PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 456/2012
ze dne 30. května 2012,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1266/2007 o prováděcích předpisech ke směrnici Rady 2000/75/ES, co se týče tlumení, sledování, dozoru a omezení přesunů některých zvířat vnímavých druhů ve vztahu ke katarální horečce ovcí
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2000/75/ES ze dne 20. listopadu 2000, kterou se stanoví zvláštní ustanovení týkající se tlumení a eradikace katarální horečky ovcí (1), a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. c), články 11 a 12 a čl. 19 třetí pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1266/2007 (2) stanoví pravidla pro tlumení, sledování, dozor a omezení přesunů zvířat uvnitř uzavřených pásem a mimo ně v souvislosti s katarální horečkou ovcí. Stanoví rovněž podmínky pro výjimky ze zákazu přesunů vnímavých zvířat a jejich spermatu, vajíček a embryí stanoveného směrnicí 2000/75/ES, včetně pravidel o používání očkovacích látek proti katarální horečce ovcí.
(2)
Na základě stávajících pravidel stanovených ve směrnici 2000/75/ES není použití očkovacích látek proti katarální horečce ovcí povoleno mimo ochranná pásma. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/5/EU ze dne 14. března 2012, kterou se mění směrnice Rady 2000/75/ES, pokud jde o očkování proti katarální horečce ovcí (3), činí pravidla týkající se očkování stanovená ve směrnici 2000/75/ES pružnějšími, aby se umožnilo očkování inaktivovanýmí očkovacími látkami proti katarální horečce ovcí i mimo oblasti, na které se vztahují omezení přesunů zvířat. Proto by nařízení (ES) č. 1266/2007 mělo být změněno. Kromě toho jsou změny nezbytné proto, aby se zjednodušily postupy sledování a dozoru a aby se upravily postupy stanovené nařízením (ES) č. 1266/2007 na základě posledních vědeckých stanovisek.
(3)
Pro účely shromažďování a analýzy epizootologických informací o katarální horečce ovcí stanoví nařízení (ES) č. 1266/2007, že členské státy musí poskytovat aplikaci BlueTongue NETwork (sytém BT-Net) informace o katarální horečce ovcí shromážděné v průběhu uplatňování programů pro sledování katarální horečky ovcí a dozor nad katarální horečkou ovcí.
(4)
Zkušenosti však ukazují, že je k dispozici dostatek informací v rámci jiných již existujících povinností týkajících se oznamování a hlášení nákaz v Unii. Povinnost spočívající ve výměně informací prostřednictvím systému BT-Net již tedy není nutná.
(5)
Nařízením (ES) č. 1266/2007 ve znění nařízení Komise (ES) č. 123/2009 (4) byla pro členské státy zavedena možnost vymezit za určitých podmínek „oblasti s nižším rizikem“, aby se usnadnilo preventivní očkování v těch částech jejich území, kde se virus nevyskytuje. V důsledku vstupu směrnice 2012/5/EU v platnost může být očkování proti katarální horečce ovcí prováděno i mimo uzavřená pásma, a proto již nejsou ustanovení o vymezení „oblastí s nižším rizikem“ nezbytná.
(6)
V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1266/2007 se členský stát může rozhodnout odstranit epizootologicky relevantní zeměpisnou oblast z uzavřeného pásma, a tím ji prohlásit za prostou nákazy, po dvou letech nepřítomnosti viru, která byla prokázána sledováním.
(7)
U těch částí uzavřeného pásma, kde sledování a dozor prokázaly nepřítomnost specifického sérotypu (sérotypů) viru katarální horečky ovcí alespoň po dobu jednoho roku (včetně období plné aktivity vektorů), však hrozí riziko opětovného zavlečení nákazy vstupem nakažených zvířat z jiných částí téhož uzavřeného pásma, kde se virus katarální horečky ovcí stále vyskytuje. Aby se zajistil bezpečný přechod ke statusu prostému nákazy za příznivých epizootologických podmínek, členským státům by mělo být v těchto situacích povoleno vymezit „přechodně prostou oblast“ pod podmínkou, že se provede sledování a dozor, které potvrdí nepřítomnost viru.
(8)
Podle vědeckého stanoviska komise pro zdraví a dobré životní podmínky zvířat Evropského úřadu pro bezpečnost potravin o riziku přenosu katarální horečky ovcí při tranzitu zvířat, přijatého dne 11. září 2008 (5), existuje teoreticky možnost, že spolu se zvířaty se přesouvají i infekční pakomárci. Uvedené riziko lze omezit tím, že se vozidlo vyčistí a ošetří insekticidy nebo repelenty před nakládkou zvířat nebo že se zvířata přesouvají známými oblastmi s nízkým rizikem nebo že se přesouvají v době, kdy je riziko podle zkušeností nízké. Aby se omezily nežádoucí účinky uvedených látek pro životní prostředí a aby se zabránilo možným problémům, pokud jde o čekací doby a možná rezidua ve zvířatech, nemělo by se již požadovat ošetření zvířat schválenými insekticidy nebo repelenty, jelikož toto ošetření poskytuje jen omezenou dodatečnou bezpečnost.
(9)
Nařízení (ES) č. 1266/2007 ve znění prováděcího nařízení (EU) č. 648/2011 (6) umožňuje členským státům určení, v jejichž případě by vstup neimunních zvířat mohl za určitých okolností představovat riziko pro zdraví zvířat, požadovat během přechodného období, aby přesuny těchto zvířat podléhaly určitým dodatečným podmínkám. Jelikož toto nařízení stanoví pravidla pro kritéria týkající se zařízení chráněných před vektory, uvedené přechodné ustanovení již není zapotřebí.
(10)
Vzhledem k různým úrovním výskytu viru, podmínkám okolního prostředí a různým strategiím očkování v členských státech se může epizootologická situace, pokud jde o katarální horečku ovcí, v různých oblastech Unie výrazně lišit. Zkušenosti ukázaly, že za účelem dosažení požadovaných cílů lze úspěšně provádět různé strategie dozoru. Proto by minimální harmonizované požadavky na sledování a dozor stanovené v příloze I nařízení (ES) č. 1266/2007 měly být zjednodušeny, aby členským státům umožňovaly větší flexibilitu při tvorbě jejich vnitrostátních programů sledování a dozoru, s přihlédnutím k vědeckému stanovisku komise pro zdraví a dobré životní podmínky zvířat Evropského úřadu pro bezpečnost potravin o sledování katarální horečky ovcí a dozoru nad katarální horečkou ovcí (7).
(11)
Na základě výše uvedeného vědeckého stanoviska by měla být minimální velikost vzorku pro odhalení prevalence 5 % se spolehlivostí 95 % v populaci vnímavých druhů dostatečná pro dozor za účelem prokázání nepřítomnosti viru v epizootologicky relevantní zeměpisné oblasti v průběhu dvou let.
(12)
Držet zvířata vnímavá ke katarální horečce ovcí po určitou dobu v zařízení zabezpečeném před vektory je důležitý požadavek pro určité podmínky pro výjimky ze zákazu přesunů stanovené v příloze III nařízení (ES) č. 1266/2007. Zkušenosti ukazují, že pro členské státy je obtížné stanovit vhodná kritéria pro určení zařízení zabezpečeného před vektory při pravidelných přesunech za účelem obchodu se zvířaty vnímavých druhů, jako je skot, ovce a kozy.
(13)
Za účelem zlepšení účinnosti zařízení zabezpečených před vektory a za účelem pomoci členským státům při provádění uvedeného opatření pro tlumení by měla být stanovena některá kritéria. Tato kritéria by měla být založena na zkušenostech členských států a na Kodexu zdraví suchozemských živočichů Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE). Za účelem sladění terminologie s terminologií OIE by se pojem „zařízení zabezpečené před vektory“, který se v současnosti používá v nařízení (ES) č. 1266/2007, měl nahradit pojmem „zařízení chráněné před vektory“.
(14)
V reakci na nové vědecké informace, které naznačují možnost transplacentárního přenosu viru katarální horečky ovcí, zejména v případě sérotypu 8 tohoto viru, byla v nařízení (ES) č. 1266/2007 ve znění nařízení (ES) č. 384/2008 (8) zavedena předběžná opatření, aby se zamezilo možnému rozšíření katarální horečky ovcí prostřednictvím březích zvířat nebo některých nově narozených zvířat.
(15)
Podle vědeckého stanoviska komise pro zdraví a dobré životní podmínky zvířat Evropského úřadu pro bezpečnost potravin o sérotypu 8 viru katarální horečky ovcí (9) existují důkazy o transplacentárním přenosu sérotypu 8 viru katarální horečky ovcí, který byl do Unie zavlečen v roce 2006. Nebyl však prokázán transplacentární přenos jiných sérotypů viru katarální horečky ovcí v postižených oblastech, kde se nepoužívaly žádné modifikované živé očkovací látky. Vzhledem k závěrům uvedeného stanoviska by se mělo předběžné opatření, pokud jde o přesuny březích zvířat, použít pouze pro pásma uzavřená pro sérotyp 8 viru katarální horečky ovcí.
(16)
Nařízení (ES) č. 1266/2007 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(17)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1266/2007 se mění takto:
1)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Programy pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí
Členské státy uplatňují v souladu s minimálními požadavky stanovenými v příloze I programy pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí.“
2)
Článek 5 se zrušuje.
3)
V článku 6 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Před jakýmkoli rozhodnutím o odstranění epizootologicky relevantní zeměpisné oblasti z uzavřeného pásma poskytnou členské státy Komisi odůvodněné informace, které prokazují nepřítomnost viru katarální horečky ovcí v uvedené oblasti v období dvou let, včetně dvou období plné aktivity vektorů, po zahájení uplatňování programu pro sledování katarální horečky ovcí a pro dozor nad katarální horečkou ovcí v souladu s přílohou I bodem 3.“
4)
V článku 7 se odstavec 2a nahrazuje tímto:
„2a. Členské státy mohou vymezit epizootologicky relevantní zeměpisnou oblast v uzavřeném pásmu jako „přechodně prostou oblast“ pod podmínkou, že sledování a dozor v souladu s přílohou I bodem 3 prokázaly nepřítomnost viru katarální horečky ovcí po dobu jednoho roku, včetně jednoho období plné aktivity vektorů, v uvedené části uzavřeného pásma, pokud jde o konkrétní sérotyp nebo kombinaci sérotypů katarální horečky ovcí.
Členský stát, který má v úmyslu vymezit uzavřené pásmo nebo část uzavřeného pásma jako „přechodně prostou oblast“, oznámí svůj úmysl Komisi. Toto oznámení musí být doplněno o informace uvedené v příloze I bodě 3.
Komise poskytne členským státům prostřednictvím Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat informace o seznamu „přechodně prostých oblastí“.
Přesuny zvířat uvnitř téhož uzavřeného pásma z oblasti s výskytem téhož sérotypu (týchž sérotypů) viru katarální horečky ovcí do části téhož uzavřeného pásma vymezené jako „přechodně prostá oblast“ mohou být povoleny pouze tehdy, pokud:
a)
zvířata splňují podmínky stanovené v příloze III, nebo
b)
zvířata splňují jakékoli jiné vhodné veterinární záruky založené na pozitivním výsledku posouzení rizika týkajícího se opatření proti šíření viru katarální horečky ovcí a ochrany proti napadením vektory, které si vyžádá příslušný orgán v místě původu a které schválí příslušný orgán v místě určení před přesunem těchto zvířat, nebo
c)
zvířata jsou určena pro okamžitou porážku.“
5)
V čl. 8 odst. 5 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Informace o stanovených jatkách jsou zpřístupněny ostatním členským státům a veřejnosti.“
6)
Článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
Další podmínky pro tranzit zvířat
1. Tranzit zvířat povolí příslušný orgán, pokud:
a)
dopravní prostředky, v nichž jsou zvířata přepravována, byla po řádném vyčištění a dezinfekci v místě nakládky ošetřena schválenými insekticidy a/nebo repelenty. Toto ošetření musí být v každém případě provedeno před opuštěním uzavřeného pásma nebo před vstupem do něj;
b)
jestliže je při přesunu uzavřeným pásmem naplánována přestávka na kontrolním stanovišti delší než jeden den, jsou zvířata chráněna před jakýmkoli napadením vektory v zařízení chráněném před vektory v souladu s kritérii stanovenými v příloze II.
2. Odstavec 1 se nepoužije, pokud k tranzitu dochází:
a)
výhradně z epizootologicky relevantních zeměpisných oblastí uzavřeného pásma nebo přes tyto oblasti během období sezónně prostého vektorů katarální horečky ovcí vymezeného v souladu s přílohou V, nebo
b)
z částí uzavřeného pásma vymezených jako „přechodně prosté oblasti“ podle čl. 7 odst. 2a nebo přes tyto části uzavřeného pásma.
3. V případě zvířat uvedených v odstavci 1 tohoto článku jsou příslušná veterinární osvědčení, která stanoví směrnice 64/432/EHS, 91/68/EHS a 92/65/EHS nebo která jsou uvedena v rozhodnutí 93/444/EHS, opatřena touto doplňující poznámkou: „Ošetření insekticidem/repelentem … (uveďte název výrobku) dne … (uveďte datum) v souladu s článkem 9 nařízení (ES) č. 1266/2007.“ “
7)
Článek 9a se zrušuje.
8)
Přílohy I, II, III a V se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost pátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. května 2012.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 456/2012
av den 30 maj 2012
om ändring av förordning (EG) nr 1266/2007 om tillämpningsföreskrifter till rådets direktiv 2000/75/EG när det gäller bekämpning och övervakning av bluetongue och restriktioner för förflyttning av vissa djurarter som kan smittas av bluetongue
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets direktiv 2000/75/EG av den 20 november 2000 om fastställande av särskilda bestämmelser om åtgärder för bekämpning och utrotning av bluetongue (1), särskilt artikel 9.1 c, artiklarna 11 och 12 samt artikel 19 tredje stycket, och
av följande skäl:
(1)
I kommissionens förordning (EG) nr 1266/2007 (2) fastställs bestämmelser för bekämpning och övervakning av blåtunga samt restriktioner vid förflyttning av djur inom och från restriktionszoner. Där fastställs också bestämmelser om undantag från utförselförbudet för förflyttning av mottagliga djur samt sperma, ägg och embryon från dem enligt direktiv 2000/75/EG, bland annat bestämmelser om användning av vaccin mot blåtunga.
(2)
Enligt de gällande bestämmelserna i direktiv 2000/75/EG får vaccin mot blåtunga inte användas utanför skyddszonerna. Genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/5/EU av den 14 mars 2012 om ändring av rådets direktiv 2000/75/EG vad gäller vaccinering mot blåtunga (3) görs bestämmelserna om vaccinering i direktiv 2000/75/EG mer flexibla för att tillåta vaccinering med inaktiverat vaccin mot blåtunga även utanför de områden där förflyttningar av djur är begränsade. Förordning (EG) nr 1266/2007 bör därför ändras. Vidare behövs ändringar för att förenkla övervakningen och anpassa de rutiner som fastställs i förordning (EG) nr 1266/2007 till de senaste vetenskapliga yttrandena.
(3)
Enligt förordning (EG) nr 1266/2007 ska medlemsstaterna för insamling och bedömning av epidemiologiska uppgifter om blåtunga skicka uppgifter till systemet BlueTongue NETwork (BT-Net) som samlats in under genomförandet av programmen för övervakning av blåtunga.
(4)
Erfarenheten visar dock att det finns tillräckliga uppgifter tillgängliga tack vare andra befintliga skyldigheter att anmäla och rapportera sjukdomar i unionen. Skyldigheten att utbyta uppgifter genom BT-Net är därför inte längre nödvändig.
(5)
Enligt förordning (EG) nr 1266/2007, ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 123/2009 (4), får medlemsstaterna på vissa villkor utse ”områden med lägre risk” för att underlätta förebyggande vaccinering på de delar av territoriet där viruset inte förekommer. I och med att direktiv 2012/5/EU har trätt i kraft, enligt vilket vaccinering mot blåtunga får ske även utanför restriktionszonerna, behövs inte längre några bestämmelser om utseende av ”områden med lägre risk”.
(6)
Enligt artikel 6.2 i förordning (EG) nr 1266/2007 får en medlemsstat besluta att ta bort ett epidemiologiskt relevant geografiskt område från en restriktionszon, om området genom övervakning visats vara fritt från sjukdomen och förekomst av virus i två år.
(7)
De delar av en restriktionszon där virus av en eller flera serotyper av blåtunga under minst ett år, inklusive en hel säsong av smittspridaraktivitet, genom övervakning visats inte förekomma, löper dock risk att sjukdomen återinförs genom införsel av smittbärande djur från andra delar av samma restriktionszon där blåtungeviruset fortfarande förekommer. I sådana lägen bör medlemsstaterna, för att kunna ombesörja en trygg övergång till sjukdomsfrihet under epidemiologiskt fördelaktiga förhållanden, ges tillstånd att utse ett ”provisoriskt fritt område” på villkor att man övervakar att viruset inte förekommer.
(8)
Enligt det vetenskapliga yttrandet från Efsas panel för djurs hälsa och välbefinnande med titeln Risk of Bluetongue Transmission in Animal Transit, avgivet den 11 september 2008 (5), finns det en teoretisk risk att smittbärande knott färdas tillsammans med djuren. Den risken kan begränsas genom rengöring av fordonet och behandling av det med insekticider eller repellenter före lastning av djuren eller när djur förflyttas genom områden där det är känt att risken är liten eller vid en tidpunkt då det är känt att risken är liten. För att begränsa oönskade biverkningar på miljön från sådana ämnen och för att undvika eventuella problem med väntetider och eventuella restmängder i djuren, bör behandling av djur med godkända insekticider eller repellenter inte längre krävas, eftersom sådan behandling ger en begränsad extra säkerhet.
(9)
Enligt förordning (EG) nr 1266/2007, i dess ändrade lydelse enligt genomförandeförordning (EU) nr 648/2011 (6), har bestämmelsemedlemsstaterna möjlighet att under en övergångsperiod kräva att förflyttning av icke-immuna djur förenas med vissa kompletterande villkor, om införsel av sådana djur under vissa omständigheter kan utgöra en risk för djurhälsan. Eftersom kriterierna för smittspridarskyddade anläggningar anges i den här förordningen, är dessa övergångsbestämmelser inte längre nödvändiga.
(10)
På grund av skillnader i virusförekomst, miljöförhållanden och vaccineringsstrategier i medlemsstaterna kan det epidemiologiska läget med avseende på blåtunga skilja sig avsevärt åt mellan unionens olika delar. Erfarenheten har visat att olika övervakningsstrategier kan följas för att nå de eftersträvade målen. Därför bör de harmoniserade minimikraven på övervakning enligt bilaga I till förordning (EG) nr 1266/2007 förenklas, så att medlemsstaterna får större flexibilitet att utforma sina övervakningsprogram, under hänsynstagande till det vetenskapliga yttrandet från Efsas panel för djurs hälsa och välbefinnande om övervakning av blåtunga (7).
(11)
I enlighet med detta vetenskapliga yttrande torde den minsta urvalsstorleken för att med 95 % konfidens upptäcka en prevalens på 5 % i populationen av den mottagliga arten vara tillräcklig för övervakning i syfte att visa att viruset inte förekommer i ett epidemiologiskt relevant geografiskt område under två år.
(12)
Att hålla blåtungemottagliga djur i en smittspridarsäker anläggning under en angiven tid är en viktig del av vissa av villkoren för undantagen från utförselförbudet enligt bilaga III till förordning (EG) nr 1266/2007. Erfarenheten har visat att det är svårt för medlemsstaterna att fastställa ändamålsenliga kriterier för smittspridarsäkra anläggningar i praktiken vid regelbundna förflyttningar för handel med mottagliga arter, såsom nötkreatur, får och getter.
(13)
För att göra smittspridarsäkra anläggningar mer verkningsfulla och bistå medlemsstaterna i tillämpningen av den kontrollåtgärden bör ett antal kriterier fastställas. Kriterierna bör bygga på medlemsstaternas erfarenheter och på OIE:s (Internationella byrån för epizootiska sjukdomar) Terrestrial Animal Health Code. För att anpassa terminologin till OIE:s bör termen smittspridarsäker anläggning, som för närvarande används i förordning (EG) nr 1266/2007, ersättas med smittspridarskyddad anläggning.
(14)
På grund av nya vetenskapliga rön som tyder på att blåtungeviruset kan korsa placentabarriären, särskilt blåtungevirus av serotyp 8, vidtogs åtgärder för att förebygga spridning av blåtunga från dräktiga djur och vissa nyfödda djur genom förordning (EG) nr 1266/2007, i dess ändrade lydelse enligt förordning (EG) nr 384/2008 (8).
(15)
Enligt det vetenskapliga yttrandet från Efsas panel för djurs hälsa och välbefinnande om blåtunga av serotyp 8 (9) finns det vetenskapliga belägg för att blåtungevirus av serotyp 8, en serotyp som nådde unionen 2006, överförts genom moderkakan. Det har dock inte påvisats någon överföring genom moderkakan av andra serotyper av blåtungeviruset i de drabbade områden där inga modifierade levande virus har använts. I enlighet med yttrandet bör försiktighetsåtgärderna för förflyttningar av dräktiga djur endast tillämpas i de zoner som är förenade med restriktioner avseende blåtungevirus av serotyp 8.
(16)
Förordning (EG) nr 1266/2007 bör därför ändras i enlighet med detta.
(17)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordning (EG) nr 1266/2007 ska ändras på följande sätt:
1.
Artikel 4 ska ersättas med följande:
”Artikel 4
Program för övervakning av blåtunga
Medlemsstaterna ska genomföra program för övervakning av blåtunga i enlighet med minimikraven i bilaga I.”
2.
Artikel 5 ska utgå.
3.
Artikel 6.2 ska ersättas med följande:
”2. Innan medlemsstaterna fattar beslut om att ta bort ett epidemiologiskt relevant geografiskt område från en restriktionszon ska de förse kommissionen med styrkt information som visar att det inte har förekommit blåtungevirus inom det området under en period av två år, inbegripet två hela säsonger med smittspridaraktivitet, efter införandet av programmet för övervakning av blåtunga i enlighet med punkt 3 i bilaga I.”
4.
I artikel 7 ska punkt 2a ersättas med följande:
”2a. Medlemsstaterna får utse ett epidemiologiskt relevant geografiskt område i en restriktionszon till ett ”provisoriskt fritt område”, förutsatt att övervakning i enlighet med punkt 3 i bilaga I under en period av ett år visat att blåtungevirus av den särskilda serotypen eller kombinationen av serotyper inte förekommer i den delen av restriktionszonen.
En medlemsstat som avser att fastställa att en restriktionszon eller en del av en restriktionszon är ett ”provisoriskt fritt område” ska anmäla sin avsikt till kommissionen. Anmälan ska åtföljas av de uppgifter som avses i punkt 3 i bilaga I.
Kommissionen ska underrätta medlemsstaterna om förteckningen över ”provisoriskt fria områden” genom ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.
Förflyttning av djur inom en och samma restriktionszon, från ett område där samma serotyp eller serotyper av blåtungevirus förekommer till en del av samma restriktionszon som avgränsats som ett ”provisoriskt fritt område” ska endast tillåtas om
a)
djuren uppfyller kraven i bilaga III, eller
b)
djuren uppfyller andra tillräckliga djurhälsogarantier på grundval av ett positivt resultat av en riskbedömning av åtgärder mot spridning av blåtungevirus och skydd mot angrepp av smittspridare, vilka krävs av den behöriga myndigheten på ursprungsorten och vilka har godkänts av den behöriga myndigheten på bestämmelseorten innan djuren förflyttas, eller
c)
djuren är avsedda för omedelbar slakt.”
5.
I artikel 8.5 ska tredje stycket ersättas med följande:
”Information om de utsedda slakterierna ska göras tillgänglig för övriga medlemsstater och för allmänheten.”
6.
Artikel 9 ska ersättas med följande:
”Artikel 9
Kompletterande villkor för transitering av djur
1. Transitering av djur ska tillåtas av den behöriga myndigheten under förutsättning att
a)
djur från en restriktionszon som förflyttas genom områden utanför en restriktionszon och de transportmedel som används för transporten har behandlats med godkända insekticider eller repellenter efter en tillräcklig rengöring och desinficering på lastningsplatsen och alltid före avfärd från eller infärd till restriktionszonen,
b)
djuren skyddas mot angrepp av smittspridare i en smittspridarskyddad anläggning enligt kriterierna i bilaga II, om en viloperiod på mer än en dag på en kontrollstation planerats under förflyttningen genom en restriktionszon.
2. Punkt 1 ska inte gälla om transiteringen sker
a)
uteslutande från eller genom epidemiologiskt relevanta geografiska områden i restriktionszonen under den årstidsbetingade perioden med frånvaro av smittspridare av blåtunga, vilken fastställts i enlighet med bilaga V, eller
b)
från eller genom delar av restriktionszonen som fastställts vara ett ”provisoriskt fritt område” i enlighet med artikel 7.2a.
3. För de djur som avses i punkt 1 i denna artikel ska följande kompletterande ordalydelse läggas till i motsvarande hälsointyg som fastställs i direktiven 64/432/EEG, 91/68/EEG och 92/65/EEG eller som avses i beslut 93/444/EEG: ’Har behandlats med insekticiden/repellenten … (produktens namn) den … (datum) i enlighet med artikel 9 i förordning (EG) nr 1266/2007.’ ”
7.
Artikel 9a ska utgå.
8.
Bilagorna I, II, III och V ska ändras enligt bilagan till den här förordningen.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den femte dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 30 maj 2012.