lokalita, kde se provádí množení;
j)
typ stanoviště v lokalitě sběru;
k)
rok sběru.
3. Pokud jde o odst. 2 písm. c), u přímo sklízených směsí určených k uchování je dostačující uvést ty složky představované druhy a případně poddruhy, které jsou typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru a které mají jakožto složky směsi význam pro ochranu životního prostředí v kontextu zachování genetických zdrojů.
Článek 5
Požadavky pro získání povolení pro přímo sklízené směsi určené k uchování
1. Přímo sklízená směs určená k uchování musí být ve zdrojové oblasti získána z lokality sběru, která nebyla oseta po dobu 40 let před podáním žádosti producentem podle čl. 7 odst. 1. Zdrojová oblast musí spadat do oblasti původu.
2. Procentní podíl složek přímo sklízené směsi určené k uchování, které představují druhy a případně poddruhy typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru a které mají jakožto složky směsi význam pro uchování přirozeného životního prostředí v rámci uchování genetických zdrojů, musí být vhodný pro potřeby obnovy typu stanoviště v lokalitě sběru.
3. Klíčivost složek uvedených v odstavci 2 musí být dostačující pro potřeby obnovy typu stanoviště v lokalitě sběru.
4. Maximální obsah druhů a případně poddruhů, které nesplňují podmínky stanovené v odstavci 2, nesmí překročit 1 % hmotnostní. Přímo sklízená směs určená k uchování nesmí obsahovat druhy Avena fatua, Avena sterilis a Cuscuta spp. Maximální obsah Rumex spp. jiných než Rumex acetosella a Rumex maritimus nesmí překročit 0,05 % hmotnostních.
Článek 6
Požadavky pro získání povolení pro směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin
1. Pokud jde o směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin, osivo určené k výrobě směsi osiva z jednotlivě pěstovaných plodin musí být ve zdrojové oblasti získáno z lokality sběru, která nebyla oseta po dobu 40 let před podáním žádosti producentem podle čl. 7 odst. 1. Zdrojová oblast musí spadat do oblasti původu.
2. Osivo, z něhož se skládá směs určená k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin musí tvořit druhy a případně poddruhy, které jsou typické pro typ stanoviště v lokalitě sběru a které mají jakožto složky směsi význam pro uchování přirozeného životního prostředí v rámci uchování genetických zdrojů.
3. Složky směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin, které jsou osivem pícnin ve smyslu směrnice 66/401/EHS, musí před smísením splňovat požadavky stanovené v části III přílohy II směrnice 66/401/EHS, pokud jde o technickou čistotu, jak je stanoveno ve sloupcích 4 až 11 tabulky v části I bodě 2 oddíle A uvedené přílohy, pokud jde o nejvyšší povolený výskyt jiných druhů rostlin ve vzorku o hmotnosti uvedené ve sloupci 4 přílohy III uvedené směrnice (celková hodnota pro daný sloupec), jak je stanoveno ve sloupcích 12, 13 a 14 tabulky v části I bodě 2 oddíle A přílohy II uvedené směrnice, a pokud jde o podmínky týkající se semen druhu Lupinus, jak je stanoveno ve sloupci 15 tabulky v části I bodě 2 oddíle A uvedené přílohy.
4. Množení může probíhat po pět generací.
Článek 7
Procesní požadavky
1. Povolení se uděluje na základě žádosti producenta.
K žádosti musejí být připojeny informace nutné k ověření souladu s články 4 a 5 v případě přímo sklízených směsí určených k uchování a s články 4 a 6 v případě směsí určených k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin.
2. Pokud jde o přímo sklízené směsi určené k uchování, provede členský stát, ve kterém se nachází lokalita sběru, vizuální kontroly.
Tyto vizuální kontroly proběhnou v lokalitě sběru v průběhu období růstu v intervalech potřebných k zajištění toho, aby směs splňovala přinejmenším požadavky pro získání povolení uvedené v čl. 5 odst. 2 a 4.
Členský stát, který provedl vizuální kontrolu, zaznamená její výsledky.
3. Pokud jde o směsi určené k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin, členský stát po přezkoumání žádosti provede zkoušky nebo pod vlastním oficiálním dohledem nechá provést zkoušky, kterými ověří, že směs určená k uchování splňuje přinejmenším požadavky pro získání povolení uvedené v čl. 6 odst. 2 a 3.
Tyto zkoušky se provádí v souladu se současnými mezinárodními metodami nebo, v případě, že takové metody neexistují, v souladu s jinými vhodnými metodami.
U těchto zkoušek dotčený členský stát zajistí, aby byly vzorky odebírány z homogenních partií. Zajistí také uplatňování pravidel pro hmotnost partie a hmotnost vzorku podle čl. 7 odst. 2 směrnice 66/401/EHS.
Článek 8
Množstevní omezení
Každý členský stát zajistí, aby celkové množství osiva ve směsích určených k uchování uváděných na trh ročně nepřesáhlo 5 % celkové hmotnosti všech směsí osiv pícnin, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které se uvádí na trh v daném roce v dotčeném členském státě.
Článek 9
Uplatňování množstevních omezení
1. V případě přímo sklízených směsí určených k uchování zajistí členské státy, aby producenti před začátkem každého pěstitelského období informovali o množství osiva ve směsích určených k uchování, pro které chtějí žádat o povolení, a o velikosti a poloze plánované lokality nebo plánovaných lokalit sběru.
V případě směsí určených k uchování z jednotlivě pěstovaných plodin zajistí členské státy, aby producenti před začátkem každého pěstitelského období informovali o množství osiva ve směsích určených k uchování, pro které chtějí žádat o povolení, a o velikosti a poloze plánované lokality nebo plánovaných lokalit sběru a plánované lokality nebo plánovaných lokalit, kde bude probíhat množení.
2. Pokud z informací oznámených podle odstavce 1 vyplývá, že by mohlo dojít k překročení množství uvedeného v článku 8, přidělí členské státy každému z dotčených producentů množství, které bude moci v daném pěstitelském období uvést na trh.
Článek 10
Uzavírání obalů a nádob
1. Členské státy zajistí, aby byly směsi určené k uchování uváděny na trh pouze v uzavřených obalech a nádobách opatřených uzávěrem.
2. Aby se zajistila funkčnost uzávěru, musí být součástí uzavíracího systému alespoň návěska nebo připevněná plomba.
3. Obaly a nádoby uvedené v odstavci 1 musejí být uzavřeny tak, aby nemohly být otevřeny bez poškození uzavíracího systému nebo bez zanechání stop po manipulaci buď na návěsce producenta, nebo na obalu či nádobě.
Článek 11
Označování
1. Členské státy zajistí, aby byly obaly a nádoby směsí určených k uchování opatřeny návěskou producenta nebo vytištěným či orazítkovaným nápisem obsahujícím alespoň tyto informace:
a)
slova „pravidla a normy EU“;
b)
jméno a adresa osoby odpovědné za připevňování návěsek nebo její identifikační značka;
c)
metoda sklizně: přímá sklizeň nebo z jednotlivě pěstovaných plodin;
d)
rok uzavření vyjádřený slovy: „uzavřeno …“ (rok);
e)
oblast původu;
f)
zdrojová oblast;
g)
lokalita sběru;
h)
typ stanoviště v lokalitě sběru;
i)
slova „směs osiva pícniny určená k uchování, která má být použita v oblasti se stejným typem stanoviště jako lokalita sběru, bez ohledu na biotické podmínky“;
j)
číslo partie přidělené osobou odpovědnou za připevňování návěsek;
k)
procentní podíl hmotnosti složek představovaných jednotlivými druhy a případně poddruhy;
l)
deklarovaná čistá nebo hrubá hmotnost;
m)
v případě použití granulovaných pesticidů, granulovacích látek nebo jiných tuhých přídavných látek je nutné uvést druh přídavné látky a přibližný poměr mezi hmotností klubíček nebo čistých semen a celkovou hmotností a
n)
v případě směsí z jednotlivě pěstovaných plodin konkrétní údaje o klíčivosti složek směsi, na něž se vztahuje směrnice 66/401/EHS a které nesplňují požadavky ohledně klíčivosti stanovené v příloze II uvedené směrnice.
2. Pokud jde o odst. 1 písm. k), postačí uvést složky přímo sklízených směsí určených k uchování podle čl. 4 odst. 3.
3. Pokud jde o odst. 1 písm. n), postačí uvést průměr požadovaných hodnot klíčivosti v případě, že je počet požadovaných hodnot klíčivosti vyšší než pět.
Článek 12
Sledování
Členské státy zajistí dodržování této směrnice prostřednictvím úředního sledování.
Článek 13
Podávání zpráv
Členské státy zajistí, aby producenti působící na jejich území podali za každé pěstitelské období zprávu o množství směsí určených k uchování uvedených na trh.
Na požádání podají členské státy Komisi a ostatním členským státům zprávu o množství směsí určených k uchování uvedených na trh na jejich území.
Článek 14
Oznámení uznávaných organizací odpovědných za genetické zdroje rostlin
Členské státy na požádání uvědomí Komisi o orgánech odpovědných za genetické zdroje rostlin nebo organizacích, které jsou v členských státech pro tento účel uznávány.
Článek 15
Hodnocení
Komise zhodnotí provádění této směrnice do 31. prosince 2014.
Článek 16
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 30. listopadu 2011. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 17
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 18
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 30. srpna 2010.
KOMMISSIONENS DIREKTIV 2010/60/EU
av den 30 augusti 2010
om vissa undantag vid saluföring av blandningar av utsäde av foderväxter avsedda att användas för att bevara naturmiljön
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets direktiv 66/401/EEG av den 14 juni 1966 om saluföring av utsäde av foderväxter (1), särskilt artikel 13.1 fjärde stycket, och
av följande skäl:
(1)
Biologisk mångfald och bevarande av växtgenetiska resurser är frågor som under de senaste åren börjat tillmätas allt större betydelse, vilket utvecklingen internationellt och på EU-nivå visar. Exempel på detta är rådets beslut 93/626/EEG av den 25 oktober 1993 om ingående av konventionen om biologisk mångfald (2), rådets beslut 2004/869/EG av den 24 februari 2004 om ingående på Europeiska gemenskapens vägnar av det internationella fördraget om växtgenetiska resurser för livsmedel och jordbruk (3), rådets förordning (EG) nr 870/2004 av den 26 april 2004 om inrättande av ett gemenskapsprogram för bevarande, karakterisering, insamling och nyttjande av genetiska resurser inom jordbruket och om upphävande av förordning (EG) nr 1467/94 (4) samt rådets förordning (EG) nr 1698/2005 av den 20 september 2005 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) (5). Det bör fastställas särskilda villkor i EU-lagstiftningen om saluföring av blandningar av utsäde av foderväxter, dvs. direktiv 66/401/EEG, för att beakta dessa frågor.
(2)
Vissa undantag måste medges för att det ska bli tillåtet att saluföra blandningar av utsäde av foderväxter som är avsedda att användas för att bevara naturmiljön inom ramen för bevarandet av genetiska resurser (nedan kallade bevarandeblandningar) även om beståndsdelarna i dessa blandningar inte uppfyller vissa av de allmänna kraven för saluföring i direktiv 66/401/EEG.
(3)
För att se till att blandningar som saluförs som bevarandeblandningar uppfyller kraven för dessa undantag är det nödvändigt att föreskriva att saluföring av sådana blandningar måste godkännas. Godkännande bör beviljas efter ansökan.
(4)
När det gäller bevarandeblandningar som innehåller bevarandesorter i den mening som avses i kommissionens direktiv 2008/62/EG av den 20 juni 2008 om vissa undantag för godkännande av lantsorter och andra sorter av lantbruksväxter som är naturligt anpassade till lokala och regionala betingelser och som hotas av genetisk utarmning, samt saluföring av utsäde och utsädespotatis av dessa lantsorter och andra sorter (6) bör det här direktivet dock inte påverka direktiv 2008/62/EG.
(5)
I särskilda bevarandeområden som medlemsstaterna utsett i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (7) finns naturliga och delvis naturliga livsmiljöer som är värda att bevara. Sådana områden bör betraktas som källområden för bevarandeblandningar. Medlemsstaterna bör även kunna utse andra områden som bidrar till att bevara växtgenetiska resurser, om dessa uppfyller jämförbara krav.
(6)
Det bör föreskrivas att beståndsdelarna i bevarandeblandningen ska anges efter art och i förekommande fall underart i godkännandet och på etiketten. Man bör även ange den specifika grobarheten hos de beståndsdelar i blandningen som omfattas av direktiv 66/401/EEG och som inte uppfyller kraven på grobarhet i bilaga II till det direktivet. När det gäller dessa krav måste hänsyn tas till skördemetoden för direktskördade bevarandeblandningar.
(7)
Det måste medges undantag när det gäller medlemsstaternas undersökning av bevarandeblandningen innan den godkänns för saluföring. Vid undersökningen av dessa blandningar bör det i vissa fall även tas hänsyn till skillnaderna mellan skördemetoderna för odlade och direktskördade bevarandeblandningar.
(8)
För att se till att saluföringen av bevarandeblandningar sker i enlighet med målet att bevara de genetiska resurserna bör vissa begränsningar införas, särskilt i fråga om ursprungsregionen och källområdet.
(9)
Det bör fastställas en största mängd för saluföring av bevarandeblandningar. För att se till att denna största mängd iakttas bör medlemsstaterna kräva att producenterna anmäler de mängder av bevarandeblandningar för vilka de avser att ansöka om godkännande, och medlemsstaterna bör om nödvändigt tilldela producenterna mängder.
(10)
Spårbarheten för bevarandeblandningar bör säkerställas genom lämpliga plomberings- och märkningskrav.
(11)
För att se till att bestämmelserna i detta direktiv tillämpas korrekt bör officiell övervakning genomföras.
(12)
Efter en lämplig tidsperiod bör kommissionen bedöma om åtgärderna i detta direktiv är effektiva.
(13)
De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Definitioner
I detta direktiv gäller följande definitioner:
a) källområde:
i)
ett område som en medlemsstat utsett till särskilt bevarandeområde i enlighet med artikel 4.4 i direktiv 92/43/EEG, eller
ii)
ett område som bidrar till att bevara växtgenetiska resurser, utsett av en medlemsstat i enlighet med ett nationellt förfarande som bygger på kriterier som är jämförbara med kriterierna i artikel 4.4 i direktiv 92/43/EEG jämförd med artikel 1 k och l i det direktivet, och som förvaltas, skyddas och övervakas på ett sätt som motsvarar artiklarna 6 och 11 i det direktivet.
b) insamlingsplats: en del av källområdet där utsädet samlats in.
c) direktskördad blandning: en utsädesblandning som saluförs såsom den samlats in på insamlingsplatsen, med eller utan rensning.
d) odlad blandning: en utsädesblandning som framställts i enlighet med följande process:
Artikel 2
Bevarandeblandningar
1. Genom undantag från artikel 3.1 och 3.2 i direktiv 66/401/EEG får medlemsstaterna godkänna saluföring av blandningar av olika släkten, arter och i förekommande fall underarter som är avsedda att användas för att bevara naturmiljön inom ramen för bevarandet av genetiska resurser enligt artikel 22a.1 b i det direktivet.
Sådana blandningar får innehålla utsäde av foderväxter som omfattas av direktiv 66/401/EEG och dessutom utsäde av växter som inte är foderväxter i den mening som avses i det direktivet.
Sådana blandningar kallas nedan bevarandeblandningar.
2. Om en bevarandeblandning innehåller en bevarandesort ska direktiv 2008/62/EG gälla.
3. Om inte annat föreskrivs i det här direktivet ska direktiv 66/401/EEG gälla.
Artikel 3
Ursprungsregion
När en medlemsstat godkänner saluföring av en bevarandeblandning ska den fastställa den region med vilken blandningen är naturligt förknippad, nedan kallad ursprungsregion. Den ska ta hänsyn till uppgifter från de myndigheter som ansvarar för de växtgenetiska resurserna eller från organisationer som anförtrotts denna uppgift av medlemsstaterna. Om ursprungsregionen är belägen i mer än en medlemsstat ska den fastställas gemensamt av alla berörda medlemsstater.
Artikel 4
Godkännande
1. Medlemsstaterna får godkänna saluföring av bevarandeblandningar i deras ursprungsregion, förutsatt att blandningarna uppfyller kraven i artikel 5 när det gäller direktskördade bevarandeblandningar eller kraven i artikel 6 när det gäller odlade bevarandeblandningar.
2. Godkännandet ska omfatta följande uppgifter:
a)
Producentens namn och adress.
b)
Skördemetod: direktskördad eller odlad.
c)
Beståndsdelarnas viktprocent efter art och i förekommande fall underart.
d)
För odlade bevarandeblandningar: den specifika grobarheten hos de beståndsdelar i blandningen som omfattas av direktiv 66/401/EEG och som inte uppfyller kraven på grobarhet i bilaga II till det direktivet.
e)
Den mängd av blandningen som godkännandet gäller.
f)
Ursprungsregion.
g)
Begränsning av saluföring i ursprungsregionen.
h)
Källområde.
i)
Insamlingsplats, och för en odlad bevarandeblandning även uppförökningsplats.
j)
Insamlingsplatsens livsmiljötyp.
k)
Insamlingsår.
3. När det gäller punkt 2 c är det för direktskördade bevarandeblandningar tillräckligt att efter art och i förekommande fall underart ange de beståndsdelar som är typiska för insamlingsplatsens livsmiljötyp och som, i egenskap av beståndsdelar i blandningen, har betydelse för bevarandet av naturmiljön inom ramen för bevarandet av genetiska resurser.
Artikel 5
Krav för godkännande av direktskördade bevarandeblandningar
1. En direktskördad bevarandeblandning ska ha samlats in inom sitt källområde på en insamlingsplats som inte besåtts under 40 år före datumet för producentens ansökan enligt artikel 7.1. Källområdet ska vara beläget inom ursprungsregionen.
2. Andelen av de beståndsdelar i den direktskördade bevarandeblandningen som är arter och i förekommande fall underarter som är typiska för insamlingsplatsens livsmiljötyp och som, i egenskap av beståndsdelar i blandningen, har betydelse för bevarandet av naturmiljön inom ramen för bevarandet av genetiska resurser ska vara tillräcklig för att återskapa insamlingsplatsens livsmiljötyp.
3. Grobarheten hos de beståndsdelar som avses i punkt 2 ska vara tillräcklig för att återskapa insamlingsplatsens livsmiljötyp.
4. Andelen arter och i förekommande fall underarter som inte uppfyller kraven i punkt 2 får inte vara högre än 1 viktprocent. Den direktskördade bevarandeblandningen får inte innehålla Avena fatua, Avena sterilis och Cuscuta spp. Andelen Rumex spp. utom Rumex acetosella och Rumex maritimus får inte överstiga 0,05 viktprocent.
Artikel 6
Krav för godkännande av odlade bevarandeblandningar
1. För odlade bevarandeblandningar ska det insamlade utsäde från vilket den odlade utsädesblandningen framställs ha samlats in inom sitt källområde på en insamlingsplats som inte besåtts under 40 år före datumet för producentens ansökan enligt artikel 7.1. Källområdet ska vara beläget inom ursprungsregionen.
2. Utsädet i den odlade bevarandeblandningen ska bestå av arter och i förekommande fall underarter som är typiska för insamlingsplatsens livsmiljötyp och som, i egenskap av beståndsdelar i blandningen, har betydelse för bevarandet av naturmiljön inom ramen för bevarandet av genetiska resurser.
3. Beståndsdelar i en odlad bevarandeblandning som är utsäde av foderväxter i den mening som avses i direktiv 66/401/EEG ska, före blandningen, uppfylla kraven på handelsutsäde i avsnitt III i bilaga II till direktiv 66/401/EEG när det gäller analytisk renhetsgrad enligt kolumnerna 4-11 i tabellen i avsnitt I punkt 2 A i den bilagan, när det gäller högsta tillåtna inblandning av andra växtarter i ett prov med vikt enligt kolumn 4 i bilaga III till det direktivet (totalt per kolumn) enligt kolumnerna 12, 13 och 14 i tabellen i avsnitt I punkt 2 A i bilaga II till det direktivet samt när det gäller villkoren för lupinfrön i kolumn 15 i tabellen i avsnitt I punkt 2 A i den bilagan.
4. Uppförökning får ske under fem generationer.
Artikel 7
Förfarandekrav
1. Godkännande ska beviljas efter ansökan av producenten.
Ansökan ska åtföljas av de uppgifter som krävs för att kontrollera att kraven i artiklarna 4 och 5 är uppfyllda när det gäller direktskördade bevarandeblandningar eller att kraven i artiklarna 4 och 6 är uppfyllda när det gäller odlade bevarandeblandningar.
2. För direktskördade bevarandeblandningar ska den medlemsstat där insamlingsplatsen är belägen utföra okulärbesiktningar.
Okulärbesiktningarna ska utföras på insamlingsplatsen under växtperioden med intervall som är lämpliga för att se till att blandningen minst uppfyller kraven för godkännande i artikel 5.2 och 5.4.
Den medlemsstat som utfört okulärbesiktningarna ska dokumentera resultaten av dem.
3. För odlade bevarandeblandningar ska en medlemsstat när den granskar en ansökan utföra analyser, eller analyser ska utföras under medlemsstatens officiella tillsyn, för att kontrollera att bevarandeblandningen minst uppfyller kraven för godkännande i artikel 6.2 och 6.3.
Analyserna ska utföras i enlighet med internationellt vedertagna metoder eller, om sådana metoder inte finns, i enlighet med andra ändamålsenliga metoder.
För dessa analyser ska den berörda medlemsstaten se till att prover tas från homogena partier. Den ska se till att reglerna för parti- och provvikt i artikel 7.2 i direktiv 66/401/EEG tillämpas.
Artikel 8
Kvantitativ begränsning
Varje medlemsstat ska se till att den totala mängd utsäde av bevarandeblandningar som saluförs varje år inte överstiger 5 % av den totala vikten av alla blandningar av utsäde av foderväxter som omfattas av direktiv 66/401/EEG och som saluförs under det aktuella året i den berörda medlemsstaten.
Artikel 9
Tillämpning av kvantitativa begränsningar
1. För direktskördade bevarandeblandningar ska medlemsstaterna se till att producenterna före början av varje produktionssäsong anmäler den mängd utsäde av bevarandeblandningar för vilken de avser att ansöka om godkännande och samtidigt anger den eller de planerade insamlingsplatsernas storlek och läge.
För odlade bevarandeblandningar ska medlemsstaterna se till att producenterna före början av varje produktionssäsong anmäler den mängd utsäde av bevarandeblandningar för vilken de avser att ansöka om godkännande och samtidigt anger såväl den eller de planerade insamlingsplatsernas storlek och läge som den eller de planerade uppförökningsplatsernas storlek och läge.
2. Om det på grundval av anmälningarna enligt punkt 1 är sannolikt att mängderna enligt artikel 8 kommer att överskridas, ska medlemsstaterna tilldela varje berörd producent den mängd som producenten får saluföra under respektive produktionssäsong.
Artikel 10
Plombering av förpackningar och behållare
1. Medlemsstaterna ska se till att bevarandeblandningar endast får saluföras i förslutna förpackningar och behållare som är försedda med en plomberingsanordning.
2. För att plomberingen ska vara fullgod ska plomberingssystemet omfatta åtminstone etiketten eller en plomb.
3. De förpackningar och behållare som avses i punkt 1 ska plomberas på ett sådant sätt att de inte kan öppnas utan skada på plomberingssystemet eller utan synlig åverkan på producentens etikett eller på själva förpackningen eller behållaren.
Artikel 11
Märkning
1. Medlemsstaterna ska se till att förpackningar och behållare med bevarandeblandningar är försedda med producentens etikett eller med en tryckt eller stämplad påskrift med åtminstone följande uppgifter:
a)
Orden ”EU:s regler och standarder”.
b)
Namn- och adressuppgifter för den person som ansvarar för anbringandet av etiketten eller personens identifieringsmärke.
c)
Skördemetod: direktskördad eller odlad.
d)
Plomberingsåret uttryckt på följande sätt: ”Plomberad …” (år).
e)
Ursprungsregion.
f)
Källområde.
g)
Insamlingsplats.
h)
Insamlingsplatsens livsmiljötyp.
i)
Orden ”bevarandeblandning av utsäde av foderväxter, avsedd att användas i ett område med samma livsmiljötyp som insamlingsplatsen, utan hänsyn till de biotiska förutsättningarna”.
j)
Partiets referensnummer, angivet av den person som ansvarar för anbringandet av etiketterna.
k)
Beståndsdelarnas viktprocent efter art och i förekommande fall underart.
l)
Deklarerad netto- eller bruttovikt.
m)
Om pesticider i pulverform, pelleteringsmedel eller andra fasta tillsatser används: typ av tillsats samt det ungefärliga förhållandet mellan frögyttringarnas eller de rena frönas vikt och totalvikten.
n)
För odlade bevarandeblandningar: den specifika grobarheten hos de beståndsdelar i blandningen som omfattas av direktiv 66/401/EEG och som inte uppfyller kraven på grobarhet i bilaga II till det direktivet.
2. För punkt 1 k ska det räcka att ange beståndsdelarna i direktskördade bevarandeblandningar i enlighet med artikel 4.3.
3. För punkt 1 n ska det räcka att ange ett genomsnitt av de begärda specifika grobarheterna om antalet begärda specifika grobarheter är högre än fem.
Artikel 12
Övervakning
Medlemsstaterna ska genom officiell övervakning se till att detta direktiv efterlevs.
Artikel 13
Rapportering
Medlemsstaterna ska se till att producenter som är verksamma på deras territorium rapporterar den mängd bevarandeblandningar som saluförts under varje produktionssäsong.
Medlemsstaterna ska på begäran rapportera den mängd bevarandeblandningar som saluförts på deras territorium till kommissionen och övriga medlemsstater.
Artikel 14
Anmälan av erkända organisationer med ansvar för växtgenetiska resurser
Medlemsstaterna ska på begäran till kommissionen anmäla de myndigheter som ansvarar för de växtgenetiska resurserna eller de organisationer som anförtrotts denna uppgift av medlemsstaterna.
Artikel 15
Utvärdering
Kommissionen ska senast den 31 december 2014 utvärdera genomförandet av detta direktiv.
Artikel 16
Införlivande
1. Medlemsstaterna ska senast den 30 november 2011 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser tillsammans med en jämförelsetabell över dessa bestämmelser och detta direktiv.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 17
Ikraftträdande
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 18
Adressater
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 30 augusti 2010.