SMĚRNICE KOMISE 2010/43/EU
ze dne 1. července 2010,
kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES, pokud jde o organizační požadavky, střety zájmů, pravidla jednání, řízení rizik a obsah smlouvy mezi depozitářem a správcovskou společností
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (1), a zejména na čl. 12 odst. 3, čl. 14 odst. 2, čl. 23 odst. 6, čl. 33 odst. 6 a čl. 51 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pravidla a terminologie týkající se organizačních požadavků, střetů zájmů a jednání by měla být v co největší míře sjednocena se standardy, které v oblasti finančních služeb zavedly směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (2) a směrnice Komise 2006/73/ES ze dne 10. srpna 2006, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES, pokud jde o organizační požadavky a provozní podmínky investičních podniků a o vymezení pojmů pro účely zmíněné směrnice (3). Sjednocení, při němž by současně byly náležitě zohledněny zvláštnosti kolektivní správy portfolií, by umožnilo dosáhnout rovnocenných standardů nejen mezi různými odvětvími finančních služeb, ale i v širším rámci správy majetku, kdy některé členské státy již rozšířily určité požadavky stanovené směrnicí 2006/73/ES na správcovské společnosti SKIPCP.
(2)
Tato pravidla je vhodné přijmout formou směrnice, aby bylo možné přizpůsobit prováděcí ustanovení zvláštním podmínkám konkrétního trhu a právního systému každého členského státu. Směrnice rovněž umožní nejvyšší míru souladu s režimem zavedeným směrnicí 2006/73/ES.
(3)
Přestože mají zásady stanovené touto směrnicí obecnou platnost pro všechny správcovské společnosti, jsou natolik pružné, že jejich provádění a dohled příslušných orgánů nad jejich prováděním jsou přiměřené a zohledňují povahu, rozsah a složitost předmětu podnikání správcovské společnosti, jakož i různorodost společností, na něž se vztahuje působnost směrnice 2009/65/ES, a rozmanitost SKIPCP, které může správcovská společnost spravovat.
(4)
Pokud to povoluje vnitrostátní právo, měly by mít správcovské společnosti možnost pověřovat prováděním některých svých činností třetí osoby. Tato prováděcí pravidla je třeba podle toho chápat. Správcovská společnost by především měla provést hloubkovou kontrolu, aby s ohledem na povahu úkolů, které má třetí osoba vykonávat, zjistila, zda lze subjekt provádějící dané činnosti považovat za kvalifikovaný a schopný dotyčné úkoly plnit. Třetí osoba by tedy měla v souvislosti s činností, kterou má provádět, splňovat veškeré požadavky týkající se organizace a střetů zájmů. Dále z toho plyne, že správcovská společnost by měla ověřit, zda třetí osoba přijala vhodná opatření ke splnění stanovených požadavků, a účelně sledovat, zda třetí osoba dané požadavky splňuje. Kde za uplatňování pravidel pro přenesené činnosti odpovídá pověřená osoba, měly by se na sledování plnění přenesených činností vztahovat rovnocenné požadavky týkající se organizace a střetů zájmů. Správcovská společnost by měla v procesu hloubkové kontroly zohlednit skutečnost, že na třetí osobu, na niž jsou činnosti přeneseny, se často vztahuje směrnice 2004/39/ES.
(5)
Aby se na správcovské společnosti a investiční společnosti, které nestanovily správcovskou společnost, nepoužívaly rozdílné standardy, měly by uvedené investiční společnosti podléhat stejným pravidlům jednání a ustanovením o střetech zájmů a řízení rizik jako správcovské společnosti. Proto by se pravidla této směrnice týkající se administrativních postupů a mechanismů vnitřní kontroly v rámci osvědčených postupů a při zohlednění zásady proporcionality měla vztahovat jak na správcovské společnosti, tak na investiční společnosti, které nestanovily správcovskou společnost.
(6)
Směrnice 2009/65/ES požaduje, aby správcovské společnosti uplatňovaly řádné administrativní postupy. Aby byl tento požadavek splněn, měly by správcovské společnosti vytvořit dostatečně zdokumentovanou organizační strukturu, která jasně rozděluje odpovědnost a zajišťuje spolehlivý tok informací mezi všemi zúčastněnými stranami. Správcovské společnosti by též měly vytvořit systémy na ochranu informací a zajištění nepřerušovaného chodu podniku, dostatečné k tomu, aby mohly splnit své povinnosti v případech, kdy jejich činnosti vykonává třetí osoba.
(7)
Dále by správcovské společnosti měly udržovat nezbytné zdroje, zejména zaměstnávat osoby s náležitými dovednostmi, znalostmi a zkušenostmi, aby byly schopné plnit své úkoly.
(8)
Pokud jde o bezpečné postupy zpracování dat a povinnost být schopen rekonstruovat všechny transakce, jichž se účastní SKIPCP, měla by správcovská společnost přijmout taková opatření, jež umožňují včasné a řádné zaznamenání každé transakce provedené jménem SKIPCP.
(9)
Jednou z klíčových administrativních činností v souvislosti se SKIPCP je vedení účetnictví. Je proto nanejvýš důležité dále v prováděcích předpisech upřesnit účetní postupy. Tato směrnice by proto měla potvrdit zásady, že veškerá aktiva a pasiva SKIPCP nebo jeho podfondů mají být přímo zjistitelná a že účty se vedou odděleně. Kde navíc existují různé druhy akcií například v závislosti na výši poplatků za správu, mělo by být možné zjistit přímo z účetnictví čistou hodnotu majetku u těchto různých druhů.
(10)
Jasné rozdělení odpovědnosti mezi vedoucími osobami a dozorčím orgánem má zásadní význam při uplatňování patřičných mechanismů vnitřní kontroly podle požadavků směrnice 2009/65/ES. Vedoucí osoby by tak měly být odpovědné za provádění obecné investiční politiky uvedené v nařízení Komise (EU) č. 583/2010 ze dne 1. července 2010, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES, pokud jde o klíčové informace pro investory a podmínky, které je třeba splnit při poskytování klíčových informací pro investory nebo prospektu na jiném trvalém nosiči, než je papír, nebo prostřednictvím internetových stránek (4). Vedoucí osoby by měly dále odpovídat za investiční strategie, jež jsou obecným ukazatelem strategického umísťování majetku SKIPCP, a investiční postupy, jež jsou nezbytné k náležitému a účinnému provádění investiční politiky. Jasné rozdělení odpovědnosti by též mělo zabezpečit existenci náležité kontroly, aby bylo zajištěno, že majetek SKIPCP je investován podle statutu fondu nebo zakládacích dokumentů a použitelných právních ustanovení a že jsou dodrženy meze pro rizika každého SKIPCP. Rozdělení odpovědnosti by mělo odpovídat úloze a odpovědnostem vedoucích osob a dozorčího orgánu podle použitelného vnitrostátního práva a zákonů o řízení společností. Vedoucími osobami mohou být někteří nebo všichni členové správní rady.
(11)
Správcovská společnost má mít náležitý mechanismus kontroly, k čemuž je nezbytná stálá funkce zajišťování shody s předpisy a funkce interního auditu. Funkce zajišťování shody s předpisy by měla být koncipována tak, aby bylo zabezpečeno, že odhalí riziko nesplnění povinností, které pro správcovskou společnost plynou ze směrnice 2009/65/ES. Cílem funkce auditu by mělo být ověřování a vyhodnocování různých postupů kontroly a administrativních opatření, které správcovská společnost přijala.
(12)
Je nezbytné poskytnout správcovským společnostem určitou pružnost při organizování činnosti řízení rizik. Kde není vhodné nebo přiměřené zřídit samostatný útvar řízení rizik, měla by správcovská společnost nicméně být schopna doložit existenci zvláštních ochranných opatření proti střetům zájmů, která jí umožní nezávisle řídit rizika.
(13)
Směrnice 2009/65/ES ukládá správcovským společnostem povinnost zavést pravidla pro osobní obchody. V souladu se směrnicí 2006/73/ES by správcovské společnosti měly předcházet tomu, aby jejich zaměstnanci, kteří jsou ve střetu zájmů nebo mají důvěrné interní informace ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu) (5), uzavírali osobní obchody v důsledku zneužití informací, jež získali při výkonu pracovní činnosti.
(14)
Podle směrnice 2009/65/ES musí správcovské společnosti zajistit, aby každý portfoliový obchod, jehož se účastní SKIPCP, mohl být rekonstruován podle svého původu, zúčastněných stran, povahy a doby a místa uskutečnění. Je proto nutné stanovit požadavky na zaznamenávání portfoliových obchodů a pokynů k upsání a vyplacení.
(15)
Směrnice 2009/65/ES vyžaduje, aby správcovské společnosti SKIPCP používaly vhodné mechanismy zajišťující spravedlivé zacházení se SKIPCP v případech nevyhnutelných střetů zájmů. Správcovské společnosti by tudíž měly zajistit, aby v těchto případech byly neprodleně informovány vedoucí osoby nebo jiný příslušný vnitřní útvar správcovské společnosti, které přijmou nezbytná rozhodnutí k zajištění spravedlivého zacházení se SKIPCP a jeho podílníky.
(16)
Od správcovských společností by se mělo vyžadovat, aby přijaly, uplatňovaly a dodržovaly účinnou a náležitou strategii pro výkon hlasovacích práv spojených s finančními nástroji drženými SKIPCP, které spravují, a aby zajistily, že tato práva budou vykonávána výlučně ve prospěch SKIPCP. Informace ohledně strategie a jejího uplatňování by měly být volně přístupné investorům, mimo jiné prostřednictvím internetové stránky. Rozhodnutí, že za určité situace nebudou vykonána hlasovací práva, lze za některých okolností považovat za rozhodnutí výlučně ve prospěch SKIPCP, a to v závislosti na jeho investiční strategii. Možnost, aby investiční společnost hlasovala sama nebo udělila své správcovské společnosti zvláštní pokyny týkající se hlasování, by však neměla být vyloučena.
(17)
Povinnost informovat vedoucí osoby nebo jiný příslušný vnitřní útvar správcovské společnosti, aby mohly přijmout nezbytná rozhodnutí, by neměla omezit povinnost správcovské společnosti a SKIPCP oznamovat například v rámci svých pravidelných zpráv situace, kdy organizační nebo administrativní opatření proti střetům zájmů nebyla dostatečná k tomu, aby s přiměřenou jistotou odvrátila riziko škody. V rámci tohoto oznámení by mělo být vysvětleno a zdůvodněno rozhodnutí přijaté správcovskou společností (kterým může být i rozhodnutí nijak nejednat) s přihlédnutím k vnitřním politikám a postupům přijatým za účelem zjištění, prevence a řešení střetů zájmů.
(18)
Směrnice 2009/65/ES ukládá správcovským společnostem povinnost jednat v nejlepším zájmu SKIPCP, které spravují, a v zájmu integrity trhu. Určité chování, například praktiky „market timing“ a „late trading“, může poškozovat podílníky a podkopávat fungování trhu. Správcovské společnosti by proto měly používat vhodné postupy bránící nekalým praktikám. Dále by správcovské společnosti měly s ohledem na investiční cíle a politiku SKIPCP zavést vhodné postupy bránící nepřiměřeným poplatkům a nevhodným činnostem, jako je nadměrné obchodování („excessive trading“).
(19)
Správcovské společnosti by měly jednat v nejlepším zájmu SKIPCP také tehdy, když přímo provádějí pokyny k provedení obchodu jménem SKIPCP, které spravují, nebo když tyto pokyny předávají třetí osobě. Správcovské společnosti by měly přijmout veškerá přiměřená opatření k tomu, aby při provádění pokynů jménem SKIPCP dosahovaly trvale nejlepšího možného výsledku pro SKIPCP vzhledem k ceně, nákladům, rychlosti, pravděpodobnosti realizace a vypořádání, objemu a povaze pokynu nebo vzhledem k jinému aspektu souvisejícímu s provedením pokynu.
(20)
S cílem zajistit, aby správcovské společnosti jednaly s patřičnou dovedností, péčí a opatrností v nejlepším zájmu SKIPCP, které spravují, jak to vyžaduje směrnice 2009/65/ES, je nezbytné stanovit pravidla pro nakládání s pokyny.
(21)
Určité poplatky, provize či nepeněžní plnění, které by správcovská společnost přijala nebo poskytla, by neměly být povoleny, protože by mohly mít dopad na dodržování požadavků stanovených směrnicí 2009/65/ES, podle nichž by správcovská společnost měla jednat čestně, spravedlivě a profesionálně v nejlepším zájmu SKIPCP. Proto je nezbytné stanovit jasná pravidla konkretizující podmínky, za nichž se poskytnutí poplatků, provizí a nepeněžního plnění nepovažuje za porušení uvedených zásad.
(22)
Přeshraniční činnosti správcovské společnosti kladou nové nároky na vztah mezi správcovskou společností a depozitářem SKIPCP. Tato směrnice by v zájmu nezbytné právní jistoty měla stanovit hlavní prvky smlouvy mezi depozitářem SKIPCP a správcovskou společností v případech, kdy je správcovská společnost usazena v jiném členském státě, než je domovský členský stát SKIPCP. Jelikož je nutné zajistit, aby tato smlouva náležitě plnila svůj účel, je nezbytné stanovit kolizní normy odchylně od článků 3 a 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 ze dne 17. června 2008 o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy (Řím I) (6) tak, aby příslušným právem pro tuto smlouvu bylo právo domovského členského státu SKIPCP.
(23)
Směrnice 2009/65/ES obsahuje povinnost určit kritéria pro posuzování přiměřenosti procesu řízení rizik správcovské společnosti. Tato kritéria jsou zaměřena na koncipování náležité a zdokumentované politiky řízení rizik, kterou mají správcovské společnosti uplatňovat. Uvedená politika by měla správcovským společnostem umožnit posuzovat rizika přijatých pozic v rámci portfolií, která spravují, a podíl těchto jednotlivých rizik na celkovém rizikovém profilu portfolia. Zorganizování politiky řízení rizik by mělo být provedeno náležitě a přiměřeně s ohledem na povahu, rozsah a složitost činností správcovské společnosti a SKIPCP, které spravuje.
(24)
Kritériem pro posuzování přiměřenosti procesu řízení je též pravidelné hodnocení, sledování a přezkum politiky řízení rizik, které provádí správcovská společnost. Toto kritérium rovněž zahrnuje vyhodnocení účinnosti opatření přijatých k nápravě případných nedostatků v procesu řízení rizik.
(25)
Základním prvkem kritérií pro posuzování přiměřenosti procesů řízení rizik jsou přiměřené a účelné metody řízení rizik, které by správcovské společnosti měly přijmout, aby byly schopny kdykoli určit rizika, jimž jsou nebo by mohly být jimi řízené SKIPCP vystaveny. Tyto požadavky vycházejí z běžných postupů schválených příslušnými orgány členských států. Zahrnují jak kvantitativní ukazatele v případě měřitelných rizik, tak kvalitativní metody. Systémy a nástroje elektronického zpracování dat používané pro výpočet kvantitativních ukazatelů by měly být provázány vzájemně nebo s oddělením front-office a účetními aplikacemi. Metody měření rizik by měly umožňovat náležité měření rizik v dobách intenzivnějších turbulencí na trhu a měly by být revidovány, kdykoli je to nutné v zájmu podílníků. Měly by rovněž umožňovat náležité posouzení koncentrace a vzájemného působení příslušných rizik na úrovni portfolia.
(26)
Cílem fungujícího systému řízení rizik je zabezpečit, aby správcovská společnost dodržovala investiční limity stanovené směrnicí 2009/65/ES, například maximální celkovou expozici a expozici riziku selhání protistrany. Z toho důvodu je nutné stanovit kritéria pro to, jak by se celková expozice a riziko selhání protistrany měly počítat.
(27)
Při stanovení těchto kritérií je nezbytné, aby tato směrnice vyjasnila způsoby výpočtu celkové expozice, mezi něž patří závazkový přístup, metoda hodnoty v riziku a pokročilé metodiky měření rizik. Měla by také určit hlavní prvky metodiky, podle níž by správcovská společnost měla provádět výpočet rizika selhání protistrany. Při uplatňování uvedených pravidel by se mělo přihlížet k podmínkám, za nichž se dané metodiky používají, jakož i k zásadám vyvinutým příslušnými orgány spolupracujícími v rámci Evropského výboru regulátorů trhů s cennými papíry, jimiž se mají řídit dohody o zajištění za účelem snížení expozice SKIPCP riziku selhání protistrany a využívání hedgingových a nettingových transakcí.
(28)
Podle směrnice 2009/65/ES jsou správcovské společnosti povinny uplatňovat postupy pro přesný a nezávislý odhad hodnoty mimoburzovních (OTC) derivátů. Tato směrnice proto stanoví podrobná pravidla pro dané postupy v souladu se směrnicí Komise 2007/16/ES ze dne 19. března 2007, kterou se provádí směrnice Rady 85/611/EHS o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP), pokud jde o vyjasnění některých definic (7). V rámci osvědčených postupů by správcovské společnosti měly tyto požadavky uplatňovat na nástroje, které vystavují SKIPCP rizikům nesprávného ocenění, jež jsou rovnocenná rizikům spojeným s OTC deriváty, např. rizikům spojeným s nelikvidností produktu a/nebo se složitostí struktury vyplácení. Na základě toho by správcovské společnosti měly přijmout opatření a postupy odpovídající požadavkům stanoveným v článku 44 pro oceňování méně likvidních nebo složitých převoditelných cenných papírů a nástrojů peněžního trhu, které vyžadují použití metod oceňování pomocí modelů.
(29)
Směrnice 2009/65/ES ukládá správcovské společnosti povinnost poskytovat příslušným orgánům informace o typech derivátových nástrojů, do nichž byl SKIPCP investován, o podkladových rizicích, která jsou s nimi spojena, použitelných kvantitativních omezeních a metodách, které byly zvoleny k odhadu rizik spojených s těmito obchody. Měl by být upřesněn obsah a postup správcovské společnosti při plnění této povinnosti.
(30)
O technické poradenství byl požádán Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry zřízený rozhodnutím Komise 2009/77/ES (8).
(31)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Evropského výboru pro cenné papíry,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Tato směrnice stanoví prováděcí pravidla ke směrnici 2009/65/ES:
1)
jež upřesňují postupy a opatření uvedené v čl. 12 odst. 1 druhém pododstavci písm. a) a požadavky na strukturu a organizaci, jejichž cílem je minimalizace střetů zájmů, uvedené v čl. 12 odst. 1 druhém pododstavci písm. b);
2)
jež stanoví kritéria pro čestné a spravedlivé jednání vyznačující se patřičnou dovedností, péčí a opatrností v nejlepším zájmu SKIPCP a kritéria pro určení typů střetů zájmů, jež upřesňují zásady nezbytné k zajištění efektivního využívání zdrojů a jež vymezují kroky, které mají být přijaty za účelem rozpoznání, prevence, řešení a zveřejnění střetů zájmů, jak je uvedeno v čl. 14 odst. 1 a 2;
3)
jež se týkají náležitostí smluv mezi depozitářem a správcovskou společností uzavřených podle čl. 23 odst. 5 a čl. 33 odst. 5 a
4)
jež se týkají procesu řízení rizik uvedeného v čl. 51 odst. 1, zejména kritérií pro posouzení přiměřenosti procesu řízení rizik uplatňovaného správcovskou společností, politiky a procesů řízení rizik a opatření, postupů a metod měření a řízení rizik v souvislosti s těmito kritérii.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na správcovské společnosti spravující subjekt kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) uvedené v čl. 6 odst. 2 směrnice 2009/65/ES.
Kapitola V této směrnice se vztahuje rovněž na depozitáře vykonávající úkoly podle ustanovení kapitoly IV a kapitoly V oddílu 3 směrnice 2009/65/ES.
2. Ustanovení této kapitoly, kapitoly II čl. 12 a kapitol III, IV a VI se vztahují obdobně na investiční společnosti, které nestanovily správcovskou společnost povolenou podle směrnice 2009/65/ES.
V těchto případech se „správcovskou společností“ rozumí „investiční společnost“.
Článek 3
Definice
Vedle definic uvedených ve směrnici 2009/65/ES se pro účely této směrnice rozumí:
1)
„klientem“ fyzická nebo právnická osoba nebo jiný subjekt včetně SKIPCP, jimž správcovská společnost poskytuje službu kolektivní správy portfolií nebo služby podle čl. 6 odst. 3 směrnice 2009/65/ES;
2)
„podílníkem“ fyzická nebo právnická osoba, která drží jednu nebo více podílových jednotek SKIPCP;
3)
„příslušnou osobou“ v souvislosti se správcovskou společností se rozumí:
a)
ředitel, společník či jemu rovnocenná osoba nebo člen vedení správcovské společnosti;
b)
zaměstnanec správcovské společnosti, jakož i jiná fyzická osoba, jejíž služby má správcovská společnost k dispozici a pod kontrolou a jež se účastní kolektivní správy portfolií prováděné správcovskou společností;
c)
fyzická osoba, která se přímo účastní poskytování služeb správcovské společnosti na základě pověřovacího opatření pro třetí osoby za účelem poskytování kolektivní správy portfolií správcovskou společností;
4)
„vedoucí osobou či osobami“ osoba nebo osoby, které skutečně řídí činnost správcovské společnosti, uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. b) směrnice 2009/65/ES;
5)
„správní radou“ správní rada správcovské společnosti;
6)
„dozorčím orgánem“ příslušné osoby nebo orgán či orgány odpovědné za dozor nad vedoucí osobou či osobami a za posuzování a pravidelné přezkumy přiměřenosti a účelnosti procesu řízení rizik a politik, opatření a postupů přijatých za účelem splnění povinností plynoucích ze směrnice 2009/65/ES;
7)
„rizikem selhání protistrany“ riziko vzniku ztráty pro SKIPCP plynoucí z možnosti, že protistrana transakce nesplní své závazky před konečným vypořádáním peněžních toků v rámci transakce;
8)
„rizikem likvidity“ riziko, že pozici v portfoliu SKIPCP nebude možné prodat, likvidovat nebo uzavřít s omezenými náklady v přiměřeně krátké době, a že tím tudíž bude ohrožena schopnost SKIPCP kdykoli splnit ustanovení čl. 84 odst. 1 směrnice 2009/65/ES;
9)
„tržním rizikem“ riziko vzniku ztráty pro SKIPCP plynoucí z kolísání tržní hodnoty pozic v portfoliu SKIPCP, které je způsobeno změnami tržních proměnných, např. úrokových sazeb, měnových kurzů, cen akcií a komodit nebo úvěruschopnosti emitenta;
10)
„provozním rizikem“ riziko vzniku ztráty pro SKIPCP plynoucí z nedostatečnosti vnitřních procesů a ze selhání osob a systémů správcovské společnosti nebo z vnějších okolností, které zahrnuje právní a dokumentační riziko a riziko plynoucí z postupů obchodování, vypořádání a oceňování prováděných jménem SKIPCP.
Pojem „správní rada“ uvedený v prvním pododstavci bodě 5 nezahrnuje dozorčí radu v případech, kdy má správcovská společnost duální strukturu, jejíž součástí je správní rada a dozorčí rada.
KAPITOLA II
ADMINISTRATIVNÍ POSTUPY A KONTROLNÍ MECHANISMUS
(Čl. 12 odst. 1 písm. a) a čl. 14 odst. 1 písm. c) směrnice 2009/65/ES)
ODDÍL 1
Obecné zásady
Článek 4
Obecné požadavky na postupy a organizaci
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby splnily tyto požadavky:
a)
vytvořit, zavést a udržovat rozhodovací postupy a organizační strukturu, která jasným a zdokumentovaným způsobem upřesňuje hierarchické vztahy subordinace a rozděluje úkoly a odpovědnost;
b)
zajistit, aby jejich příslušné osoby věděly, jaké postupy musí dodržet, pokud mají řádně plnit své povinnosti;
c)
vytvořit, zavést a udržovat náležité mechanismy vnitřní kontroly určené k zajištění plnění rozhodnutí a dodržování postupů na všech úrovních správcovské společnosti;
d)
vytvořit, zavést a udržovat účinný systém vnitřního hlášení a předávání informací na všech relevantních úrovních správcovské společnosti, jakož i účinnou výměnu informací se zúčastněnými třetími osobami;
e)
vést náležitou a systematickou evidenci o svém podnikání a vnitřní organizaci.
Členské státy zajistí, aby správcovské společnosti zohlednily povahu, rozsah a složitost svého předmětu podnikání, jakož i povahu a škálu služeb a činností poskytovaných a vykonávaných při tomto podnikání.
2. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby vytvořily, zavedly a udržovaly takové systémy a postupy, které dostatečně zajišťují bezpečnost, celistvost a důvěrnost informací vzhledem k povaze dotyčných informací.
3. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby vytvořily, zavedly a udržovaly náležitou strategii nepřerušovaného chodu podniku, jejímž cílem je zajistit zachování nejdůležitějších dat a funkcí a pokračování služeb a činností v případě výpadku systémů a postupů, anebo (pokud to není možné) která umožní včasnou obnovu těchto dat a funkcí a včasné obnovení služeb a činností.
4. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby vytvořily, zavedly a udržovaly takové účetní zásady a postupy, které jim umožní na žádost příslušného orgánu včas poskytnout účetní výkazy, jež podávají pravdivý a věrný obraz o jejich finanční situaci a jsou v souladu se všemi platnými účetními normami a předpisy.
5. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby průběžně sledovaly a vyhodnocovaly přiměřenost a účinnost svých systémů, mechanismů vnitřní kontroly a opatření zavedených podle odstavců 1 až 4 a přijaly vhodná opatření k nápravě případných nedostatků.
Článek 5
Zdroje
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby zaměstnávaly osoby s takovými dovednostmi, vědomostmi a odbornými znalostmi, jaké jsou potřebné k plnění přidělených povinností.
2. Členské státy zajistí, aby správcovské společnosti udržovaly potřebné zdroje a odborné kapacity pro účinný dohled nad činnostmi vykonávanými třetími osobami na základě opatření sjednaného se správcovskou společností, především ve vztahu k řízení rizik spojených s těmito opatřeními.
3. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby zajistily, že výkon většího počtu úkolů příslušnými osobami nebrání a ani pravděpodobně nebude těmto osobám bránit v náležitém, čestném a profesionálním plnění kteréhokoli konkrétního úkolu.
4. Členské státy zajistí, aby správcovské společnosti pro účely odstavců 1, 2 a 3 zohlednily povahu, rozsah a složitost svého předmětu podnikání, jakož i povahu a škálu služeb a činností poskytovaných a vykonávaných při tomto podnikání.
ODDÍL 2
Administrativní a účetní postupy
Článek 6
Vyřizování stížností
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby vytvořily, zavedly a udržovaly účinné a transparentní postupy pro přiměřené a rychlé vyřizování stížností investorů.
2. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby zajistily, že každá stížnost a opatření přijatá k jejímu vyřízení jsou evidovány.
3. Investoři mohou podávat stížnosti zdarma. Informace o postupech podle odstavce 1 jsou investorům zdarma zpřístupněny.
Článek 7
Elektronické zpracování dat
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby patřičným způsobem zajistily vhodné elektronické systémy, které umožní včasné a řádné zaznamenání každého portfoliového obchodu nebo pokynu k upsání nebo vyplacení, aby byly schopny splnit ustanovení článků 14 a 15.
2. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby patřičně zajistily vysokou úroveň bezpečnosti během elektronického zpracování dat, jakož i celistvost a důvěrnost zaznamenávaných informací.
Článek 8
Účetní postupy
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby v zájmu ochrany podílníků zajistily uplatňování účetních zásad a postupů podle čl. 4 odst. 4.
Účetní evidence SKIPCP je vedena způsobem, který umožňuje kdykoli přímo zjistit veškerá aktiva a pasiva SKIPCP.
Má-li SKIPCP různé podfondy, vede se pro tyto podfondy oddělená účetní evidence.
2. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby v souladu s účetními pravidly domovského členského státu SKIPCP vytvořily, zavedly a udržovaly účetní zásady a postupy zajišťující, aby mohla být na základě účetní evidence přesně vypočtena čistá hodnota majetku každého SKIPCP a řádně provedeny pokyny k upsání nebo vyplacení za této čisté hodnoty majetku.
3. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby vytvořily vhodné postupy zajišťující řádné a přesné oceňování aktiv a pasiv SKIPCP v souladu s použitelnými pravidly uvedenými v článku 85 směrnice 2009/65/ES.
ODDÍL 3
Mechanismy vnitřní kontroly
Článek 9
Kontrola prováděná vedoucí osobou či osobami a dozorčím orgánem
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby vedoucí osoba či osoby (a případně dozorčí orgán) v rámci vnitřního rozdělení úkolů odpovídaly za zajištění plnění povinností, které pro správcovskou společnost vyplývají ze směrnice 2009/65/ES.
2. Správcovská společnost zajistí, aby její vedoucí osoba či osoby:
a)
odpovídaly za provádění obecné investiční politiky každého spravovaného SKIPCP stanovené případně v prospektu, statutu fondu nebo zakládacích dokumentech investiční společnosti;
b)
dohlížely na proces schvalování investičních strategií každého spravovaného SKIPCP;
c)
odpovídaly za zajištění toho, že správcovská společnost trvale a účinně zabezpečuje shodu s předpisy podle článku 10, a to i v případě, že tuto funkci vykonává třetí osoba;
d)
zajišťovaly a pravidelně ověřovaly, že u každého spravovaného SKIPCP je řádně a účinně prováděna a dodržována obecná investiční politika, investiční strategie a meze pro rizika, a to i v případě, že funkci řízení rizik vykonávají třetí osoby;
e)
schvalovaly a pravidelně vyhodnocovaly přiměřenost vnitřních postupů pro přijímání investičních rozhodnutí za každý spravovaný SKIPCP, tak aby tato rozhodnutí odpovídala schváleným investičním strategiím;
f)
schvalovaly a pravidelně vyhodnocovaly politiku řízení rizik a opatření, procesy a metody jejího provádění, jak uvádí článek 38, včetně systému mezí pro rizika u každého spravovaného SKIPCP.
3. Správcovská společnost rovněž zajistí, aby její vedoucí osoba či osoby a případně dozorčí orgán:
a)
posuzovaly a pravidelně vyhodnocovaly účinnost politik, opatření a postupů přijatých za účelem splnění povinností vyplývajících ze směrnice 2009/65/ES;
b)
přijímaly patřičná opatření k nápravě nedostatků.
4. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby zajistily, že jejich vedoucí osoba či osoby dostávají často, avšak nejméně jednou ročně, písemné zprávy o otázkách shody s předpisy, interního auditu a řízení rizik s uvedením zvláště toho, zda byla přijata patřičná nápravná opatření v případě eventuálních nedostatků.
5. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby zajistily, že jejich vedoucí osoba či osoby dostávají pravidelně zprávy o provádění investičních strategií a vnitřních postupech pro přijímání investičních rozhodnutí uvedených v odst. 2 písm. b) až e).
6. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby zajistily, že případný dozorčí orgán pravidelně dostává písemné zprávy o otázkách uvedených v odstavci 4.
Článek 10
Stálá funkce zajišťování shody s předpisy
1. Členské státy zajistí, aby správcovské společnosti vytvořily, zavedly a udržovaly náležité strategie a postupy k odhalování případného rizika, že správcovská společnost nesplní své povinnosti stanovené směrnicí 2009/65/ES, jakož i s tím spojených rizik, a aby přijaly náležitá opatření a postupy minimalizující takové riziko a umožňující příslušným orgánům účinný výkon jejich pravomocí podle zmíněné směrnice.
Členské státy zajistí, aby správcovské společnosti zohlednily povahu, rozsah a složitost svého předmětu podnikání, jakož i povahu a škálu služeb a činností poskytovaných a vykonávaných při tomto podnikání.
2. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby vytvořily a udržovaly stálou a účinně vykonávanou funkci zajišťování shody s předpisy, která bude vykonávána nezávisle a bude spočívat v plnění těchto úkolů:
a)
sledovat a pravidelně vyhodnocovat přiměřenost a účinnost opatření, strategií a postupů přijatých podle odstavce 1 a kroků učiněných za účelem řešení nedostatků v plnění povinností správcovské společnosti;
b)
radit a pomáhat příslušným osobám, které odpovídají za výkon služeb a činností, v plnění povinností správcovské společnosti vyplývajících ze směrnice 2009/65/ES.
3. Aby mohly osoby vykonávající funkci zajišťování shody s předpisy uvedenou v odstavci 2 řádně a nezávisle plnit své úkoly, zajistí správcovská společnost splnění těchto podmínek:
a)
osoba vykonávající funkci zajišťování shody s předpisy musí mít nezbytnou pravomoc, zdroje, odborné znalosti a přístup ke všem příslušným informacím;
b)
musí být jmenován „kontrolor shody“, který odpovídá za výkon funkce zajišťování shody s předpisy a pravidelné, nejméně však roční, podávání zpráv vedoucí osobě či osobám o otázkách shody s předpisy s uvedením zvláště toho, zda byla přijata patřičná nápravná opatření v případě eventuálních nedostatků;
c)
příslušné osoby podílející se na výkonu funkce zajišťování shody s předpisy se nesmí účastnit poskytování služeb či výkonu činností, jež sledují;
d)
způsob určování odměny příslušných osob podílejících se na výkonu funkce zajišťování shody s předpisy nesmí být, ani pravděpodobně, na újmu jejich objektivity.
Od správcovské společnosti se však nevyžaduje splnit požadavky uvedené v prvním pododstavci písm. c) nebo d), pokud je schopna prokázat, že vzhledem k povaze, rozsahu a složitosti jejího předmětu podnikání i vzhledem k povaze a škále jejích služeb a činností jsou dané požadavky neúměrné a že funkce zajišťování shody s předpisy je trvale účinně vykonávána.
Článek 11
Stálá funkce interního auditu
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, pokud to je vhodné a přiměřené s ohledem na povahu, rozsah a složitost jejich předmětu podnikání i s ohledem na povahu a škálu činností kolektivní správy portfolií prováděných při tomto podnikání, aby zřídily a udržovaly funkci interního auditu, která je oddělena od jiných funkcí a činností správcovské společnosti a je na nich nezávislá.
2. Funkce interního auditu podle odstavce 1 spočívá v plnění těchto úkolů:
a)
vytvořit, zavést a udržovat plán auditu zaměřený na posouzení a zhodnocení přiměřenosti a účinnosti systémů správcovské společnosti, jejích mechanismů vnitřní kontroly a opatření;
b)
vydávat doporučení na základě výsledků práce vykonané podle písmene a);
c)
ověřovat dodržování doporučení podle písmene b);
d)
podávat zprávy týkající se záležitostí interního auditu v souladu s čl. 9 odst. 4.
Článek 12
Stálá funkce řízení rizik
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby zřídily a udržovaly stálou funkci řízení rizik.
2. Stálá funkce řízení rizik podle odstavce 1 je hierarchicky a funkčně nezávislá na provozních útvarech.
Členské státy však mohou správcovským společnostem povolit odchylku od této povinnosti, je-li to vhodné a přiměřené s ohledem na povahu, rozsah a složitost předmětu podnikání správcovské společnosti a SKIPCP, které spravuje.
Správcovská společnost je schopna prokázat, že přijala patřičná ochranná opatření proti střetům zájmů, která jí umožní nezávislé řízení rizik, a že proces řízení rizik splňuje požadavky článku 51 směrnice 2009/65/ES.
3. Náplní stálé funkce řízení rizik je:
a)
provádět politiku a postupy řízení rizik;
b)
zajišťovat dodržování systému omezení rizik pro SKIPCP včetně zákonných mezí pro celkovou expozici a riziko selhání protistrany v souladu s články 41, 42 a 43;
c)
poskytovat poradenství správní radě ohledně určení rizikového profilu každého spravovaného SKIPCP;
d)
poskytovat pravidelné zprávy správní radě, případně dozorčímu orgánu, týkající se:
i)
souladu mezi současnou úrovní rizik, která každý spravovaný SKIPCP podstupuje, s rizikovým profilem, který byl pro tento SKIPCP schválen,
ii)
dodržování příslušných systémů omezení rizik u každého spravovaného SKIPCP,
iii)
přiměřenosti a účinnosti procesu řízení rizik, s uvedením zejména toho, zda byla přijata patřičná nápravná opatření v případě eventuálních nedostatků;
e)
poskytovat pravidelné zprávy vedoucí osobě či osobám o současné úrovni rizik podstupovaných každým spravovaným SKIPCP a o případném skutečném nebo předpokládaném porušení jejich mezí s cílem zajistit, aby byla rychle přijata patřičná opatření;
f)
přezkoumávat a v případě potřeby prosazovat opatření a postupy oceňování OTC derivátů uvedené v článku 44.
4. Osoby vykonávající stálou funkci řízení rizik mají potřebné pravomoci a přístup ke všem příslušným informacím potřebným k plnění úkolů stanovených v odstavci 3.
Článek 13
Osobní obchody
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby vytvořily, zavedly a udržovaly náležité mechanismy, jejichž cílem je zabránit každé příslušné osobě, která se podílí na činnostech, z nichž může plynout střet zájmů, nebo která se při výkonu činností jménem správcovské společnosti dostane do styku s důvěrnými informacemi ve smyslu čl. 1 odst. 1 směrnice 2003/6/ES nebo s jinými důvěrnými informacemi týkajícími se SKIPCP nebo transakcí se SKIPCP či pro SKIPCP, v těchto činnostech:
a)
uzavírat osobní obchody, které naplňují alespoň jedno z těchto kritérií:
i)
této osobě je zakázáno uzavírat osobní obchody ve smyslu směrnice 2003/6/ES,
ii)
tyto obchody mají za následek zneužití či neoprávněné zveřejnění důvěrných informací,
iii)
jsou v rozporu nebo pravděpodobně budou v rozporu s některou povinností správcovské společnosti podle směrnice 2009/65/ES nebo směrnice 2004/39/ES;
b)
poskytnout nad rámec běžného plnění pracovních povinností či smlouvy o poskytování služeb jiné osobě poradenství či nabádat jinou osobu k uzavření obchodu s finančními nástroji, na který, kdyby se jednalo o osobní obchod příslušné osoby, by se vztahovalo písmeno a) tohoto odstavce nebo čl. 25 odst. 2 písm. a) nebo b) směrnice 2006/73/ES nebo který by jinak vedl ke zneužití informací týkajících se nevyřízených pokynů klientů;
c)
aniž je dotčen čl. 3 písm. a) směrnice 2003/6/ES, prozrazovat nad rámec běžného plnění pracovních povinností či smlouvy o poskytování služeb jiné osobě jakékoli informace či názory, pokud příslušná osoba ví nebo by rozumně měla vědět, že následkem takového prozrazení jiná osoba učiní nebo by pravděpodobně učinila tyto kroky:
i)
uzavře obchod s finančními nástroji, na který, kdyby se jednalo o osobní obchod příslušné osoby, by se vztahovalo písmeno a) tohoto odstavce nebo čl. 25 odst. 2 písm. a) nebo b) směrnice 2006/73/ES nebo který by jinak vedl ke zneužití informací týkajících se nevyřízených pokynů klientů,
ii)
poskytne jiné osobě radu nebo ji bude nabádat, aby takový obchod uzavřela.
2. Smyslem opatření, která vyžaduje odstavec 1, je zajistit zejména, aby:
a)
každá příslušná osoba, na kterou se vztahuje odstavec 1, věděla o omezeních osobních obchodů a opatřeních, která v souvislosti s osobními obchody a prozrazováním informací správcovská společnost v souladu s odstavcem 1 přijala;
b)
správcovská společnost byla neprodleně informována o každém osobním obchodu, který příslušná osoba uzavřela, buď formou oznámení, či jiným postupem, který správcovské společnosti umožňuje takové obchody zjistit;
c)
o osobním obchodu, který byl správcovské společnosti oznámen nebo správcovskou společností zjištěn, byla vedena evidence včetně povolení či zákazu vydaného v souvislosti s takovým obchodem.
Jestliže určité činnosti vykonávají třetí osoby, zajistí správcovská společnost pro účely prvního pododstavce písm. b), aby subjekt vykonávající tyto činnosti vedl evidenci osobních obchodů uzavřených jakoukoli příslušnou osobou a aby tyto informace bezodkladně na požádání poskytl správcovské společnosti.
3. Odstavce 1 a 2 se nevztahují na tyto druhy osobních obchodů:
a)
osobní obchody provedené při správě portfolií na základě volné úvahy, pokud mezi správcem portfolia a příslušnou osobou či jinou osobou, na jejíž účet se daný obchod provádí, nedošlo k předchozí komunikaci o obchodu;
b)
osobní obchody se SKIPCP nebo podílovými jednotkami subjektů kolektivního investování, které podléhají dohledu podle právních předpisů členského státu, které vyžadují rovnoměrné rozložení rizika mezi majetek, pokud se příslušná osoba nebo jiná osoba, na jejíž účet se obchody provádějí, nepodílí na řízení dotyčného subjektu.
4. Pro účely tohoto článku odstavců 1, 2 a 3 má výraz „osobní obchod“ stejný význam jako v článku 11 směrnice 2006/73/ES.
Článek 14
Evidence portfoliových obchodů
1. Členské státy vyžadují, aby správcovské společnosti zajistily, aby u každého portfoliového obchodu týkajícího se SKIPCP byly neprodleně zaznamenány informace postačující k rekonstrukci podrobností o pokynu a provedeném obchodu.
2. Záznam podle odstavce 1 obsahuje:
a)
jméno či jiné označení SKIPCP a osoby jednající na účet SKIPCP;
b)
podrobnosti nezbytné k identifikaci dotyčného nástroje;
c)
množství;
d)
typ pokynu nebo obchodu;
e)
cenu;
f)
u pokynů datum a přesný čas předání pokynu a jméno nebo jiné označení osoby, které byl pokyn předán, u obchodů datum a přesný čas rozhodnutí o provedení obchodu a datum a přesný čas provedení obchodu;
g)
jméno osoby, která předala pokyn nebo provedla obchod;
h)
důvody případného odvolání pokynu;
i)
u provedených obchodů totožnost protistrany a převodního místa.
Pro účely prvního pododstavce písm. i) se „převodním místem“ rozumí regulovaný trh ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 14 směrnice 2004/39/ES, mnohostranný systém obchodování ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 15 uvedené směrnice, systematický internalizátor ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 7 uvedené směrnice nebo tvůrce trhu či jiný zajišťovatel likvidity nebo subjekt, který plní ve třetí zemi funkci podobnou těm, jaké plní kterýkoli z výše uvedených subjektů.
Článek 15
Evidence pokynů k upsání a vyplacení
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby přijaly všechny přiměřené kroky k zajištění, aby přijaté pokyny k upsání a vyplacení SKIPCP byly soustředěny a zaznamenány neprodleně po jejich přijetí.
2. Záznam obsahuje tyto informace:
a)
příslušný SKIPCP;
b)
osobu, která pokyn podala nebo předala;
c)
osobu, která pokyn přijala;
d)
datum a čas pokynu;
e)
podmínky platby a platební prostředek;
f)
typ pokynu;
g)
datum provedení pokynu;
h)
počet podílových jednotek, které byly upsány nebo vyplaceny;
i)
cenu, za niž byla každá podílová jednotka upsána nebo vyplacena;
j)
celkovou hodnotu upsaných nebo vyplacených podílových jednotek;
k)
hodnotu pokynu v hrubém vyjádření včetně poplatku za upsání nebo v čisté výši po odečtení poplatku za vyplacení.
Článek 16
Požadavky na vedení evidence
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby zajistily uchovávání záznamů podle článků 14 a 15 nejméně po dobu pěti let.
Příslušné orgány však mohou za mimořádných okolností od správcovských společností vyžadovat, aby uchovávaly všechny nebo některé tyto záznamy delší dobu v závislosti na povaze nástroje nebo portfoliového obchodu, jestliže je to nutné k tomu, aby příslušný orgán mohl vykonávat své úkoly dohledu v souladu se směrnicí 2009/65/ES.
2. Po skončení platnosti povolení správcovské společnosti mohou členské státy nebo příslušné orgány vyžadovat, aby správcovská společnost uchovala záznamy podle odstavce 1 do uplynutí zbytku stanovené pětileté lhůty.
Přenese-li správcovská společnost své povinnosti ve vztahu ke SKIPCP na jinou správcovskou společnost, mohou členské státy nebo příslušné orgány vyžadovat přijetí takových opatření, která této jiné správcovské společnosti zajistí přístup k záznamům za posledních pět let.
3. Záznamy se uchovávají na nosiči, který umožní takové uložení informací, aby k nim měl příslušný orgán do budoucna přístup, a v takové formě a takovým způsobem, aby byly splněny následující podmínky:
a)
příslušný orgán musí mít k záznamům snadný přístup a musí být schopen rekonstruovat z nich všechny klíčové fáze zpracování každého portfoliového obchodu;
b)
musí být možné snadno zjistit jakékoli opravy či jiné změny i původní obsah záznamů před opravami či změnami;
c)
nesmí být možné se záznamy jinak manipulovat nebo je pozměňovat.
KAPITOLA III
STŘET ZÁJMŮ
(Čl. 12 odst. 1 písm. b) a čl. 14 odst. 1 písm. d) a čl. 14 odst. 2 písm. c) směrnice 2009/65/ES)
Článek 17
Kritéria pro určení střetu zájmů
1. Členské státy zajistí, aby za účelem určení typů střetu zájmů, jež vznikají v průběhu poskytování služeb a činností a jejichž existence může být ke škodě zájmů SKIPCP, správcovské společnosti za pomoci minimálních kritérií zohlednily otázku, zda se správcovská společnost nebo příslušná osoba nebo osoba přímo či nepřímo spojená se správcovskou společností vztahem kontroly nachází v některé z těchto situací, ať už v důsledku poskytování činností kolektivní správy portfolií nebo jinak:
a)
správcovská společnost nebo taková osoba pravděpodobně získá finanční prospěch nebo se vyhne finanční ztrátě na úkor SKIPCP;
b)
správcovská společnost nebo taková osoba má zájem na výsledku služby nebo činnosti poskytované SKIPCP nebo jinému klientovi nebo na výsledku obchodu prováděného jménem SKIPCP nebo jiného klienta a tento zájem je odlišný od zájmu SKIPCP na daném výsledku;
c)
správcovská společnost nebo taková osoba má finanční či jinou motivaci upřednostnit zájem jiného klienta nebo skupiny klientů před zájmy SKIPCP;
d)
správcovská společnost nebo taková osoba vykonává tytéž činnosti pro SKIPCP a jiného klienta či klienty, kteří nejsou SKIPCP;
e)
správcovská společnost nebo taková osoba dostává nebo dostane v souvislosti s činnostmi kolektivní správy portfolií, které jsou poskytovány SKIPCP, od osoby, která není SKIPCP, materiální stimul v podobě peněz, zboží nebo služeb, který není běžnou provizí či poplatkem za poskytovanou službu.
2. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby při určování typů střetu zájmů braly v úvahu:
a)
své zájmy včetně zájmů plynoucích z jejich členství ve skupině nebo z poskytování služeb a činností, zájmy klientů a svou povinnost správcovské společnosti vůči SKIPCP;
b)
zájmy dvou nebo více spravovaných SKIPCP.
Článek 18
Postupy k omezení možnosti střetu zájmů
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby vytvořily, zavedly a udržovaly účinné postupy k omezení možnosti střetu zájmů. Tyto postupy jsou vypracovány písemně a jsou přiměřené s ohledem na velikost a organizaci správcovské společnosti i na povahu, rozsah a složitost jejího podnikání.
Pokud je správcovská společnost součástí skupiny, zohlední tyto postupy též okolnosti, jichž si společnost je nebo by měla být vědoma a jež mohou vyvolat střet zájmů v důsledku struktury a předmětu podnikání dalších členů skupiny.
2. Postupy k omezení možnosti střetu zájmů přijaté v souladu s odstavcem 1:
a)
určují, s odkazem na činnosti kolektivní správy portfolií prováděné správcovskou společností nebo jejím jménem, okolnosti, které vedou nebo mohou vést ke střetu zájmů, jenž s sebou nese značné riziko poškození zájmů SKIPCP nebo jednoho či více jiných klientů;
b)
uvádějí postupy, které je třeba dodržet, a opatření, která je nutno přijmout ke zvládání takových střetů zájmů.
Článek 19
Zachování nezávislosti při zvládání střetů zájmů
1. Členské státy zajistí, aby postupy a opatření stanovené v čl. 18 odst. 2 písm. b) byly vypracovány tak, aby zajistily, že příslušné osoby zapojené do různých obchodních činností, v nichž je přítomen střet zájmů, vykonávají tyto činnosti s takovou mírou nezávislosti, která je úměrná velikosti a činnostem správcovské společnosti a skupiny, jíž je součástí, i závažnosti rizika poškození zájmů klientů.
2. Postupy, jež mají být dodrženy, a opatření, jež mají být přijata v souladu s čl. 18 odst. 2 písm. b), zahrnují následující postupy a opatření, jsou-li potřebné a vhodné k tomu, aby správcovská společnost zajistila žádoucí míru nezávislosti:
a)
účinné postupy k zamezení či kontrole výměny informací mezi příslušnými osobami vykonávajícími činnosti kolektivní správy portfolií, které s sebou nesou riziko střetu zájmů, pokud by výměna informací mohla poškodit zájmy jednoho nebo více klientů;
b)
samostatný dohled nad příslušnými osobami, mezi jejichž hlavní úkoly patří vykonávání činností kolektivní správy portfolií jménem klientů nebo poskytování služeb klientům nebo investorům, jejichž zájmy mohou být ve střetu nebo kteří zastupují odlišné zájmy, jež mohou být ve střetu (včetně zájmů správcovské společnosti);
c)
odstranění jakékoli přímé vazby mezi odměňováním příslušných osob, které se zabývají především jednou činností, a odměňováním či příjmy různých příslušných osob, které se zabývají především jinou činností, pokud ze vztahu těchto činností může vznikat střet zájmů;
d)
opatření, která komukoli zabrání v možnosti vykonávat nepatřičný vliv na způsob, jakým příslušná osoba provádí činnosti kolektivní správy portfolií, nebo tuto možnost omezí;
e)
opatření k prevenci nebo kontrole souběžného či postupného zapojení příslušné osoby do samostatných činností kolektivní správy portfolií, pokud takové zapojení může být na újmu řádného zvládání střetů zájmů.
Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby v případě, že přijetí či uplatňování jednoho nebo více těchto opatření a postupů nezajistí žádoucí míru nezávislosti, přijaly jiná nebo další opatření a postupy, které jsou pro tyto účely potřebné a vhodné.
Článek 20
Administrace činností, z nichž vyplývá škodlivý střet zájmů
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby vedly a pravidelně aktualizovaly evidenci druhů činností kolektivní správy portfolií prováděných správcovskou společností nebo jejím jménem, při nichž vznikl anebo v případě probíhající činnosti kolektivní správy portfolií může vzniknout střet zájmů, který s sebou nese značné riziko poškození zájmů jednoho nebo více SKIPCP nebo jiných klientů.
2. Členské státy vyžadují, aby v případě, že organizační nebo administrativní opatření přijatá správcovskou společností za účelem zvládání střetů zájmů nejsou dostatečná k tomu, aby s přiměřenou jistotou odvrátila riziko poškození zájmů SKIPCP nebo jeho podílníků, byly vedoucí osoba či osoby nebo jiné příslušné vnitřní orgány správcovské společnosti neprodleně informovány, a mohly tak přijmout nezbytná rozhodnutí, kterými zajistí, aby správcovská společnost za všech okolností jednala v nejlepším zájmu SKIPCP a jeho podílníků.
3. Správcovská společnost o situacích popsaných v odstavci 2 informuje investory prostřednictvím vhodného trvalého nosiče informací a zdůvodní své rozhodnutí.
Článek 21
Pravidla týkající se výkonu hlasovacích práv
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby vypracovaly náležitá a účinná pravidla pro určení, kdy a jakým způsobem mají být vykonána hlasovací práva spojená s nástroji drženými ve spravovaných portfoliích, tak aby práva byla vykonávána výlučně ve prospěch dotčeného SKIPCP.
2. Pravidla podle odstavce 1 stanoví opatření a postupy:
a)
ke sledování relevantních podnikových událostí;
b)
k zajištění toho, aby hlasovací práva byla vykonávána v souladu s investičními cíli a politikou příslušného SKIPCP;
c)
k zabránění nebo zvládání střetů zájmů plynoucích z výkonu hlasovacích práv.
3. Souhrnný popis pravidel podle odstavce 1 je zpřístupněn investorům.
Podrobnosti o krocích podniknutých na základě daných pravidel jsou zdarma na požádání zpřístupněny podílníkům.
KAPITOLA IV
PRAVIDLA JEDNÁNÍ
(Čl. 14 odst. 1 písm. a) a b) a čl. 14 odst. 2 písm. a) a b) směrnice 2009/65/ES)
ODDÍL 1
Obecné zásady
Článek 22
Povinnost jednat v nejlepším zájmu SKIPCP a jejich podílníků
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby s podílníky spravovaných SKIPCP zacházely spravedlivě.
Správcovské společnosti se vyvarují toho, aby zájmy jedné skupiny podílníků kladly nad zájmy jiné skupiny podílníků.
2. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby uplatňovaly patřičné politiky a postupy k zabránění nevhodným praktikám, u kterých lze rozumně předpokládat, že ovlivní stabilitu a integritu trhu.
3. Aniž jsou dotčeny požadavky vnitrostátního práva, členské státy od správcovských společností vyžadují, aby za účelem splnění povinnosti jednat v nejlepším zájmu podílníků zajistily, aby pro jimi spravované SKIPCP byly používány spravedlivé, správné a transparentní cenové modely a systémy oceňování. Správcovské společnosti musí být schopny doložit, že portfolia SKIPCP byla správně oceněna.
4. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby jednaly způsobem, kterým nevznikají SKIPCP a jeho podílníkům nepřiměřené náklady.
Článek 23
Požadavky na náležitou opatrnost
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby v nejlepším zájmu SKIPCP a v zájmu integrity trhu zajistily vysokou úroveň opatrnosti při volbě investic a jejich průběžném sledování.
2. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby zajistily odpovídající úroveň znalostí a vědomostí o majetku, do něhož SKIPCP investuje.
3. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby stanovily písemné politiky a postupy jednání s náležitou opatrností a zavedly účinná opatření zajišťující, aby investiční rozhodnutí jménem SKIPCP byla prováděna v souladu s cíli, investiční strategií a mezemi pro rizika dotyčného SKIPCP.
4. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby v rámci uplatňování politiky řízení rizik před uskutečněním investice a podle potřeby po zohlednění povahy zvažované investice formulovaly prognózy a provedly analýzy toho, jak investice ovlivní skladbu portfolia, likviditu a rizikově-výnosový profil SKIPCP. Analýzy musí být provedeny výlučně na základě spolehlivých a aktuálních kvantitativních i kvalitativních informací.
Při uzavírání, vedení nebo ukončení dohod se třetími osobami v souvislosti s prováděním řízení rizik jednají správcovské společnosti s náležitou dovedností, péčí a opatrností. Před uzavřením takovýchto dohod správcovské společnosti podniknou nezbytné kroky k ověření, zda je třetí osoba schopna vykonávat řízení rizik spolehlivě, profesionálně a účinně a má k tomu kapacity. Správcovská společnost stanoví metody pro průběžné posuzování úrovně výkonu třetí osoby.
ODDÍL 2
Nakládání s pokyny k upsání a vyplacení
Článek 24
Informační povinnosti v souvislosti s prováděním pokynů k upsání a vyplacení
1. Členské státy zajistí, aby správcovské společnosti po provedení pokynu podílníka k upsání nebo vyplacení podílníkovi prostřednictvím trvalého nosiče oznámily provedení pokynu co nejdříve, nejpozději však první pracovní den po jeho provedení, anebo pokud správcovská společnost dostává potvrzení od třetí strany, nejpozději první pracovní den po obdržení potvrzení od třetí strany.
První pododstavec se však nepoužije, pokud by oznámení obsahovalo tytéž údaje jako potvrzení, jež má podílníkovi bezodkladně zaslat jiná osoba.
2. Oznámení uvedené v odstavci 1 zahrnuje relevantní informace z tohoto seznamu:
a)
identifikační údaje správcovské společnosti;
b)
jméno či jiné označení podílníka;
c)
datum a čas přijetí pokynu a způsob platby;
d)
datum provedení pokynu;
e)
identifikační údaje SKIPCP;
f)
povaha pokynu (upsání nebo vyplacení);
g)
počet podílových jednotek, jichž se pokyn týká;
h)
jednotková hodnota, za kterou byly jednotky upsány nebo vyplaceny;
i)
referenční datum připsání;
j)
hodnota pokynu v hrubém vyjádření včetně poplatku za upsání nebo v čisté výši po odečtení poplatku za vyplacení;
k)
celková výše provizí a účtovaných výloh, případně rozepsaná na jednotlivé položky, pokud o to investor požádá.
3. V případě pokynů podílníka, které se provádějí pravidelně, správcovská společnost buď učiní kroky uvedené v odstavci 1, nebo podílníkovi poskytuje nejméně každých šest měsíců informace o daných obchodech uvedené v odstavci 2.
4. Správcovské společnosti poskytnou podílníkovi na požádání informace o stavu jeho pokynu.
ODDÍL 3
Provedení za nejlepších podmínek
Článek 25
Provádění rozhodnutí o obchodu jménem spravovaného SKIPCP
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby tehdy, když provádějí rozhodnutí o obchodu jménem spravovaného SKIPCP v rámci správy jeho portfolia, jednaly v nejlepším zájmu spravovaného SKIPCP.
2. Členské státy zajistí, aby pro účely odstavce 1 správcovské společnosti přijaly veškerá přiměřená opatření k tomu, aby dosáhly nejlepšího možného výsledku pro SKIPCP vzhledem k ceně, nákladům, rychlosti, pravděpodobnosti realizace a vypořádání, objemu, povaze nebo jinému aspektu souvisejícímu s provedením pokynu. Konkrétní význam těchto faktorů se stanoví podle následujících kritérií:
a)
konkrétní cíle, investiční politika a rizika SKIPCP podle údajů v prospektu, nebo případně ve statutu či zakládacích dokumentech SKIPCP;
b)
povaha pokynu;
c)
povaha finančních nástrojů, které jsou předmětem tohoto pokynu;
d)
charakteristika převodních míst, do nichž lze tento pokyn nasměrovat.
3. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby stanovily a zavedly účinná opatření ke splnění povinnosti podle odstavce 2. Správcovské společnosti zejména stanoví a zavedou politiku, která jim umožní dosáhnout nejlepšího možného výsledku pro SKIPCP v souladu s odstavcem 2.
Správcovská společnost pro svou politiku týkající se provádění pokynů získá předchozí souhlas investiční společnosti. Správcovská společnost podílníkům zpřístupní patřičné informace o politice stanovené podle tohoto článku a jejích případných podstatných změnách.
4. Správcovské společnosti pravidelně sledují účinnost opatření a politiky týkající se provádění pokynů za účelem zjištění a nápravy případných nedostatků.
Správcovské společnosti tuto politiku dále každoročně posuzují. Posouzení se provede také vždy, když dojde k podstatné změně ovlivňující schopnost správcovské společnosti nadále dosahovat pro spravované SKIPCP nejlepších možných výsledků.
5. Správcovské společnosti jsou schopny doložit, že provádějí pokyny jménem SKIPCP v souladu se svou politikou pro provádění pokynů.
Článek 26
Zadávání pokynů k obchodu jménem SKIPCP k provedení jiným subjektům
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby tehdy, když zadávají pokyny k obchodu jménem spravovaných SKIPCP v rámci správy jejich portfolií k provedení jiným subjektům, jednaly v nejlepším zájmu spravovaných SKIPCP.
2. Členské státy zajistí, aby správcovské společnosti přijaly veškerá přiměřená opatření k tomu, aby dosáhly nejlepšího možného výsledku pro SKIPCP vzhledem k ceně, nákladům, rychlosti, pravděpodobnosti realizace a vypořádání, objemu, povaze nebo jinému aspektu souvisejícímu s provedením pokynu. Konkrétní význam těchto faktorů se stanoví podle čl. 25 odst. 2.
Za tímto účelem správcovské společnosti stanoví a zavedou politiku, která jim umožní splnit povinnost uvedenou v prvním pododstavci. V rámci této politiky jsou pro jednotlivé druhy nástrojů určeny subjekty, jimž je možné zadávat pokyny k provedení. Správcovská společnost uzavírá dohody o provádění pokynů, pouze pokud jsou tyto dohody v souladu s povinnostmi stanovenými v tomto článku. Správcovská společnost zpřístupní podílníkům patřičné informace o politice stanovené podle tohoto odstavce a jejích případných podstatných změnách.
3. Správcovské společnosti pravidelně sledují účinnost politiky stanovené v souladu s odstavcem 2, a zejména kvalitu provádění pokynů ze strany subjektů uvedených v předmětné politice, a zjednají nápravu případných nedostatků.
Správcovské společnosti tuto politiku dále každoročně posuzují. Posouzení se provede také vždy, když dojde k podstatné změně ovlivňující schopnost správcovské společnosti nadále dosahovat pro spravované SKIPCP nejlepších možných výsledků.
4. Správcovské společnosti jsou schopny prokázat, že zadávají pokyny jménem SKIPCP v souladu s politikou stanovenou podle odstavce 2.
ODDÍL 4
Nakládání s pokyny
Článek 27
Obecné zásady
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby vytvořily a zavedly postupy a opatření pro okamžité, spravedlivé a rychlé provádění portfoliových obchodů jménem SKIPCP.
Postupy a opatření zavedené správcovskými společnostmi splňují tyto podmínky:
a)
zajišťují, aby pokyny prováděné jménem SKIPCP byly neprodleně a přesně zaznamenány a alokovány;
b)
provádějí jinak srovnatelné pokyny SKIPCP v pořadí, v jakém byly podány, a neprodleně, ledaže by to znemožňovala povaha pokynu nebo aktuální podmínky na trhu nebo by to bylo v rozporu se zájmy SKIPCP.
Finanční nástroje nebo peněžní částky obdržené při vypořádání provedených pokynů jsou neprodleně a správně zaznamenány na účet příslušného SKIPCP.
2. Správcovská společnost nezneužije informace o nevyřízených pokynech SKIPCP a učiní veškeré přiměřené kroky k tomu, aby zabránila zneužití těchto informací ze strany svých příslušných osob.
Článek 28
Slučování a alokace pokynů k provedení obchodu
1. Členské státy nepřipustí, aby správcovské společnosti provedly pokyn SKIPCP společně s pokynem jiného SKIPCP nebo jiného klienta nebo s pokynem k obchodu na vlastní účet, pokud nejsou splněny tyto podmínky:
a)
musí být nepravděpodobné, že sloučení pokynů bude v souhrnu nevýhodné pro některý ze SKIPCP nebo některého z klientů, jejichž pokyny se mají sloučit;
b)
musí být vytvořena a zavedena pravidla alokace pokynů, která za dostatečně přesných podmínek zajistí spravedlivou alokaci sloučených pokynů, včetně stanovení toho, jak objem a cena pokynů určuje alokaci a zacházení s částečně provedenými pokyny.
2. Členské státy zajistí, aby správcovská společnost v případě, že sloučí pokyn SKIPCP s jedním nebo několika pokyny jiného SKIPCP nebo klienta a sloučený pokyn je proveden částečně, alokovala související obchody v souladu se svými pravidly pro alokaci.
3. Členské státy zajistí, aby správcovské společnosti, které sloučily obchody na vlastní účet s jedním nebo několika pokyny SKIPCP nebo jiných klientů, alokovaly související obchody způsobem, který nepoškozuje SKIPCP nebo jiného klienta.
4. Členské státy vyžadují, aby správcovská společnost v případě, že sloučí pokyn SKIPCP nebo jiného klienta s obchodem na vlastní účet a sloučený pokyn je proveden částečně, alokovala související obchody přednostně SKIPCP nebo jinému klientovi.
Jestliže však správcovská společnost může SKIPCP nebo svému jinému klientovi na základě rozumných důvodů prokázat, že by bez sloučení nebyla schopna pokyn provést za tak výhodných podmínek nebo vůbec, může alokovat obchod na vlastní účet proporcionálně v souladu se svými pravidly pro alokaci podle odst. 1 písm. b).
ODDÍL 5
Materiální stimuly
Článek 29
Ochrana nejlepších zájmů SKIPCP
1. Členské státy zajistí, aby se jednání správcovských společností nepovažovalo za čestné, spravedlivé a profesionální v souladu s nejlepšími zájmy SKIPCP, jestliže v souvislosti se správou investic a výkonem administrativních činností pro SKIPCP zaplatí nebo přijmou jakýkoli poplatek či provizi nebo poskytnou či přijmou jakékoli nepeněžní plnění, které nepatří mezi následující:
a)
poplatek, provize či nepeněžní plnění placené či poskytnuté SKIPCP nebo osobě, která SKIPCP zastupuje, nebo placené či poskytnuté SKIPCP nebo osobou, která SKIPCP zastupuje;
b)
poplatek, provize či nepeněžní plnění placené či poskytnuté třetí straně nebo osobě jednající jménem třetí strany nebo placené či poskytnuté třetí stranou nebo osobou jednající jménem třetí strany, pokud jsou splněny tyto podmínky:
i)
o existenci, povaze a výši poplatku, provize nebo plnění, případně o způsobu výpočtu jeho/její výše v případě, že jeho/její výši není možno zjistit, musí být SKIPCP informován jasně, komplexně, přesně a srozumitelně ještě před poskytnutím příslušné služby,
ii)
úhrada poplatku nebo provize či poskytnutí nepeněžního plnění musí mít účel zvýšení kvality příslušné služby a nesmí ohrozit splnění povinnosti správcovské společnosti jednat v nejlepším zájmu SKIPCP;
c)
řádné poplatky, které umožní poskytnutí příslušné služby nebo jsou pro tento účel nutné, včetně poplatků za úschovu, za vypořádání a směnu měn, odvodů vymáhaných regulačními orgány nebo právních poplatků, a které svou povahou nemohou vést k rozporu s povinnostmi správcovské společnosti jednat čestně, spravedlivě a profesionálně v souladu s nejlepšími zájmy SKIPCP.
2. Členské státy povolí správcovské společnosti, aby pro účely odst. 1 písm. b) bodu i) zveřejnila hlavní podmínky ujednání o poplatcích, provizi nebo nepeněžním plnění v souhrnné podobě za podmínky, že se zaváže na žádost podílníka zveřejnit další podrobnosti a tento závazek dodrží.
KAPITOLA V
NÁLEŽITOSTI STANDARDNÍ SMLOUVY MEZI DEPOZITÁŘEM A SPRÁVCOVSKOU SPOLEČNOSTÍ
(Čl. 23 odst. 5 a čl. 33 odst. 5 směrnice 2009/65/ES)
Článek 30
Prvky týkající se postupů, které mají dodržet smluvní strany
Členské státy vyžadují, aby depozitář a správcovská společnost (dále v této kapitole jako „smluvní strany“) zahrnuly do písemné smlouvy podle čl. 23 odst. 5, resp. čl. 33 odst. 5 směrnice 2009/65/ES přinejmenším následující náležitosti týkající se služeb poskytovaných smluvními stranami a postupů, které mají smluvní strany dodržet:
a)
popis postupů včetně postupů týkajících se úschovy a správy, které mají být přijaty pro každý typ majetku SKIPCP svěřený depozitáři;
b)
popis postupů, které je třeba dodržet v případě, že správcovská společnost předpokládá změnu statutu fondu nebo prospektu SKIPCP, a stanovení, kdy by měl být informován depozitář nebo kdy je k provedení změn nutný jeho předchozí souhlas;
c)
popis prostředků a postupů, kterými bude depozitář předávat správcovské společnosti všechny příslušné informace, jež správcovská společnost potřebuje k výkonu svých povinností, včetně popisu prostředků a postupů souvisejících s výkonem práv spojených s finančními nástroji a používaných prostředků a postupů, které umožňují správcovské společnosti a SKIPCP včasný a řádný přístup k informacím týkajícím se účtů SKIPCP;
d)
popis prostředků a postupů, které umožňují depozitáři přístup ke všem příslušným informacím, jež potřebuje k výkonu svých povinností;
e)
popis postupů, které depozitáři umožňují prošetřovat jednání správcovské společnosti a hodnotit kvalitu předávaných informací, včetně šetření na místě;
f)
popis postupů, kterými může správcovská společnost posuzovat výkon depozitáře ve vztahu k jeho smluvním povinnostem.
Článek 31
Prvky týkající se výměny informací a povinností spojených se zachováním důvěrnosti a s praním peněz
1. Členské státy vyžadují, aby smluvní strany zahrnuly do smlouvy podle čl. 23 odst. 5, resp. čl. 33 odst. 5 směrnice 2009/65/ES přinejmenším následující prvky týkající se výměny informací a povinností spojených se zachováním důvěrnosti a s praním peněz:
a)
seznam veškerých informací, které si potřebují vyměňovat SKIPCP, jeho správcovská společnost a depozitář v souvislosti s upsáním, vyplacením, emisí, zrušením nebo odkoupením podílových jednotek SKIPCP;
b)
povinnosti související se zachováním důvěrnosti, které mají smluvní strany dodržovat;
c)
případně informace o úkolech a povinnostech smluvních stran v souvislosti s prevencí praní peněz a financování terorismu.
2. Povinnosti uvedené v odst. 1 písm. b) je třeba stanovit tak, aby neomezovaly možnost příslušných orgánů domovského členského státu správcovské společnosti ani příslušných orgánů domovského členského státu SKIPCP získat přístup k příslušným dokumentům a informacím.
Článek 32
Prvky týkající se jmenování třetích osob
Pro případ, že depozitář nebo správcovská společnost předpokládají svěření svých povinností třetím osobám, vyžadují členské státy, aby obě smluvní strany zahrnuly do smlouvy podle čl. 23 odst. 5, resp. čl. 33 odst. 5 směrnice 2009/65/ES přinejmenším následující prvky:
a)
závazek obou smluvních stran, že budou pravidelně poskytovat informace o třetích osobách, kterým depozitář nebo správcovská společnost svěří výkon svých povinností;
b)
závazek, že na žádost jedné smluvní strany druhá smluvní strana poskytne informace o kritériích použitých k výběru třetí osoby a o krocích přijatých ke sledování výkonu činnosti vybrané třetí osoby;
c)
prohlášení, že na odpovědnost depozitáře podle článku 24 nebo článku 34 směrnice 2009/65/ES nemá vliv skutečnost, že všechen nebo některý majetek svěřil k úschově a správě třetí osobě.
Článek 33
Prvky týkající se možných změn a ukončení smlouvy
Členské státy vyžadují, aby smluvní strany zahrnuly do smlouvy podle čl. 23 odst. 5, resp. čl. 33 odst. 5 směrnice 2009/65/ES přinejmenším následující náležitosti týkající se změn a ukončení smlouvy:
a)
dobu platnosti smlouvy;
b)
podmínky, za nichž může být smlouva pozměněna nebo ukončena;
c)
podmínky nezbytné k usnadnění přechodu k jinému depozitáři a postup, jakým v případě přechodu depozitář zašle všechny příslušné informace jinému depozitáři.
Článek 34
Rozhodné právo
Členské státy vyžadují, aby smluvní strany ve smlouvě podle čl. 23 odst. 5, resp. čl. 33 odst. 5 směrnice 2009/65/ES uvedly, že se smlouva řídí právem domovského členského státu SKIPCP.
Článek 35
Elektronické předávání informací
Pokud se smluvní strany smlouvy podle čl. 23 odst. 5, resp. čl. 33 odst. 5 směrnice 2009/65/ES dohodnou na elektronickém předávání některých nebo všech informací, které si vzájemně vyměňují, vyžadují členské státy, aby uvedená smlouva obsahovala ustanovení o vedení evidence o těchto informacích.
Článek 36
Oblast působnosti smlouvy
Členské státy mohou povolit, aby se smlouva podle čl. 23 odst. 5, resp. čl. 33 odst. 5 směrnice 2009/65/ES vztahovala na více než jeden SKIPCP, který správcovská společnost spravuje. V takovém případě je ve smlouvě uveden seznam SKIPCP, na něž se smlouva vztahuje.
Článek 37
Smlouva o poskytování služeb
Členské státy smluvním stranám umožní uvést podrobnosti o prostředcích a postupech uvedených v čl. 30 písm. c) a d) buď ve smlouvě podle čl. 23 odst. 5, resp. čl. 33 odst. 5 směrnice 2009/65/ES, nebo v samostatné písemné smlouvě.
KAPITOLA VI
ŘÍZENÍ RIZIK
(Čl. 51 odst. 1 směrnice 2009/65/ES)
ODDÍL 1
Politika řízení rizik a měření rizik
Článek 38
Politika řízení rizik
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby vytvořily, zavedly a udržovaly náležitou a zdokumentovanou politiku řízení rizik, v jejímž rámci jsou určena rizika, kterým jsou nebo by mohly být jimi řízené SKIPCP vystaveny.
Politika řízení rizik obsahuje potřebné postupy, které správcovské společnosti umožní posoudit u každého jí spravovaného SKIPCP expozici SKIPCP vůči tržnímu riziku, riziku likvidity a riziku selhání protistrany, jakož i vůči všem ostatním rizikům, která mohou být pro každý jí spravovaný SKIPCP závažná, včetně provozního rizika.
Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby se v rámci politiky řízení rizik zaměřily alespoň na tyto prvky:
a)
metody, nástroje a opatření, která jim umožní splnit povinnosti stanovené v článcích 40 a 41;
b)
rozdělení odpovědnosti v souvislosti s řízením rizik v rámci správcovské společnosti.
2. Členské státy od správcovských společností vyžadují zajištění toho, aby v politice řízení rizik podle odstavce 1 byly uvedeny podmínky, obsah a frekvence podávání zpráv o výkonu funkce řízení rizik podle článku 12 správní radě a vedoucí osobě či osobám, a případně též dozorčímu orgánu.
3. Členské státy zajistí, aby pro účely odstavců 1 a 2 správcovské společnosti zohlednily povahu, rozsah a složitost svého předmětu podnikání, jakož i SKIPCP, které spravují.
Článek 39
Posuzování, sledování a přezkum politiky řízení rizik
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby pravidelně posuzovaly, sledovaly a přezkoumávaly:
a)
přiměřenost a účinnost politiky řízení rizik a opatření, procesů a metod uvedených v článcích 40 a 41;
b)
míru, v jaké správcovská společnost dodržuje politiku řízení rizik a opatření, procesy a metody uvedené v článcích 40 a 41;
c)
přiměřenost a účinnost opatření přijatých k nápravě případných nedostatků v procesu řízení rizik.
2. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby informovaly příslušné orgány svých domovských členských států o případných podstatných změnách v procesu řízení rizik.
3. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány domovského členského státu správcovské společnosti kontrolovaly splnění požadavků stanovených v odstavci 1 průběžně, jakož i při udělení povolení.
ODDÍL 2
Procesy řízení rizik, expozice vůči riziku selhání protistrany a koncentrace emitenta
Článek 40
Měření a řízení rizik
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby přijaly náležitá a účinná opatření, procesy a metody:
a)
umožňující kdykoliv změřit rizika, kterým jsou nebo by mohly být jimi spravované SKIPCP vystaveny, a tato rizika řídit;
b)
zajišťující dodržování mezí pro celkovou expozici a riziko selhání protistrany v souladu s články 41 a 43.
Tato opatření, procesy a metody by měly být přiměřené s ohledem na povahu, rozsah a složitost předmětu podnikání správcovských společností a SKIPCP, které spravují, jakož i v souladu s rizikovým profilem SKIPCP.
2. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby pro účely odstavce 1 pro každý SKIPCP, který spravují, přijaly tato opatření:
a)
zavedly opatření, procesy a metody měření rizik nezbytné k zajištění, aby rizika přijatých pozic a jejich vliv na celkový rizikový profil byly přesně měřeny na základě důvěryhodných a spolehlivých údajů a aby opatření, procesy a metody měření rizik byly náležitým způsobem zdokumentovány;
b)
kde je to vhodné, prováděly pravidelné zpětné testování za účelem kontroly platnosti opatření pro měření rizik, mezi něž patří prognózy a odhady založené na modelech;
c)
kde je to vhodné, prováděly pravidelné zátěžové testy a analýzy scénářů za účelem podchycení rizik plynoucích z možných změn tržních podmínek, která by mohla mít nepříznivý dopad na SKIPCP;
d)
vytvořily, zavedly a udržovaly zdokumentovaný systém vnitřních omezení týkajících se opatření k řízení a kontrole příslušných rizik pro každý SKIPCP s přihlédnutím ke všem rizikům, která mohou mít pro SKIPCP zásadní význam, jak je uvedeno v článku 38, a při zajištění souladu s rizikovým profilem SKIPCP;
e)
zajistily, aby aktuální míra rizika byla v souladu se systémem mezí pro rizika každého SKIPCP uvedeným v písmenu d);
f)
vytvořily, zavedly a udržovaly náležité postupy, které v případě skutečného nebo předpokládaného porušení mezí pro rizika určitého SKIPCP zabezpečí včasné kroky k nápravě v nejlepším zájmu podílníků.
3. Členské státy zajistí, aby správcovské společnosti uplatňovaly vhodné postupy řízení rizika likvidity, aby mohly zajistit, že každý jimi spravovaný SKIPCP je schopen kdykoli splnit ustanovení čl. 84 odst. 1 směrnice 2009/65/ES.
Kde je to vhodné, provádějí správcovské společnosti zátěžové testy umožňující posouzení rizika likvidity SKIPCP za mimořádných okolností.
4. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby zajistily, že u každého jimi spravovaného SKIPCP je profil investic SKIPCP z hlediska likvidity přiměřený politice vyplácení stanovené ve statutu fondu, zakládacích dokumentech nebo prospektu.
Článek 41
Výpočet celkové expozice
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby prováděly výpočet celkové expozice spravovaného SKIPCP uvedené v čl. 51 odst. 3 směrnice 2009/65/ES pomocí jednoho z těchto ukazatelů:
a)
přírůstkové expozice a pákového efektu, které spravovanému SKIPCP plynou z použití finančních derivátových nástrojů včetně vložených derivátů podle čl. 51 odst. 3 čtvrtého pododstavce směrnice 2009/65/ES a které nesmí překročit celkovou čistou hodnotu majetku SKIPCP;
b)
tržního rizika portfolia SKIPCP.
2. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby výpočet celkové expozice SKIPCP prováděly alespoň jedenkrát denně.
3. Členské státy mohou správcovským společnostem povolit, aby celkovou expozici počítaly pomocí závazkového přístupu, metody hodnoty v riziku nebo jiných pokročilých metod měření rizik podle toho, co je vhodné. Pro účely tohoto ustanovení se „hodnotou v riziku“ rozumí míra nejvyšší očekávané ztráty při dané hladině spolehlivosti v konkrétním časovém období.
Členské státy od správcovských společností vyžadují zajištění toho, aby zvolená metoda výpočtu celkové expozice byla vhodná vzhledem k uplatňované investiční strategii SKIPCP, typům a složitosti použitých finančních derivátových nástrojů a podílu finančních derivátových nástrojů na portfoliu SKIPCP.
4. V případě, že SKIPCP v souladu s čl. 51 odst. 2 směrnice 2009/65/ES používá metody a nástroje zahrnující repo obchody nebo půjčky cenných papírů, jejichž účelem je zvýšit pákový efekt nebo expozici vůči tržnímu riziku, vyžadují členské státy od správcovských společností, aby tyto transakce zohlednily při výpočtu celkové expozice.
Článek 42
Závazkový přístup
1. Používá-li se pro výpočet celkové expozice závazkový přístup, vyžadují členské státy od správcovských společností, aby tento přístup používaly na všechny pozice plynoucí z finančních derivátových nástrojů včetně vložených derivátů podle čl. 51 odst. 3 čtvrtého pododstavce směrnice 2009/65/ES bez ohledu na to, zda jsou použity v rámci obecné investiční politiky SKIPCP, za účelem snížení rizika nebo za účelem účinné správy portfolia uvedené v čl. 51 odst. 2 zmíněné směrnice.
2. Používá-li se k výpočtu celkové expozice závazkový přístup, vyžadují členské státy od správcovských společností, aby každou pozici plynoucí z finančních derivátových nástrojů převedly na tržní hodnotu rovnocenné pozice plynoucí z podkladového aktiva daného derivátu (standardní závazkový přístup).
Členské státy mohou správcovským společnostem povolit používání jiných metod výpočtu, které jsou rovnocenné standardnímu závazkovému přístupu.
3. Členské státy mohou správcovským společnostem povolit, aby při výpočtu celkové expozice zohlednily hedgingové a nettingové transakce v případech, kde tyto transakce nepodceňují zřejmá a podstatná rizika a jednoznačně vedou ke snížení expozice vůči rizikům.
4. Pokud použití finančních derivátových nástrojů nevede k dodatečné expozici SKIPCP, není nutné podkladovou expozici zahrnovat do výpočtu závazků.
5. Používá-li se závazkový přístup, není nutné do výpočtu celkové expozice zahrnovat dohody o dočasných výpůjčkách uzavřené jménem SKIPCP podle článku 83 směrnice 2009/65/ES.
Článek 43
Riziko selhání protistrany a koncentrace emitenta
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby zajistily, že riziko selhání protistrany plynoucí z OTC finančního derivátového nástroje bude odpovídat mezím stanoveným v článku 52 směrnice 2009/65/ES.
2. Při výpočtu expozice SKIPCP vůči protistraně v souladu s mezemi uvedenými v čl. 52 odst. 1 směrnice 2009/65/ES používají správcovské společnosti kladné ocenění smlouvy o OTC derivátu s touto protistranou podle aktuální tržní hodnoty („mark-to-market value“).
Správcovské společnosti mohou provést netting derivátových pozic SKIPCP se stejnou protistranou za předpokladu, že jsou schopny jménem SKIPCP právní cestou vymáhat nettingové dohody s touto protistranou. Netting je přípustný pouze ve vztahu k OTC derivátovým nástrojům s toutéž protistranou, nikoli ve vztahu k jiným případným expozicím SKIPCP s toutéž protistranou.
3. Členské státy mohou správcovským společnostem povolit snížení expozice SKIPCP vůči protistraně obchodu s OTC deriváty prostřednictvím přijetí zajištění. Přijaté zajištění je natolik likvidní, aby mohlo být rychle prodáno za cenu blízkou svému ocenění před prodejem.
4. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby při výpočtu expozice vůči riziku selhání protistrany podle čl. 52 odst. 1 směrnice 2009/65/ES zohlednily zajištění v případech, kdy správcovská společnost jménem SKIPCP předává zajištění protistraně OTC obchodu. Předané zajištění je možno zohlednit v čisté výši pouze za předpokladu, že správcovská společnost je schopna jménem SKIPCP právní cestou vymáhat nettingové dohody s danou protistranou.
5. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby prováděly výpočet mezí pro koncentrace emitentů uvedených v článku 52 směrnice 2009/65/ES na základě podkladové expozice plynoucí z použití finančních derivátových nástrojů podle závazkového přístupu.
6. Pokud jde o expozici plynoucí z obchodů s OTC deriváty podle čl. 52 odst. 2 směrnice 2009/65/ES, členské státy od správcovských společností vyžadují, aby do výpočtu zahrnuly jakékoli expozice vůči riziku selhání protistrany obchodů s OTC deriváty.
ODDÍL 3
Postupy oceňování OTC derivátů
Článek 44
Postupy stanovení hodnoty OTC derivátů
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby ověřovaly, že expozice SKIPCP vůči OTC derivátům jsou oceňovány reálnou hodnotou, která nevychází pouze z tržních kotací protistran obchodů s OTC deriváty a která splňuje kritéria stanovená v čl. 8 odst. 4 směrnice 2007/16/ES.
2. Pro účely odstavce 1 správcovské společnosti vytvoří, zavedou a udržují opatření a postupy zajišťující patřičné, transparentní a reálné ocenění expozice SKIPCP vůči OTC derivátům.
Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby zajistily náležité, přesné a nezávislé stanovení reálné hodnoty OTC derivátů.
Opatření a postupy oceňování jsou vhodné a přiměřené povaze a složitosti dotyčných OTC derivátů.
Pokud se na opatřeních a postupech souvisejících s oceňováním OTC derivátů podílejí výkonem určitých činností třetí strany, splní správcovské společnosti požadavky stanovené v čl. 5 odst. 2 a v čl. 23 odst. 4 druhém pododstavci.
3. Funkce řízení rizik je pro účely odstavců 1 a 2 pověřena zvláštními povinnostmi.
4. Opatření a postupy oceňování uvedené v odstavci 2 jsou náležitě zdokumentovány.
ODDÍL 4
Předávání informací o derivátových nástrojích
Článek 45
Zprávy o derivátových nástrojích
1. Členské státy od správcovských společností vyžadují, aby příslušným orgánům svého domovského členského státu předávaly alespoň jednou ročně zprávu s informacemi, které podávají pravdivý a reálný obraz o typech derivátových nástrojů použitých u každého jimi spravovaného SKIPCP, podkladových rizicích, kvantitativních omezeních a metodách zvolených k odhadu rizik spojených s derivátovými obchody.
2. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány domovského členského státu správcovské společnosti kontrolovaly řádnost a úplnost informací uvedených v odstavci 1 a aby měly možnost v případě potřeby zasáhnout.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 46
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. června 2011. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 47
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 48
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 1. července 2010.
KOMMISSIONENS DIREKTIV 2010/43/EU
av den 1 juli 2010
om genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG när det gäller organisatoriska krav, intressekonflikter, uppföranderegler, riskhantering och innehållet i avtalet mellan ett förvaringsinstitut och ett förvaltningsbolag
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG av den 13 juli 2009 om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) (1), särskilt artiklarna 12.3, 14.2, 23.6, 33.6 och 51.4, och
av följande skäl:
(1)
Regler och terminologi för organisatoriska krav, intressekonflikter och uppförande bör så långt möjligt anpassas till de standarder på området för finansiella tjänster som infördes genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument och om ändring av rådets direktiv 85/611/EEG och 93/6/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/12/EG samt upphävande av rådets direktiv 93/22/EEG (2) och kommissionens direktiv 2006/73/EG av den 10 augusti 2006 om genomförandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG vad gäller organisatoriska krav och villkor för verksamheten i värdepappersföretag, och definitioner för tillämpning av det direktivet (3). En sådan anpassning skulle, samtidigt som den tar hänsyn till särdragen hos kollektiv portföljhantering, möjliggöra likvärdiga standarder inte bara för olika sektorer av finansiella tjänster utan även för kapitalförvaltningen generellt, där en del medlemsstater redan i dag har utvidgat vissa av kraven i direktiv 2006/73/EG till att omfatta fondförvaltningsbolag.
(2)
Dessa bestämmelser bör ta formen av ett direktiv, eftersom genomförandebestämmelserna ska kunna anpassas till särdragen hos marknaden och rättssystemet i varje medlemsstat. Genom ett direktiv uppnås också största möjliga konsekvens med regelverket i direktiv 2006/73/EG.
(3)
Även om principerna i detta direktiv är generella för alla förvaltningsbolag, är de tillräckligt flexibla för att säkerställa att tillämpningen - och övervakningen av denna tillämpning - genom de behöriga myndigheterna är proportionerlig och tar hänsyn till art, omfattning och komplexitet hos förvaltningsbolagens verksamhet, den mångfald fondföretag som faller inom tillämpningsområdet för direktiv 2009/65/EG och de stora skillnaderna mellan de olika fondföretag som kan förvaltas av ett förvaltningsbolag.
(4)
I den utsträckning som nationell lagstiftning tillåter det bör förvaltningsbolagen få överlåta på tredje part att utföra en del av deras uppgifter. Genomförandebestämmelserna bör läsas utifrån detta. När det beslutas huruvida tredje part kan anses ha tillräcklig sakkunskap och kompetens för att utföra de tilltänkta uppgifterna, bör förvaltningsbolaget agera med vederbörlig aktsamhet. Tredje part bör därför uppfylla samtliga krav i fråga om organisation och intressekonflikter för alla uppgifter som ska utföras. Därav följer också att förvaltningsbolaget dels bör kontrollera att tredje part har vidtagit lämpliga åtgärder för att efterleva de angivna kraven, dels bör övervaka att tredje part verkligen efterlever dessa krav. När de bestämmelser som gäller för de delegerade uppgifterna ska tillämpas av uppdragstagaren bör motsvarande krav när det gäller organisation och intressekonflikter omfatta övervakningen av de delegerade uppgifterna. Förvaltningsbolaget bör när det agerar med vederbörlig aktsamhet kunna ta hänsyn till det faktum att den tredje part som överlåts uppgifter ofta kommer att omfattas av direktiv 2004/39/EG.
(5)
För att inte olika standarder ska gälla för förvaltningsbolag och investeringsbolag som inte har utsett något förvaltningsbolag, bör investeringsbolagen omfattas av samma uppföranderegler och bestämmelser om intressekonflikter och riskhantering som förvaltningsbolagen. Därför bör bestämmelserna om administrativa förfaranden och interna kontrollmekanismer i detta direktiv gälla både förvaltningsbolag och investeringsbolag som inte har utsett ett förvaltningsbolag, varvid proportionalitetsprincipen beaktas.
(6)
Genom direktiv 2009/65/EG åläggs förvaltningsbolag sunda administrativa rutiner. För att uppfylla detta krav bör förvaltningsbolagen inrätta en väldokumenterad organisationsstruktur med en tydlig ansvarsfördelning och ett välfungerande informationsflöde mellan alla parter. Förvaltningsbolagen bör dessutom upprätta sådana system för uppgiftsskydd och kontinuitet i verksamheten, som gör det möjligt för bolagen att överlåta sina plikter när verksamheten utförs av tredje part.
(7)
Förvaltningsbolagen bör också inneha de resurser som krävs för att uppfylla sina åtaganden, framför allt personal med nödvändiga färdigheter, kunskaper och erfarenheter.
(8)
För att uppfylla kraven på säkra förfaranden för databehandling och dokumentation av alla transaktioner som inbegriper fondföretaget, bör förvaltningsbolaget ha infört funktioner som möjliggör att de transaktioner som utförs på fondföretagets vägnar redovisas i rätt tid och på rätt sätt.
(9)
Redovisning är en av de viktigaste uppgifterna för fondföretagens administration. Det är därför av största betydelse att redovisningsförfarandena ytterligare specificeras i genomförandebestämmelserna. Detta direktiv bör därför upprätthålla principerna om att ett fondföretags eller dess delfonders alla tillgångar och skulder bör kunna identifieras direkt och att räkenskaperna bör vara separata. Om det dessutom finns olika aktieslag, t.ex. beroende på olika förvaltningskostnader, bör det vara möjligt att få fram fondandelsvärdet för de enskilda kategorierna direkt ur redovisningen.
(10)
En tydlig ansvarsfördelning mellan högsta ledningen och tillsynsfunktionen är avgörande för genomförandet av de lämpliga interna kontrollmekanismer som föreskrivs i direktiv 2009/65/EG. Detta innebär att högsta ledningen bör ha ansvaret för genomförandet av den allmänna placeringsinriktning som avses i kommissionens förordning (EU) nr 583/2010 av den 1 juli 2010 om genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG rörande basfakta för investerare och villkor för att tillhandahålla basfakta för investerare eller prospekt via annat varaktigt medium än papper eller via en webbplats (4). Högsta ledningen bör likaså behålla ansvaret för de placeringsstrategier som ger allmänna indikationer om fondföretagens strategiska tillgångsallokering och de placeringstekniker som krävs för ett korrekt och effektivt genomförande av investeringsinriktningen. Den tydliga ansvarsfördelningen bör också garantera en fullgod kontroll av att fondföretagets tillgångar investeras i enlighet med fondbestämmelserna eller bolagsordningen och gällande lagstiftning samt att riskbegränsningen för de enskilda fondföretagen inte överskrids. Ansvarsfördelningen bör vara förenlig med högsta ledningens och tillsynsfunktionens roll och uppgifter enligt gällande nationella lagar och bolagsstyrningskoder. Det är möjligt att flera eller alla styrelsemedlemmar ingår i högsta ledningen.
(11)
För att säkerställa att ett förvaltningsbolag förfogar över en fullgod kontrollmekanism krävs en permanent funktion för regelefterlevnad och en internrevisionsfunktion. Funktionen för regelefterlevnad bör vara utformad så att alla risker för att förvaltningsbolaget inte uppfyller sina skyldigheter enligt direktiv 2009/65/EG upptäcks. Internrevisionsfunktionen bör syfta till att kontrollera och bedöma de olika kontrollförfaranden och administrativa förfaranden som förvaltningsbolaget har infört.
(12)
Förvaltningsbolagen bör beviljas ett visst spelrum när de utformar sin riskhantering. I de fall då en separat riskhanteringsfunktion inte är lämplig eller proportionerlig bör förvaltningsbolaget ändå kunna bevisa att särskilda åtgärder till skydd mot intressekonflikter möjliggör en oberoende riskhantering.
(13)
Genom direktiv 2009/65/EG åläggs förvaltningsbolagen att införa regler för privata transaktioner. I enlighet med direktiv 2006/73/EG bör förvaltningsbolag hindra anställda som står inför en intressekonflikt eller som har tillgång till insiderinformation, enligt betydelsen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG av den 28 januari 2003 om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk) (5), från att utföra privata transaktioner som innebär att de missbrukar information som de har fått tillgång till i sin yrkesroll.
(14)
Enligt direktiv 2009/65/EG måste förvaltningsbolagen säkerställa att varje portföljtransaktion som inbegriper fondföretag kan rekonstrueras med avseende på ursprung, deltagande parter, art samt tid och plats då transaktionen ägde rum. Därför bör registreringskrav fastställas för portföljtransaktioner och för order om teckning och inlösen.
(15)
Enligt direktiv 2009/65/EG måste fondförvaltningsbolag förfoga över lämpliga mekanismer för att garantera att fondföretag behandlas rättvist när intressekonflikter är oundvikliga. Därför bör förvaltningsbolagen i dessa fall se till att högsta ledningen eller ett annat behörigt internt organ i bolaget omgående informeras, så att dessa får möjlighet att anta de beslut som krävs för att garantera att fondföretaget och dess andelsägare behandlas rättvist.
(16)
Förvaltningsbolag bör åläggas att anta, tillämpa och upprätthålla en effektiv och lämplig strategi för att utöva de rösträtter som är knutna till de finansiella instrument som de förvaltade fondföretagen innehar. Syftet är att se till att rösträtterna utövas uteslutande till förmån för fondföretagen. Information om denna strategi och dess tillämpning bör vara fritt tillgänglig för investerare, bland annat via en webbplats. Beslutet att inte utöva rösträtter under vissa omständigheter skulle i vissa fall kunna betraktas som uteslutande till förmån för fondföretagen, beroende på deras placeringsstrategi. Möjligheten för ett investeringsbolag att själv rösta eller att ge sitt förvaltningsbolag särskilda instruktioner inför en omröstning bör emellertid inte uteslutas.
(17)
Skyldigheten att informera högsta ledningen eller ett annat behörigt internt organ i förvaltningsbolaget så att dessa får möjlighet att anta de beslut som krävs, bör inte minska kravet på förvaltningsbolagen och fondföretagen att rapportera om situationer där de organisatoriska eller administrativa förfarandena för intressekonflikter inte ger tillräckliga garantier för att risken för skada, till exempel i de periodiska rapporterna, förhindras. Sådan rapportering bör förklara och rättfärdiga förvaltningsbolagets beslut, även vid beslut att inte agera, utifrån interna strategier och förfarande som har antagits för att identifiera, förhindra och hantera intressekonflikter.
(18)
I direktiv 2009/65/EG åläggs förvaltningsbolagen bedriva sin verksamhet med beaktande av de förvaltade fondföretagens intresse och marknadens integritet. Visst agerande, såsom utnyttjande av tidszonsskillnader (”market timing”) och sen handel, kan vara till nackdel för andelsägarna och undergräva marknadens funktion. Därför bör förvaltningsbolag ha lämpliga förfaranden på plats för att förhindra oegentligheter. Förvaltningsbolagen bör dessutom inrätta lämpliga förfaranden till skydd mot orimliga avgifter och verksamheter, såsom otillbörlig aktiehandel, samtidigt som de tar hänsyn till fondföretagens mål och riktlinjer för investeringar.
(19)
Förvaltningsbolag bör också agera i fondföretagens intresse när de utför order att handla på de fondföretags vägnar som de förvaltar eller när de vidarebefordrar ordern till tredje part. När ett förvaltningsbolag utför order på fondföretagens vägnar bör det vidta alla rimliga mått och steg för att stadigvarande nå bästa möjliga resultat för fondföretagen, med hänsyn till pris, kostnad, snabbhet, sannolikheten för utförande och avveckling, orderns storlek och art samt varje annat övervägande av intresse för utförandet av ordern.
(20)
Det är nödvändigt att fastställa regler om orderhantering för att säkerställa att förvaltningsbolagen agerar med vederbörlig skicklighet, omsorg och aktsamhet i de förvaltade fondföretagens intresse i enlighet med direktiv 2009/65/EG.
(21)
Vissa avgifter, provisioner eller naturaförmåner som kan betalas till eller av ett förvaltningsbolag bör inte tillåtas, eftersom dessa skulle kunna påverka efterlevandet av de krav på att förvaltningsbolaget bör agera hederligt, rättvist och professionellt i fondföretagens intresse som fastställs i direktiv 2009/65/EG. Därför är det nödvändigt att upprätta tydliga regler för i vilka fall betalningen av avgifter, provisioner och naturaförmåner inte kan betraktas som ett avsteg från nämnda principer.
(22)
Förvaltningsbolagets gränsöverskridande verksamhet skapar nya utmaningar för förhållandet mellan förvaltningsbolaget och fondföretagets förvaringsinstitut. För att garantera den nödvändiga rättssäkerheten anges i detta direktiv de viktigaste punkterna i avtalet mellan fondföretagets förvaringsinstitut och förvaltningsbolaget, när förvaltningsbolaget är etablerat i en annan medlemsstat än fondföretagets hemmedlemsstat. För att se till att avtalet tjänar sitt syfte bör lagvalsregler tillhandahållas genom undantag från artiklarna 3 och 4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 593/2008 av den 17 juni 2008 om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (Rom I) (6). Reglerna bör innebära att den lagstiftning som är tillämplig på avtalet är lagstiftningen i fondföretagets hemmedlemsstat.
(23)
Direktiv 2009/65/EG innehåller krav på att kriterierna för bedömning av lämpligheten i ett förvaltningsbolags riskhantering anges. Kriterierna är inriktade på upprättandet av de lämpliga och dokumenterade riktlinjer för riskhantering som förvaltningsbolagen ska använda sig av. Riktlinjerna bör göra det möjligt för förvaltningsbolagen att bedöma riskerna i samband med ståndpunkterna som intagits inom de portföljer de förvaltar och de bidrag dessa enskilda risker ger till portföljens generella riskprofil. Riskhanteringsprocessen bör vara lämplig och välavvägd med hänsyn till art, omfattning och komplexitet hos förvaltningsbolagens och de förvaltade fondföretagens verksamhet.
(24)
Förvaltningsbolagens regelbundna bedömning, kontroll och översyn av riskhanteringen är också ett kriterium vid bedömningen av riskhanteringsprocessens lämplighet. I detta kriterium ingår också översynen av effektiviteten hos de åtgärder som vidtagits för att hantera eventuella brister i utförandet av riskhanteringsprocessen.
(25)
Proportionerliga och effektiva riskbedömningsmetoder utgör en viktig del av kriterierna för värderingen av riskhanteringsprocessens lämplighet. Förvaltningsbolagen bör därför införa sådana metoder för att vid varje tidpunkt kunna mäta de risker som de fondföretag som de förvaltar är eller kan vara utsatta för. Kriterierna utgår från gemensamma förfaranden som överenskommits mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter. De omfattar både kvantitativa mätningar, för kvantifierbara risker, och kvalitativa metoder. De elektroniska system och verktyg för databehandling som används vid beräkning av kvantitativa mått bör vara sammanlänkade antingen med varandra eller med front office- och redovisningstillämpningar. Riskbedömningsmetoderna bör möjliggöra en tillräcklig riskbedömning under perioder med ökad marknadsturbulens och omarbetas när så är nödvändigt utifrån andelsägarnas intresse. Metoderna bör också möjliggöra en adekvat bedömning av koncentrationen relevanta risker på portföljnivå och samverkan dem emellan.
(26)
Målet med ett fungerande riskhanteringssystem är att placeringsbegränsningarna enligt direktiv 2009/65/EG, såsom begränsningar för total exponering och exponering för motpartsrisk, efterlevs av förvaltningsbolagen. Därför bör kriterier fastställas för hur den totala exponeringen och motpartsrisken beräknas.
(27)
Inför fastställandet av kriterierna är det nödvändigt att det i det här direktivet klargörs hur den totala exponeringen kan beräknas, även med hjälp av åtagandemetoden, Value-at-risk-modellen och en avancerad riskbedömningsmetod. De viktigaste punkterna i den metod som förvaltningsbolaget bör använda för att beräkna motpartsrisken bör också anges här. När bestämmelserna tillämpas bör man ta hänsyn till de villkor på vilka metoderna används, inklusive de principer som ska tillämpas på ställande av finansiell säkerhet för att minska fondföretagets exponering för motpartsrisk samt metoder för säkringsredovisning, vilka har utvecklats av behöriga myndigheter som arbetar inom värdepapperstillsynskommittén.
(28)
Enligt direktiv 2009/65/EG måste förvaltningsbolagen tillämpa ett förfarande som möjliggör en exakt och oberoende bedömning av värdet på derivat som handlas direkt mellan parterna (OTC-derivat). I detta direktiv fastställs därför närmare bestämmelser för det förfarandet i enlighet med kommissionens direktiv 2007/16/EG av den 19 mars 2007 om genomförande av rådets direktiv 85/611/EEG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag), när det gäller förtydligandet av vissa definitioner (7). Förvaltningsbolagen bör i enlighet med god praxis ställa dessa krav i samband med instrument som utsätter fondföretagen för risker i samband med värdering, motsvarande riskerna i samband med OTC-derivat, t.ex. risker i samband med illikvida produkter och den komplexa utfallsstrukturen. Därför bör förvaltningsbolagen införa ordningar och förfaranden som är förenliga med kraven i artikel 44 i syfte att värdera sådana mindre likvida eller komplicerade överlåtbara värdepapper och penningmarknadsinstrument som kräver att modellbaserade värderingsmetoder används.
(29)
Genom direktiv 2009/65/EG åläggs ett förvaltningsbolag att förse de berörda behöriga myndigheterna med information om de typer av derivatinstrument som ett fondföretag har investerat i, de underliggande riskerna, tillämpliga kvantitativa begränsningar samt de metoder som valts för att beräkna de risker som åtföljer sådana transaktioner. Informationsinnehållet och det förfarande förvaltningsbolagen ska följa för att fullgöra denna skyldighet bör specificeras.
(30)
Europeiska värdepapperstillsynskommittén, som inrättats genom kommissionens beslut 2009/77/EG (8), har rådfrågats i tekniska frågor.
(31)
De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med europeiska värdepapperskommitténs ståndpunkt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER
Artikel 1
Syfte
I detta direktiv fastställs bestämmelser för genomförandet av direktiv 2009/65/EG rörande
1.
de förfaranden och arrangemang som avses i artikel 12.1 andra stycket a, och den struktur och organisation som krävs för att minimera intressekonflikter i enlighet med artikel 12.1 andra stycket b,
2.
kriterierna för verksamhet som bedrivs hederligt och rättvist, med vederbörlig skicklighet, omsorg och aktsamhet i fondföretagens intresse och kriterierna för olika typer av intressekonflikter, om de principer som säkerställer att resurserna utnyttjas effektivt, och de åtgärder som bör vidtas för att identifiera, förhindra, hantera eller avslöja intressekonflikter i enlighet med artikel 14.1 och 14.2,
3.
de uppgifter som ska ingå i avtalen mellan förvaringsinstituten och förvaltningsbolagen i enlighet med artiklarna 23.5 och 33.5, och
4.
det förfarande för riskhantering som avses i artikel 51.1, framför allt kriterierna för bedömning av det förfarande för riskhantering som förvaltningsbolaget använder sig av, och riskhanteringsstrategin och de särskilda åtgärderna, förfarandena och teknikerna för riskbedömning och riskhantering i förhållande till de kriterierna.
Artikel 2
Tillämpningsområde
1. Detta direktiv omfattar förvaltningsbolag som förvaltar företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) i enlighet med artikel 6.2 i direktiv 2009/65/EG.
Kapitel V i detta direktiv ska också omfatta förvaringsinstitut som bedriver verksamhet i enlighet med kapitel IV och kapitel V avsnitt 3 i direktiv 2009/65/EG.
2. Bestämmelserna i detta kapitel, artikel 12 i kapitel II och kapitlen III, IV och VI ska gälla i tillämpliga delar för investeringsbolag som inte har utsett något förvaltningsbolag i enlighet med direktiv 2009/65/EG.
I de fallen ska ”förvaltningsbolag” tolkas som ”investeringsbolag”.
Artikel 3
Definitioner
I detta direktiv gäller, utöver definitionerna i direktiv 2009/65/EG, följande definitioner:
1.
kund: en fysisk eller juridisk person eller varje annat företag, även ett fondföretag, som ett förvaltningsbolag tillhandahåller kollektiv portföljförvaltning eller tjänster i enlighet med artikel 6.3 i direktiv 2009/65/EG.
2.
andelsägare: en fysisk eller juridisk person som innehar en eller flera andelar i ett fondföretag.
3.
relevant person: när det gäller ett förvaltningsbolag, någon av följande:
a)
en medlem av företagsledningen, delägare eller motsvarande, eller en av förvaltningsbolagets chefer,
b)
en av förvaltningsbolagets anställda samt varje annan fysisk person vars tjänster står till förfogande för förvaltningsbolaget och under dess kontroll, och som är involverad i den kollektiva portföljförvaltning som förvaltningsbolaget tillhandahåller,
c)
en fysisk person som inom ramen för ett delegeringsavtal till tredje part deltar direkt i tillhandahållandet av tjänster till förvaltningsbolaget i samband med att förvaltningsbolaget tillhandahåller kollektiv portföljförvaltning.
4.
företagsledningen: den eller de personer som leder förvaltningsbolagets verksamhet i enlighet med artikel 7.1 b i direktiv 2009/65/EG.
5.
styrelse: förvaltningsbolagets styrelse.
6.
tillsynsfunktion: de relevanta personer eller den eller de organ som har ansvaret för tillsynen av högsta ledningen och för bedömning och regelbunden översyn av om den riskhanteringsprocess och de riktlinjer, förfaranden och åtgärder som har inrättats för att uppfylla kraven i direktiv 2009/65/EG är lämpliga och rimliga.
7.
motpartsrisk: fondföretagets risk för förlust till följd av att motparten i en transaktion kanske inte uppfyller sina förpliktelser före den slutliga avvecklingen av transaktionens betalningsflöde.
8.
likviditetsrisk: risken för att en position i fondföretagets portfölj inte kan säljas, lösas in eller avslutas till en begränsad kostnad inom en rimlig tid och att fondföretaget därför inte alltid är i stånd att efterleva artikel 84.1 i direktiv 2009/65/EG.
9.
marknadsrisk: fondföretagens risk för förlust på grund av fluktuationer i marknadsvärdet på positioner i fondföretagets portfölj till följd av ändrade marknadsvariabler, såsom räntor, växelkurser, aktie- och råvarupriser eller en emittents kreditvärdighet.
10.
operativ risk: fondföretagens risk för förlust på grund av otillräckliga interna förfaranden och brister när det gäller personal och system i förvaltningsbolaget eller yttre faktorer; här ingår även rättsliga och dokumentationsrelaterade risker och risker till följd av handels-, avvecklings- och värderingsförfaranden, som används på fondföretagets vägnar.
I begreppet styrelse, som definieras i första stycket punkt 5 ska inte övervakningsrådet ingå i de fall då förvaltningsbolagen har en dubbel struktur bestående av en styrelse och ett övervakningsråd.
KAPITEL II
ADMINISTRATIVA FÖRFARANDEN OCH KONTROLLMEKANISMER
(Artiklarna 12.1 a och 14.1 c i direktiv 2009/65/EG)
AVSNITT 1
Allmänna principer
Artikel 4
Allmänna krav på förfaranden och organisation
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen
a)
inför, tillämpar och upprätthåller beslutsförfaranden och organisationsstrukturer som klart och på ett dokumenterat sätt anger rapporteringsvägar och fördelar funktioner och ansvarsområden,
b)
säkerställer att deras relevanta personer är medvetna om de förfaranden som måste följas för att de ska fullgöra sina skyldigheter korrekt,
c)
inför, tillämpar och upprätthåller lämpliga interna kontrollmekanismer som är utformade för att säkerställa att beslut och förfaranden efterlevs på alla nivåer inom förvaltningsbolaget,
d)
inför, tillämpar och upprätthåller effektiv intern rapportering och förmedling av information på alla relevanta nivåer i förvaltningsbolaget samt ett effektivt informationsflöde med alla berörda tredje parter,
e)
registrerar uppgifter noggrant och korrekt avseende verksamheten och den interna organisationen.
Medlemsstaterna ska säkerställa att förvaltningsbolagen beaktar sin verksamhets art, omfattning och komplexitet, och arten på och omfattningen av de tjänster och de uppgifter som utförs inom ramen för verksamheten.
2. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen inför, tillämpar och upprätthåller de system och förfaranden som krävs för att med hänsyn till den berörda informationens art slå vakt om dess säkerhet, integritet och konfidentialitet.
3. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen inför, tillämpar och upprätthåller lämpliga riktlinjer för avbrottsfri verksamhet för att vid ett eventuellt system- eller procedurfel säkerställa att deras viktigaste uppgifter och funktioner bevaras och att deras tjänster och verksamhet upprätthålls eller, om detta inte är möjligt, för att möjliggöra att dessa uppgifter och funktioner återvinns utan dröjsmål, och att tjänster och verksamhet snabbt kan återupptas.
4. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen inför, tillämpar och upprätthåller redovisningsprinciper och redovisningsförfaranden som gör det möjligt för dem att på begäran från den behöriga myndigheten utan dröjsmål inkomma med finansiella rapporter som ger en rättvisande bild av företagets finansiella ställning och som överensstämmer med alla tillämpliga redovisningsstandarder och redovisningsregler.
5. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen övervakar och regelbundet utvärderar sina system, interna kontrollmekanismer och åtgärder som införts enligt punkterna 1-4 för att säkerställa att de är effektiva, och att de vidtar lämpliga åtgärder för att avhjälpa eventuella brister.
Artikel 5
Resurser
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen anställer personal med den kompetens, kännedom och sakkunskap som krävs för att kunna fullgöra de uppgifter som tilldelats dem.
2. Medlemsstaterna ska säkerställa att förvaltningsbolagen innehar de resurser och den sakkunskap som krävs för att effektivt övervaka de uppgifter som tredje part utför inom ramen för ett avtal med förvaltningsbolaget, särskilt med hänsyn till hanteringen av de risker som är förbundna med avtalen.
3. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen, när relevanta personer fullgör flera funktioner, säkerställer att detta inte hindrar, och sannolikt inte kommer att hindra, dessa personer från att fullgöra sina särskilda funktioner på ett sunt, ärligt och professionellt sätt.
4. Med avseende på punkterna 1, 2 och 3 ska medlemsstaterna säkerställa att förvaltningsbolagen beaktar sin verksamhets art, omfattning och komplexitet, och arten på och omfattningen av de tjänster och de uppgifter som utförs inom ramen för verksamheten.
AVSNITT 2
Förfaranden för administration och bokföring
Artikel 6
Hantering av klagomål
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen inför, tillämpar och upprätthåller effektiva och öppna förfaranden för en rimlig och snabb hantering av klagomål från investerare.
2. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen säkerställer att uppgifterna om varje klagomål och de åtgärder som vidtagits för att avhjälpa detta bevaras.
3. Investerare ska kunna lämna in klagomål kostnadsfritt. Uppgifter om förfarandena i punkt 1 ska kostnadsfritt göras tillgängliga för investerare.
Artikel 7
Elektronisk databehandling
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen inför lämpliga elektroniska system, så att alla portföljtransaktioner och order om teckning och inlösen kan registreras i rätt tid och på rätt sätt och kraven i artiklarna 14 och 15 efterlevas.
2. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen garanterar en hög säkerhetsnivå vid elektronisk databehandling samt den registrerade informationens integritet och vid behov konfidentialitet.
Artikel 8
Redovisningsförfaranden
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen för att skydda andelsägarna garanterar tillämpningen av de redovisningsprinciper och redovisningsförfaranden som avses i artikel 4.4.
Räkenskaperna för fondföretag ska föras på ett sådant sätt att alla fondföretagets tillgångar och skulder är direkt identifierbara vid varje tidpunkt.
Om ett fondföretag har olika delfonder ska de ha separata räkenskaper.
2. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen inför, genomför och använder redovisningsprinciper och redovisningsförfaranden som är förenliga med redovisningsbestämmelserna i fondföretagets hemmedlemsstat för att säkerställa att beräkningen av fondandelsvärdet för varje fondföretag blir korrekt, utifrån redovisningen, och att order om teckning och inlösen kan utföras till det fondandelsvärdet.
3. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen inför lämpliga strukturer för att säkerställa en korrekt värdering av fondföretags tillgångar och skulder, i enlighet med gällande regler för värdering enligt artikel 85 i direktiv 2009/65/EG.
AVSNITT 3
Interna kontrollmekanismer
Artikel 9
Kontroll av företagsledningen och tillsynsfunktionen
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolag vid den interna fördelningen av funktionerna säkerställer att företagsledningen och, i förekommande fall, tillsynsfunktionen är ansvariga för att förvaltningsbolaget fullgör sina skyldigheter enligt direktiv 2009/65/EG.
2. Förvaltningsbolagen ska se till att företagsledningen
a)
har ansvaret för genomförandet av den allmänna placeringsinriktning för varje förvaltat fondföretag, som i tillämpliga fall definieras i prospektet, fondbestämmelserna eller investeringsbolagets bolagsordning,
b)
övervakar godkännandet av placeringsstrategierna för varje förvaltat fondföretag,
c)
har ansvaret för att säkerställa att förvaltningsbolaget innehar en permanent och effektiv funktion för regelefterlevnad, i enlighet med artikel 10, även om denna funktion utförs av tredje part,
d)
säkerställer och med jämna mellanrum kontrollerar att den allmänna placeringsinriktningen, placeringsstrategierna och riskbegränsningarna för varje förvaltat fondföretag genomförs korrekt och effektivt och efterlevs, även när riskhanteringsfunktionen utförs av tredje part,
e)
godkänner och med jämna mellanrum kontrollerar att de interna förfarandena för beslut om investeringar för varje förvaltat fondföretag är lämpliga, i syfte att säkerställa att dessa beslut är förenliga med de godkända placeringsstrategierna, och
f)
godkänner och med jämna mellanrum kontrollerar riskhanteringsstrategin och de särskilda åtgärderna, förfarandena och teknikerna för genomförandet av denna strategi i enlighet med artikel 38, inklusive riskbegränsningssystemet för varje förvaltat fondföretag.
3. Förvaltningsbolaget ska också se till att företagsledningen och, i förekommande fall, tillsynsfunktionen
a)
bedömer och med jämna mellanrum kontrollerar effektiviteten hos de metoder, ordningar och förfaranden som har införts för att efterleva kraven i direktiv 2009/65/EG, och
b)
vidtar lämpliga åtgärder för att avhjälpa eventuella brister.
4. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen säkerställer att företagsledningen får regelbundna, åtminstone årliga, skriftliga rapporter avseende regelefterlevnad, internrevision och riskhantering, i vilka det bland annat anges om lämpliga korrigeringsåtgärder har vidtagits vid eventuella brister.
5. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen säkerställer att företagsledningen får regelbundna rapporter om genomförandet av placeringsstrategier och om de interna förvaranden för investeringsbeslut som avses i punkt 2 b-e.
6. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen säkerställer att tillsynsfunktionen, i förekommande fall, regelbundet får skriftliga rapporter om de frågor som avses i punkt 4.
Artikel 10
Permanent funktion för regelefterlevnad
1. Medlemsstaterna ska säkerställa att förvaltningsbolagen dels inför, tillämpar och upprätthåller lämpliga riktlinjer och förfaranden för att upptäcka risker för att bolagen inte klarar att uppfylla sina skyldigheter enligt direktiv 2009/65/EG, samt andra risker i samband med detta, dels vidtar lämpliga åtgärder för att minimera riskerna och göra det möjligt för de behöriga myndigheterna att utöva sina befogenheter effektivt enligt det direktivet.
Medlemsstaterna ska säkerställa att förvaltningsbolagen beaktar sin verksamhets art, omfattning och komplexitet, och arten på och omfattningen av de tjänster och de uppgifter som utförs inom ramen för verksamheten.
2. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen inför och upprätthåller en permanent och effektiv funktion för regelefterlevnad som arbetar oberoende och som ansvarar för att
a)
övervaka och regelbundet bedöma om de åtgärder, riktlinjer och förfaranden som inrättats i enlighet med punkt 1 är lämpliga och effektiva, och utvärdera de åtgärder som vidtagits för att avhjälpa eventuella brister i förvaltningsbolagets efterlevnad av sina skyldigheter, samt
b)
råda och stödja relevanta personer som ansvarar för att utföra tjänster och uppgifter i syfte att uppfylla förvaltningsbolagets skyldigheter enligt direktiv 2009/65/EG.
3. För att den funktion för regelefterlevnad som avses i punkt 2 ska kunna fullgöra sina uppgifter korrekt och på ett oberoende sätt ska förvaltningsbolagen säkerställa att följande villkor är uppfyllda:
a)
Funktionen för regelefterlevnad ska ha de befogenheter och resurser och den sakkunskap som krävs samt tillgång till all relevant information.
b)
En person ska utses att ansvara för funktionen för regelefterlevnad och för all regelbunden, minst årlig, rapportering till företagsledningen om regelefterlevnad, där det bland annat anges om lämpliga korrigeringsåtgärder har vidtagits vid eventuella brister.
c)
De relevanta personer som deltar i funktionen för regelefterlevnad ska inte delta i utförandet av tjänster eller uppgifter som de övervakar.
d)
Metoden för att fastställa ersättningen till de relevanta personer som deltar i funktionen för regelefterlevnad får inte äventyra, eller sannolikt kunna komma att äventyra, deras objektivitet.
Ett förvaltningsbolag ska dock inte vara skyldigt att uppfylla kraven i första stycket leden c och d om det med hänsyn till verksamhetens art, omfattning och komplexitet, och tjänsternas och uppgifternas natur och omfattning, kan visa att kraven inte är proportionella och att dess funktion för regelefterlevnad fortfarande är effektiv.
Artikel 11
En permanent internrevisionsfunktion
1. Om det med hänsyn till arten, omfattningen och komplexiteten hos förvaltningsbolagens verksamhet, och arten på och omfattningen av den kollektiva portföljförvaltning som utförs inom ramen för den verksamheten är lämpligt och rimligt ska medlemsstaterna kräva att förvaltningsbolagen inrättar och upprätthåller en internrevisionsfunktion som är åtskild från och oberoende av bolagens övriga funktioner och verksamhet.
2. Den internrevisionsfunktion som avses i punkt 1 ska ha till uppgift att
a)
införa, tillämpa och upprätthålla en revisionsplan för att undersöka och bedöma om förvaltningsbolagets system, interna kontrollmekanismer och åtgärder är lämpliga och rimliga,
b)
utfärda rekommendationer på grundval av det arbete som utförts enligt led a,
c)
kontrollera att rekommendationerna i led b följs,
d)
rapportera med avseende på internrevisionsfrågor i enlighet med artikel 9.4.
Artikel 12
En permanent riskhanteringsfunktion
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen inrättar och upprätthåller en permanent riskhanteringsfunktion.
2. Den permanenta riskhanteringsfunktion som avses i punkt 1 ska vara hierarkiskt och funktionellt oberoende av de operativa enheterna.
Medlemsstaterna får emellertid tillåta att förvaltningsbolagen avviker från det kravet när det är lämpligt och rimligt med hänsyn till arten, omfattningen och komplexiteten hos verksamheten på förvaltningsbolaget och de fondföretag det förvaltar.
Ett förvaltningsbolag ska kunna styrka att lämpliga åtgärder till skydd mot intressekonflikter har vidtagits för att möjliggöra en oberoende riskhantering och att dess riskhanteringsprocess uppfyller kraven i artikel 51 i direktiv 2009/65/EG.
3. Den permanenta riskhanteringsfunktionen ska
a)
genomföra riktlinjer och förfaranden för riskhantering,
b)
säkerställa att fondföretagens riskbegränsningssystem efterlevs, även i fråga om lagstadgade begränsningar för total exponering och motpartsrisk i enlighet med artiklarna 41, 42 och 43,
c)
ge råd till styrelsen vid identifiering av riskprofilen för varje förvaltat fondföretag,
d)
tillhandahålla styrelsen och, i tillämpliga fall, tillsynsfunktionen med regelbundna rapporter om
i)
överensstämmelsen mellan den nuvarande risknivån för vart och ett av de förvaltade fondföretagen och den överenskomna riskprofilen för det fondföretaget,
ii)
vart och ett av de förvaltade fondföretagens efterlevnad av de relevanta riskbegränsningssystemen,
iii)
riskhanteringsprocessen, huruvida den är lämplig och effektiv och framför allt om lämpliga korrigeringsåtgärder har vidtagits vid eventuella brister,
e)
tillhandahålla företagsledningen med regelbundna rapporter om den nuvarande risknivån för vart och ett av de förvaltade fondföretagen och alla faktiska eller förväntade överskridanden av gränserna i syfte att säkra att lämpliga åtgärder kan vidtas omgående,
f)
kontrollera och främja, i tillämpliga fall, ordningar och förfaranden för värdering av OTC-derivat i enlighet med artikel 44.
4. Den permanenta riskhanteringsfunktionen ska ha de befogenheter som krävs och tillgång till all relevant information som krävs för att fullgöra uppgifterna i punkt 3.
Artikel 13
Privata transaktioner
1. Om en relevant person deltar i verksamhet som kan ge upphov till en intressekonflikt eller har tillgång till insiderinformation i enlighet med artikel 1.1 i direktiv 2003/6/EG eller annan konfidentiell information avseende fondföretag eller transaktioner med eller för fondföretag till följd av verksamhet som denne utför för förvaltningsbolagets räkning, ska medlemsstaterna kräva att förvaltningsbolagen inför, tillämpar och upprätthåller lämpliga åtgärder för att förhindra följande:
a)
Att en privat transaktion utförs som uppfyller minst ett av följande kriterier:
i)
Den relevanta personen är förbjuden att utföra den privata transaktionen enligt betydelsen i direktiv 2003/6/EG.
ii)
Transaktionen innebär missbruk eller otillbörligt röjande av konfidentiell information.
iii)
Transaktionen strider mot, eller kommer sannolikt att strida mot, förvaltningsbolagets skyldigheter enligt direktiv 2009/65/EG eller direktiv 2004/39/EG.
b)
Att den relevanta personen råder eller föranleder, på annat sätt än inom ramen för sin anställning eller ett tjänsteavtal, någon annan person att utföra en transaktion med finansiella instrument som, om det gällde en privat transaktion från den relevanta personens sida, skulle omfattas av denna punkt led a eller artikel 25.2 a eller b i direktiv 2006/73/EG, eller på annat sätt skulle utgöra missbruk av information om icke-utförda order.
c)
Att den relevanta personen, på annat sätt än inom ramen för sin anställning eller ett tjänsteavtal och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 3 a i direktiv 2003/6/EG, röjer information eller synpunkter till någon annan person om den relevanta personen vet, eller rimligtvis borde veta, att den andra personen till följd av att informationen röjts kommer att eller sannolikt skulle komma att vidta någon av följande åtgärder:
i)
Utföra en transaktion med finansiella instrument som, om det gällde en privat transaktion från den relevanta personens sida, skulle omfattas av denna punkt led a eller artikel 25.2 a eller b i direktiv 2006/73/EG, eller på annat sätt skulle utgöra missbruk av information om icke-utförda order.
ii)
Råda eller föranleda en annan person att utföra en sådan transaktion.
2. De åtgärder som krävs enligt punkt 1 ska särskilt utformas för att säkerställa att
a)
alla relevanta personer som omfattas av punkt 1 är medvetna om begränsningarna avseende privata transaktioner och de åtgärder som fastställts av förvaltningsbolaget med avseende på privata transaktioner och röjande av information enligt punkt 1,
b)
förvaltningsbolaget snabbt underrättas om alla privata transaktioner som utförts av en relevant person, antingen genom att de anmäls eller genom andra förfaranden som gör det möjligt för förvaltningsbolaget att identifiera dessa transaktioner,
c)
uppgifter om de privata transaktioner som anmäls till eller som identifieras av förvaltningsbolaget bevaras, däribland alla godkännanden eller förbud avseende dessa transaktioner.
Vid tillämpningen av första stycket led b, då vissa uppgifter utförs av tredje part, ska förvaltningsbolaget se till att den enhet som utför uppgifterna registrerar privata transaktioner som en relevant person företar samt på begäran snabbt överlämnar den informationen till förvaltningsbolaget.
3. Punkterna 1 och 2 ska inte tillämpas på följande slag av privata transaktioner:
a)
Privata transaktioner som genomförs som ett led i en portföljförvaltningstjänst med handlingsutrymme för förvaltaren, där det inte finns något föregående utbyte av information i samband med transaktionen mellan portföljförvaltaren och den relevanta personen, eller någon annan person för vars räkning transaktionen utförs.
b)
Privata transaktioner i fondföretag eller med andelar i företag för kollektiva investeringar (fondföretag) som omfattas av tillsyn enligt lagstiftningen i en medlemsstat som kräver en motsvarande riskspridning bland tillgångarna, förutsatt att den relevanta personen eller någon annan person för vars räkning transaktionerna utförs inte deltar i förvaltningen av företaget.
4. I punkterna 1, 2 och 3 i denna artikel ska begreppet privat transaktion ha samma betydelse som i artikel 11 i direktiv 2006/73/EG.
Artikel 14
Registrering av portföljtransaktioner
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen säkerställer att information omgående registreras för varje portföljtransaktion som involverar fondföretag, så att ordern och den genomförda transaktionen kan rekonstrueras i detalj.
2. Den registrerade information som avses i punkt 1 ska omfatta
a)
namnet eller en annan beteckning på fondföretaget och den person som agerar på fondföretagets vägnar,
b)
uppgifter som är nödvändiga för att identifiera instrumentet i fråga,
c)
kvantitet,
d)
orderns eller transaktionens typ,
e)
pris,
f)
för order: datum och den exakta tidpunkten för vidarebefordran av ordern och namn eller annan beteckning på den person som ordern vidarebefordrades till; för transaktioner: datum och den exakta tidpunkten för beslutet att handla och genomförandet av transaktionen,
g)
namnet på den person som vidarebefordrade ordern eller genomförde transaktionen,
h)
i tillämpliga fall, orsakerna till att en order dragits tillbaka,
i)
motpart och handelsplats, för transaktioner som har genomförts.
I första stycket led i avses med handelsplats en reglerad marknad enligt artikel 4.1 led 14 i direktiv 2004/39/EG, en multilateral handelsplattform enligt artikel 4.1 led 15 i det direktivet, en systematisk internhandlare enligt artikel 4.7 samma direktiv, en marknadsgarant eller en annan person som tillhandahåller likviditet eller en enhet som i tredjeland utför en liknande funktion som någon av de nämnda.
Artikel 15
Registrering av order om teckning och inlösen
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen vidtar alla rimliga mått och steg för att säkerställa att mottagna order om teckning och inlösen som involverar fondföretag samlas och registreras omgående efter mottagandet.
2. Detta register ska omfatta information om
a)
det relevanta fondföretaget,
b)
den person som ger eller vidarebefordrar ordern,
c)
den person som tar emot ordern,
d)
datum och tidpunkt då ordern gavs,
e)
betalningsvillkor och betalningsmedel,
f)
orderns typ,
g)
datum då ordern utfördes,
h)
antalet andelar som tecknats eller lösts in,
i)
tecknings- eller inlösenpris per andel,
j)
andelarnas sammanlagda tecknings- eller inlösenpris,
k)
orderns bruttovärde, inklusive teckningsavgifter, eller nettobeloppet efter avdrag för inlösenavgift.
Artikel 16
Registreringskrav
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen ser till att de register som avses i artiklarna 14 och 15 bevaras i minst fem år.
I undantagsfall, när det är nödvändigt för att myndigheten ska kunna utföra sin tillsynsfunktion enligt direktiv 2009/65/EG, får de behöriga myndigheterna dock kräva att förvaltningsbolagen bevarar en del eller alla dessa uppgifter under en längre period som fastställs med hänsyn till instrumentets eller portföljtransaktionens karaktär.
2. När ett förvaltningsbolags auktorisering har upphört får medlemsstaterna eller de behöriga myndigheterna kräva att förvaltningsbolaget bevarar de registrerade uppgifter som avses i punkt 1 till dess att femårsperioden har löpt ut.
Om förvaltningsbolaget överlåter sitt ansvar gentemot fondföretagen till ett annat förvaltningsbolag, får medlemsstaterna eller de behöriga myndigheterna kräva att åtgärder vidtas så att bolaget i fråga får tillgång till de registrerade uppgifterna för de senaste fem åren.
3. Uppgifterna ska bevaras på ett medium som gör det möjligt att lagra information så att den är tillgänglig för den behöriga myndigheten i framtiden, i en sådan form och på ett sådant sätt att följande villkor är uppfyllda:
a)
Den behöriga myndigheten ska lätt kunna komma åt uppgifterna och kunna rekonstruera varje viktigt steg i hanteringen av varje enskild portföljtransaktion.
b)
Det ska vara lätt att fastställa vilka korrigeringar och övriga ändringar som gjorts, samt uppgifternas innehåll före dessa korrigeringar och ändringar.
c)
Det får inte vara möjligt att manipulera eller förändra uppgifterna på annat sätt.
KAPITEL III
INTRESSEKONFLIKT
(Artiklarna 12.1 b, 14.1 d och 14.2 c i direktiv 2009/65/EG)
Artikel 17
Kriterier för identifiering av intressekonflikter
1. För att kunna identifiera de typer av intressekonflikter som uppkommer vid tillhandahållandet av tjänster och uppgifter och som kan skada ett fondföretags intresse, ska medlemsstaterna säkerställa att förvaltningsbolagen genom minimikriterier beaktar om förvaltningsbolaget, en relevant person eller en person som är direkt eller indirekt knuten till förvaltningsbolaget genom kontroll, när det tillhandahåller kollektiv portföljförvaltning eller av annan anledning, befinner sig i någon av följande situationer:
a)
Förvaltningsbolaget eller den berörda personen skulle sannolikt göra en ekonomisk vinst eller undvika en ekonomisk förlust på bekostnad av fondföretaget.
b)
Förvaltningsbolaget eller den berörda personen har ett annat intresse än fondföretaget av resultatet av en tjänst eller en uppgift som tillhandahålls fondföretaget eller en annan kund, eller av en transaktion som genomförs för fondföretagets eller en annan kunds räkning.
c)
Förvaltningsbolaget eller den berörda personen har ett ekonomiskt eller annat skäl att gynna någon annan kunds eller kundgrupps intressen framför fondföretagets intressen.
d)
Förvaltningsbolaget eller den berörda personen utför samma slags uppgifter för fondföretaget som för en eller flera andra kunder som inte är fondföretag.
e)
Förvaltningsbolaget eller den berörda personen tar emot eller kommer, i samband med kollektiv portföljförvaltning som tillhandahålls fondföretaget, att ta emot ett incitament från en annan person än fondföretaget i form av pengar, varor eller tjänster utöver standardprovisionen eller avgiften för tjänsten i fråga.
2. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen, när de identifierar de olika typerna av intressekonflikter, tar hänsyn till
a)
förvaltningsbolagets intressen, även de som kan hänföras till grupptillhörighet eller till de tjänster och de uppgifter det utför, kundernas intressen och förvaltningsbolagets skyldigheter gentemot fondföretaget, samt
b)
två eller fler förvaltade fondföretags intressen.
Artikel 18
Riktlinjer vid intressekonflikter
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen inför, tillämpar och upprätthåller effektiva riktlinjer för intressekonflikter. Riktlinjerna ska fastställas skriftligen och vara avpassade för förvaltningsbolagets storlek och organisation samt för verksamhetens art, omfattning och komplexitet.
Om förvaltningsbolaget ingår i en företagsgrupp ska riktlinjerna också beakta de omständigheter som bolaget är eller borde vara medvetet om och som kan ge upphov till en intressekonflikt till följd av strukturen eller affärsverksamheten i andra företag i gruppen.
2. I de riktlinjer för intressekonflikter som utarbetas enligt punkt 1 ska
a)
med hänsyn till den kollektiva portföljförvaltning som utförs av förvaltningsbolaget eller för dess räkning, det identifieras vilka omständigheter som utgör eller kan ge upphov till en intressekonflikt som medför en betydande risk för att fondföretagets eller en eller flera andra kunders intressen skadas,
b)
det anges vilka förfaranden som ska tillämpas och vilka åtgärder som ska vidtas för att hantera sådana konflikter.
Artikel 19
Oberoende vid konflikthantering
1. Medlemsstaterna ska säkerställa att de förfaranden och åtgärder som avses i artikel 18.2 b utformas på ett sätt som säkerställer att de relevanta personer, som deltar i affärsverksamheter som innebär en intressekonflikt, bedriver dessa verksamheter med en lämplig grad av oberoende med hänsyn till förvaltningsbolagets storlek och verksamhet, den företagsgrupp som de tillhör och hur reell risken är för att kundernas intressen ska skadas.
2. De förfaranden och åtgärder som avses i artikel 18.2 b ska, i den utsträckning som det är nödvändigt och lämpligt för att förvaltningsbolaget ska kunna säkerställa en erforderlig grad av oberoende, inbegripa följande:
a)
Ändamålsenliga förfaranden för att förebygga eller kontrollera informationsutbyte mellan relevanta personer som deltar i sådan kollektiv portföljförvaltning som innebär en risk för intressekonflikt och där utbytet av den berörda informationen skulle kunna skada en eller flera kunders intressen.
b)
Separat tillsyn av relevanta personer vars viktigaste funktioner är att bedriva kollektiv portföljförvaltning åt eller tillhandahålla tjänster till kunder eller investerare vars intressen kan vara motstridiga, eller som på annat sätt företräder olika intressen som kan vara motstridiga, däribland i förhållande till förvaltningsbolagets egna intressen.
c)
Avlägsnande av alla direkta samband mellan ersättningen till relevanta personer som främst utför en verksamhet och ersättningen till, eller intäkterna som genererats av, olika relevanta personer som i huvudsak utför en annan verksamhet, om det kan uppstå en intressekonflikt i samband med dessa verksamheter.
d)
Åtgärder för att förhindra eller begränsa möjligheten för personer att utöva olämpligt inflytande över det sätt på vilket en relevant person utför kollektiv portföljförvaltning.
e)
Åtgärder för att förhindra eller kontrollera en relevant persons samtida eller följande deltagande i separat kollektiv portföljförvaltning, när ett sådant engagemang kan påverka hanteringen av intressekonflikter negativt.
När antagandet eller tillämpningen av en eller flera av dessa åtgärder och förfaranden inte säkerställer erforderlig grad av oberoende, ska medlemsstaterna kräva att förvaltningsbolagen antar sådana alternativa eller kompletterande åtgärder och förfaranden som krävs och är lämpliga i detta syfte.
Artikel 20
Hantering av verksamhet som ger upphov till skadliga intressekonflikter
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen dokumenterar och regelbundet uppdaterar uppgifter om alla slag av kollektiv portföljförvaltning som utförs av det förvaltningsbolag, eller för det förvaltningsbolags räkning, i vilket det har uppkommit en intressekonflikt som innebär en betydande risk för att en eller flera fondföretags eller andra kunders intressen skadas eller, när det gäller pågående kollektiv portföljförvaltning, där det kan uppstå en sådan intressekonflikt.
2. Om de organisatoriska och administrativa system som ett förvaltningsbolag har infört för att hantera intressekonflikter inte ger tillräckliga garantier för att effektivt förhindra att fondföretagens eller deras andelsägares intressen påverkas negativt, ska medlemsstaterna kräva att företagsledningen eller ett annat behörigt internt organ i bolaget omgående informeras, så att de får möjlighet att anta de beslut som krävs för att garantera att förvaltningsbolaget agerar i fondföretagens och deras andelsägares intresse.
3. Förvaltningsbolaget ska rapportera till investerarna om sådana situationer som avses i punkt 2 genom ett lämpligt varaktigt medium och motivera sitt beslut.
Artikel 21
Strategier för att utöva rösträtter
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen utvecklar lämpliga och effektiva strategier för att fastställa när och hur rösträtter som är knutna till instrumenten i de förvaltade portföljerna ska utövas, uteslutande till förmån för fondföretagen.
2. Strategierna i punkt 1 ska omfatta åtgärder och förfaranden för
a)
tillsyn av relevanta företagshändelser,
b)
säkerställande av att rösträtterna utövas i enlighet med de berörda fondföretagens mål och riktlinjer för investeringar, och
c)
förebyggande eller hantering av intressekonflikter som uppkommer när rösträtter utövas.
3. En sammanfattande beskrivning av strategierna i punkt 1 ska göras tillgänglig för investerarna.
Närmare uppgifter om de åtgärder som vidtagits utifrån dessa strategier ska på begäran göras tillgängliga för andelsägarna kostnadsfritt.
KAPITEL IV
FÖRHÅLLNINGSREGLER
(Artikel 14.1 a och b, och 14.2 a och b i direktiv2009/65/EC)
AVSNITT 1
Allmänna principer
Artikel 22
Skyldighet att agera i fondföretagets och andelsägarnas intresse
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen ser till att andelsägarna i de förvaltade fondföretagen behandlas rättvist.
Förvaltningsbolagen ska inte prioritera vissa andelsägares intresse framför andras.
2. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen tillämpar lämpliga strategier och förfaranden för att förhindra oegentligheter som rimligen kan förväntas påverka marknadens stabilitet och integritet.
3. Utan att det påverkar tillämpningen av nationell lagstiftning ska medlemsstaterna kräva att förvaltningsbolagen säkerställer att skäliga, korrekta och överskådliga prissättningsmodeller och värderingssystem används för de fondföretag de förvaltar, så att skyldigheten att agera i andelsägarnas intresse efterlevs. Förvaltningsbolagen ska kunna styrka att fondföretagens portföljer har värderats korrekt.
4. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen agerar på ett sådant sätt att fondföretagen och deras andelsägare inte debiteras onödiga omkostnader.
Artikel 23
Krav på vederbörlig aktsamhet
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen garanterar stor aktsamhet vid valet och den löpande övervakningen av investeringar, i fondföretagens och marknadsintegritetens intresse.
2. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen har adekvat kunskap och förståelse för de tillgångar fondföretagen har investerat i.
3. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen inför skriftliga riktlinjer och förfaranden om vederbörlig aktsamhet och vidtar effektiva åtgärder för att säkerställa att beslut om investeringar på fondföretagens vägnar utförs i överensstämmelse med företagens mål, placeringsstrategier och riskbegränsningar.
4. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen, när de genomför sin riskhanteringsstrategi och när så är lämpligt med hänsyn till den planerade investeringens art, utarbetar prognoser och analyser om investeringens bidrag till fondföretagets portföljsammansättning, likviditet och risk/avkastningsprofil innan de gör investeringen. Analyserna ska genomföras utifrån pålitlig och uppdaterad information, både kvantitativ och kvalitativ.
Förvaltningsbolagen ska agera med vederbörlig skicklighet, omsorg och aktsamhet när de vidtar, förvaltar och upphäver åtgärder med tredje part i samband med riskhantering. Innan de inleder sådana åtgärder ska förvaltningsbolagen vidta nödvändiga mått och steg för att kontrollera att tredje part har den kunskap och förmåga som krävs för att utföra riskhanteringen tillförlitligt, professionellt och effektivt. Förvaltningsbolaget ska fastställa metoder för löpande bedömning av hur väl tredje part utför sina uppgifter.
AVSNITT 2
Hantering av order om teckning och inlösen
Artikel 24
Rapporteringskrav i samband med order om teckning och inlösen
1. Medlemsstaterna ska säkerställa att när förvaltningsbolagen har utfört en order om teckning eller inlösen från en andelsägare, måste de meddela andelsägaren via ett varaktigt medium att ordern har utförts; de måste göra detta så snart som möjligt och senast den första affärsdagen efter utförandet eller, om förvaltningsbolaget tar emot bekräftelsen från en tredje part, senast första arbetsdagen efter mottagandet av bekräftelsen från den tredje parten.
Det första stycket ska inte tillämpas om meddelandet skulle innehålla samma information som en bekräftelse som omgående ska översändas till andelsägaren av en annan person.
2. Det meddelande som avses i punkt 1 ska i tillämpliga fall innehålla följande information:
a)
Identifikationsuppgifter om förvaltningsbolaget.
b)
Andelsägarens namn eller annan beteckning.
c)
Datum och tidpunkt för mottagandet av ordern samt betalningsmetod.
d)
Datum då ordern utfördes.
e)
Identifikationsuppgifter om fondföretaget.
f)
Orderns beskaffenhet (teckning eller inlösen).
g)
Antal berörda enheter.
h)
Andelens värde vid teckning eller inlösen.
i)
Datum för referensvärdet.
j)
Orderns bruttovärde, inklusive teckningsavgifter, eller nettobeloppet efter avdrag för inlösenavgifter.
k)
Den totala summan av provisioner och kostnader som tagits ut och, om en investerare så begär, en specifikation av de enskilda posterna.
3. När order regelbundet utförs på en andelsägares vägnar ska förvaltningsbolagen antingen vidta de åtgärder som avses i punkt 1 eller minst en gång var sjätte månad tillhandahålla andelsägaren de uppgifter som avses i punkt 2 om dessa transaktioner.
4. Förvaltningsbolagen ska på begäran tillhandahålla andelsägaren information om orderns status.
AVSNITT 3
Bästa möjliga utförande
Artikel 25
Utförande av beslut om att handla på det förvaltade fondföretagets vägnar
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen agerar i de förvaltade fondföretagens intresse när de utför beslut om att handla på de förvaltade fondföretagens vägnar vid förvaltningen av deras portföljer.
2. Vid tillämpningen av punkt 1 ska medlemsstaterna se till att förvaltningsbolagen vidtar alla rimliga åtgärder för att uppnå bästa möjliga resultat för fondföretagen, med beaktande av pris, kostnad, skyndsamhet, sannolikhet för utförande och avveckling, orderstorlek, orderart eller varje annat övervägande av intresse för utförandet av ordern. Dessa faktorers relativa betydelse ska fastställas utifrån följande kriterier:
a)
Fondföretagens specifika mål, placeringsstrategi och riskprofil, som anges i prospektet eller eventuellt i fondföretagets fondbestämmelser eller bolagsordning.
b)
Utmärkande egenskaper för ordern.
c)
Utmärkande egenskaper för de finansiella instrument som omfattas av ordern.
d)
Utmärkande egenskaper för de handelsplatser som ordern kan skickas till.
3. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen upprättar och genomför effektiva förfaranden för att uppfylla kravet i punkt 2. Framför allt ska förvaltningsbolagen utforma och genomföra riktlinjer som gör det möjligt för dem att uppnå bästa möjliga resultat för fondföretagens order i enlighet med punkt 2.
Förvaltningsbolagen ska inhämta förhandsgodkännande från investeringsföretagen om riktlinjerna för utförandet. Förvaltningsbolaget ska tillgängliggöra för andelsägarna lämplig information om de riktlinjer som har fastställts i enlighet med denna artikel och om eventuella väsentliga ändringar i riktlinjerna.
4. Förvaltningsbolagen ska regelbundet kontrollera hur deras system och riktlinjer för utförandet av order fungerar i praktiken, så att de kan identifiera och avhjälpa eventuella brister.
Dessutom ska förvaltningsbolagen årligen se över riktlinjerna för utförandet. En översyn ska också göras vid varje tillfälle då en väsentlig förändring inträffar som påverkar förvaltningsbolagets förutsättningar för att fortsätta att uppnå bästa resultat för de förvaltade fondföretagen.
5. Förvaltningsbolagen ska kunna styrka att de har utfört order på fondföretagens vägnar i enlighet med förvaltningsbolagets riktlinjer för utförande.
Artikel 26
Placering hos andra enheter av order att handla på fondföretags vägnar
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen agerar i sina förvaltade fondföretags intresse när de vid förvaltningen av fondföretagens portföljer placerar order hos andra enheter om att handla på de förvaltade fondföretagens vägnar.
2. Medlemsstaterna ska se till att förvaltningsbolagen vidtar alla rimliga åtgärder för att uppnå bästa möjliga resultat för fondföretagen med beaktande av pris, kostnad, skyndsamhet, sannolikhet för utförande och avveckling, storlek, art eller varje annat övervägande av intresse för utförandet av ordern. Dessa faktorers relativa betydelse ska fastställas med hänvisning till artikel 25.2.
Därför ska förvaltningsbolagen införa och tillämpa riktlinjer som gör det möjligt för dem att uppfylla kravet i första stycket. I riktlinjerna ska det för varje kategori av instrument anges vilka enheter som ordern bör placeras hos. Förvaltningsbolagen ska endast ingå i system för utförande av order när systemen uppfyller kraven i denna artikel. Förvaltningsbolagen ska tillgängliggöra andelsägarna lämplig information om de riktlinjer som har fastställts i enlighet med denna punkt och om eventuella väsentliga ändringar i riktlinjerna.
3. Förvaltningsbolagen ska regelbundet kontrollera att de riktlinjer som införts enligt punkt 2 är effektiva, särskilt kvaliteten på utförandet för de enheter som anges i riktlinjerna, och avhjälpa eventuella brister.
Dessutom ska förvaltningsbolagen årligen se över riktlinjerna. En sådan översyn ska också göras vid varje tillfälle då en väsentlig förändring inträffar som påverkar förvaltningsbolagens förutsättningar för att fortsätta att uppnå bästa resultat för de förvaltade fondföretagen.
4. Förvaltningsbolagen ska kunna uppvisa att de har placerat order på fondföretagens vägnar i enlighet med de riktlinjer som fastställts i enlighet med punkt 2.
AVSNITT 4
Hantering av order
Artikel 27
Allmänna principer
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen inför och tillämpar förfaranden och arrangemang som gör att portföljtransaktioner på fondföretagens vägnar kan utföras snabbt, effektivt och rättvist.
De förfaranden och arrangemang som förvaltningsbolagen genomför ska
a)
säkerställa att order som utförts på fondföretagens vägnar registreras och fördelas snabbt och korrekt,
b)
utföra i övrigt jämförbara order från fondföretag omgående och i den tidsföljd som de togs emot, såvida detta inte omöjliggörs av orderns egenskaper eller rådande marknadsförhållanden, eller om något annat krävs på grund av fondföretagets intressen.
Finansiella instrument eller medel som tagits emot för att avveckla den utförda ordern ska snabbt och korrekt överföras till det berörda fondföretagets konto.
2. Ett förvaltningsbolag ska inte missbruka information som avser ännu inte utförda order från fondföretag och ska vidta alla rimliga mått och steg för att förhindra att någon av företagets relevanta personer missbrukar sådan information.
Artikel 28
Ackumulering och fördelning av order att handla
1. Medlemsstaterna får inte tillåta att förvaltningsbolagen ackumulerar en order för ett fondföretag med en order från ett annat fondföretag eller en annan kund eller med en order för egen räkning, om inte följande villkor är uppfyllda:
a)
Det ska vara osannolikt att ackumuleringen av order generellt kommer att vara till nackdel för några fondföretag eller kunder vars order ingår i den.
b)
Riktlinjer för fördelning av order ska fastställas och genomföras; riktlinjerna ska tillräckligt ingående behandla rättvis fördelning av ackumulerade order, däribland hur deras volym och pris bestämmer fördelning samt behandling av delvis utförda order.
2. Medlemsstaterna ska säkerställa att om ett förvaltningsbolag ackumulerar en order från ett fondföretag med en eller flera order från andra fondföretag eller kunder och den ackumulerade ordern delvis utförs, ska förvaltningsbolaget fördela de berörda affärerna i enlighet med sina riktlinjer för fördelning av order.
3. Medlemsstaterna ska säkerställa att förvaltningsbolag, som har ackumulerat transaktioner för egen räkning med en eller flera order från fondföretag eller andra kunder, inte fördelar de berörda affärerna på ett sätt som är till nackdel för fondföretaget eller den andra kunden.
4. Om ett förvaltningsbolag ackumulerar en order från ett fondföretag eller en annan kund med en transaktion för egen räkning och den ackumulerade ordern delvis utförs ska medlemsstaterna kräva att förvaltningsbolaget vid fördelningen av de berörda affärerna prioriterar fondföretaget eller den andra kunden före affären i egen räkning.
Om emellertid förvaltningsbolaget på rimliga grunder kan visa för fondföretaget eller den andra kunden att det inte skulle ha kunnat utföra ordern utan ackumulering till dessa fördelaktiga villkor, eller över huvud taget, får det fördela transaktionen för egen räkning proportionellt i enlighet med de riktlinjer som avses i punkt 1 b.
AVSNITT 5
Incitament
Artikel 29
Skydd av fondföretagens intressen
1. Medlemsstaterna ska säkerställa att förvaltningsbolagen inte anses handla hederligt, rättvist eller professionellt i ett fondföretags intresse, om de vid investeringsförvaltning och administration för ett fondföretags räkning, betalar eller tar emot en annan avgift, provision eller naturaförmån än följande:
a)
En avgift, provision eller naturaförmån som erläggs eller ges till eller av fondföretaget eller en person för fondföretagets räkning.
b)
En avgift, courtage eller en naturaförmån som erläggs eller ges till eller av en tredje part eller en person som agerar för tredje parts räkning, om följande villkor är uppfyllda:
i)
Fondföretaget ska ha blivit klart upplyst om avgiftens, courtagets eller förmånens förekomst, art och belopp, eller om beloppet inte kan fastställas, om metoden för beräkning av beloppet; informationen ska tillhandahållas på ett heltäckande, korrekt och förståeligt sätt innan den berörda tjänsten tillhandahålls.
ii)
Betalningen av avgiften eller courtaget, eller tillhandahållandet av naturaförmånen, ska vara utformade för att höja kvaliteten på den berörda tjänsten och inte hindra förvaltningsbolaget från att uppfylla sin skyldighet att agera i fondföretagets intresse.
c)
Faktiska avgifter som möjliggör eller krävs för tillhandahållande av tjänsterna i fråga, såsom depåkostnader, avvecklings- och växlingsavgifter, lagstadgade avgifter, och som genom sin art inte kan strida mot förvaltningsbolagets förpliktelser att handla hederligt, rättvist och professionellt i fondföretagens intresse.
2. Vid tillämpning av bestämmelserna i punkt 1 b i ska medlemsstaterna tillåta att förvaltningsbolagen informerar om de grundläggande villkoren för systemet med avseende på avgiften, provisionen eller naturaförmånen i form av en sammanfattning, förutsatt att förvaltningsbolaget åtar sig att lämna ut närmare uppgifter på andelsägarens begäran och uppfyller detta åtagande.
KAPITEL V
UPPGIFTER I STANDARDAVTALET MELLAN FÖRVARINGSINSTITUT OCH FÖRVALTNINGSBOLAG
(Artiklarna 23.5 och 33.5 i direktiv 2009/65/EG)
Artikel 30
Faktorer med anknytning till de förfaranden som de avtalsslutande parterna ska följa
Medlemsstaterna ska kräva att förvaringsinstituten och förvaltningsbolagen, i detta kapitel kallade de avtalsslutande parterna, i det skriftliga avtal som avses i artikel 23.5 eller 33.5 i direktiv 2009/65/EG minst införlivar följande uppgifter som rör de tjänster som tillhandahålls av de avtalsslutande parterna och de förfaranden som parterna ska följa:
a)
En beskrivning av de förfaranden, även förfarandena för förvaring, som ska antas för varje typ av tillgång som fondföretagen överlåter på förvaringsinstitutet.
b)
En beskrivning av de förfaranden som ska följas när förvaltningsbolaget har för avsikt att ändra fondföretagens fondbestämmelser eller prospekt, med angivelse av när förvaringsinstitutet bör informeras och när förhandsgodkännande krävs från förvaringsinstitutet innan ändringen kan göras.
c)
En beskrivning av de medel och förfaranden som förvaringsinstitutet ska använda för att till förvaltningsbolaget överföra all den information som bolaget behöver för att utföra sina uppgifter, bland annat en beskrivning av de medel och förfaranden som är knuta till utövandet av rättigheter som följer med finansiella instrument och de medel och förfaranden som används för att säkra att förvaltningsbolaget och fondföretaget utan dröjsmål får tillgång till exakt information om fondföretagets räkenskaper.
d)
En beskrivning av de medel och förfaranden som ger förvaringsinstitutet tillgång till all den information som det behöver för att utföra sina uppgifter.
e)
En beskrivning av de förfaranden som gör förvaringsinstitutet i stånd att undersöka förvaltningsbolagets agerande och bedöma kvaliteten på den information som överförts, bland annat genom besök på plats.
f)
En beskrivning av de förfaranden som gör förvaltningsbolaget i stånd att bedöma hur väl förvaringsinstitutet utför sina kontraktsmässiga åtaganden.
Artikel 31
Faktorer med anknytning till informationsutbyte, krav på konfidentialitet och penningtvätt
1. Medlemsstaterna ska kräva att de avtalsslutande parterna till det avtal som avses i artikel 23.5 eller 33.5 i direktiv 2009/65/EG införlivar minst följande faktorer avseende informationsutbyte, krav på konfidentialitet och penningtvätt i avtalet:
a)
En förteckning över all den information som fondföretaget, dess förvaltningsbolag och förvaringsinstitutet ska utbyta om teckning, inlösen, utfärdande, makulering och återköp av fondföretagets andelar.
b)
De avtalsslutande parternas skyldigheter när det gäller konfidentialitet.
c)
Information om de avtalsslutande parternas uppgifter och ansvar när det gäller skyldigheterna som hör samman med att bekämpa penningtvätt och terrorismfinansiering, när så är tillämpligt.
2. Skyldigheterna i första stycket b ska utformas på ett sådant sätt att de inte hindrar varken de behöriga myndigheterna i förvaltningsbolagets hemmedlemsstat eller de behöriga myndigheterna i fondföretagets hemmedlemsstat att få tillgång till relevanta dokument och upplysningar.
Artikel 32
Faktorer med anknytning till utseende av tredje part
När förvaringsinstituten eller förvaltningsbolagen utser en tredje part att utföra deras respektive uppgifter, ska medlemsstaterna kräva att båda avtalsslutande parter till det avtal som avses i artikel 23.5 eller 33.5 i direktiv 2009/65/EG inför minst följande faktorer i avtalet:
a)
Ett åtagande från båda avtalsslutande parter om att regelbundet ge närmare upplysningar om de tredje parter som förvaringsinstitutet eller förvaltningsbolaget har utsett till att utföra deras respektive uppgifter.
b)
Ett åtagande om att den ena parten på anmodan från den andra informerar om de villkor som legat till grund för valet av tredje part, och de steg som har tagits för att övervaka de uppgifter som den utvalda tredje parten utför.
c)
En förklaring om att ett förvaringsinstituts ansvar enligt artikel 24 eller 34 i direktiv 2009/65/EG ska gälla oberoende av om institutet anförtrott förvaringen av samtliga eller vissa tillgångar till tredje part.
Artikel 33
Faktorer med anknytning till eventuella ändringar och uppsägningen av avtalet
Medlemsstaterna ska kräva att de avtalsslutande parterna till det avtal som avses i artikel 23.5 eller 33.5 i direktiv 2009/65/EG minst införlivar följande uppgifter avseende ändring och uppsägning av avtalet i det avtalet:
a)
Avtalets giltighetstid.
b)
Villkoren för när avtalet får ändras eller sägas upp.
c)
Villkoren för att underlätta överföringen till ett annat förvaringsinstitut och, vid sådan överföring, det förfarande som förvaringsinstitutet ska använda för att överlämna all relevant information till det andra förvaringsinstitutet.
Artikel 34
Tillämplig lagstiftning
Medlemsstaterna ska kräva att de avtalsslutande parterna till det avtal som avses i artikel 23.5 eller 33.5 i direktiv 2009/65/EG anger att lagstiftningen i fondföretagets hemmedlemsstat är tillämplig på avtalet.
Artikel 35
Överföring av information på elektronisk väg
Om de avtalsslutande parterna till det avtal som avses i artikel 23.5 eller 33.5 i direktiv 2009/65/EG kommer överens om att en del eller all information överförs på elektronisk väg dem emellan, ska medlemsstaterna kräva att avtalet i fråga innehåller bestämmelser om att sådan information registreras.
Artikel 36
Avtalets räckvidd
Medlemsstaterna får tillåta att det avtal som avses i artikel 23.5 eller 33.5 i direktiv 2009/65/EG omfattar mer än ett fondföretag som förvaltas av förvaltningsbolaget. I så fall ska avtalet innehålla en förteckning över de fondföretag som omfattas.
Artikel 37
Servicenivåavtal
Medlemsstaterna ska tillåta att de avtalsslutande parterna, i det avtal som avses i artikel 23.5 eller 33.5 i direktiv 2009/65/EG eller i ett separat skriftligt avtal, anger närmare uppgifter om de medel och förfaranden som avses i artikel 30 c och d.
KAPITEL VI
RISKHANTERING
(Artikel 51.1 i direktiv 2009/65/EG)
AVSNITT 1
Riktlinjer för riskhantering och riskbedömning
Artikel 38
Riktlinjer för riskhantering
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen inför, tillämpar och upprätthåller lämpliga och dokumenterade riktlinjer för riskhantering, i vilka de risker som de förvaltade fondföretagen utsätts för eller kan utsättas för identifieras.
Riktlinjerna för riskhantering ska omfatta de förfaranden som är nödvändiga för att göra förvaltningsbolaget i stånd till att för varje förvaltat fondföretag värdera exponeringen för marknads-, likviditets-, och motpartsrisker samt företagets exponering för alla andra risker, däribland operativa risker, som kan vara av avgörande betydelse för det enskilda förvaltade fondföretaget.
Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen tar upp minst följande faktorer i riktlinjerna för riskhantering:
a)
De tekniker, redskap och förfaranden som gör det möjligt för dem att uppfylla kraven i artiklarna 40 och 41.
b)
Ansvarsfördelningen inom förvaltningsbolaget med hänsyn till riskhantering.
2. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen säkerställer att riktlinjerna för riskhantering enligt punkt 1 behandlar villkoren för, innehållet i och regelbundenheten för de rapporter som riskhanteringsfunktionen enligt artikel 12 ska tillhandahålla styrelsen och företagsledningen och, i tillämpliga fall, tillsynsfunktionen.
3. Vid tillämpning av punkterna 1 och 2 ska medlemsstaterna säkerställa att förvaltningsbolagen tar hänsyn till arten, omfattningen och komplexiteten hos den egna och de förvaltade fondföretagens verksamhet.
Artikel 39
Bedömning, övervakning och översyn av riktlinjerna för riskhantering
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen bedömer, övervakar och med jämna mellanrum ser över
a)
att riktlinjerna för riskhantering och de åtgärder, förfaranden och tekniker som avses i artiklarna 40 och 41 är lämpliga och effektiva,
b)
i vilken utsträckning förvaltningsbolagen efterlever riktlinjerna för riskhantering och de åtgärder, förfaranden och tekniker som avses i artiklarna 40 och 41,
c)
att de åtgärder som vidtagits för att avhjälpa eventuella brister i genomförandet av riskhanteringsprocessen är lämpliga och effektiva.
2. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen underrättar de behöriga myndigheterna i sina hemmedlemsstater om eventuella väsentliga ändringar i riskhanteringsprocessen.
3. Medlemsstaterna ska säkerställa att kraven i punkt 1 ses över av de behöriga myndigheterna i förvaltningsbolagets hemmedlemsstat löpande och när auktorisation beviljas.
AVSNITT 2
Riskhanteringsprocesser, exponering för motpartsrisk och emittentkoncentration
Artikel 40
Riskbedömning och riskhantering
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen antar lämpliga och effektiva åtgärder, förfaranden och tekniker för att
a)
vid varje tidpunkt mäta och hantera de risker som de förvaltade fondföretagen är eller kan bli utsatta för,
b)
se till att begränsningarna för total exponering och motpartsrisk efterlevs i enlighet med artiklarna 41 och 43.
Åtgärderna, förfarandena och teknikerna ska vara proportionerliga med arten, omfattningen och komplexiteten hos förvaltningsbolagens egen verksamhet och de förvaltade fondföretagens verksamhet, och vara förenliga med fondföretagens riskprofil.
2. Vid tillämpningen av punkt 1 ska medlemsstaterna kräva att förvaltningsbolagen vidtar följande åtgärder för varje fondföretag de förvaltar:
a)
De ska införa sådana förfaranden och tekniker för riskbedömning som krävs för att säkerställa att de risker som är förbundna med tagna positioner och deras bidrag till den samlade riskprofilen mäts korrekt utifrån försvarliga och tillförlitliga uppgifter, och att förfarandena och teknikerna för riskbedömning dokumenteras på lämpligt sätt.
b)
I syfte att pröva giltigheten hos förfarandena för riskbedömning ska de i tillämpliga fall utföra regelbundna utfallstester som omfattar modellbaserade prognoser och uppskattningar.
c)
De ska i tillämpliga fall utföra regelbundna stresstester och scenarioanalyser för att hantera riskerna vid potentiella förändringar i marknadsvillkoren som skulle kunna påverka fondföretagen negativt.
d)
De ska införa, tillämpa och upprätthålla ett dokumenterat system av interna gränser för de åtgärder som vidtas för att styra och kontrollera de relevanta riskerna för varje fondföretag, med hänsyn till alla de risker som kan vara väsentliga för fondföretagen i enlighet med artikel 38 och säkerställa att de är förenliga med fondföretagens riskprofil.
e)
De ska säkerställa att den nuvarande risknivån för varje fondföretag är förenlig med riskbegränsningssystemet i led d.
f)
De ska införa, tillämpa och upprätthålla lämpliga förfaranden som, vid faktiska eller väntade överskridanden av fondföretagens riskgränser, utan dröjsmål leder till avhjälpande åtgärder i andelsägarnas intresse.
3. Medlemsstaterna ska se till att förvaltningsbolagen använder en lämplig process för likviditetsriskhantering för att säkerställa att varje fondföretag de förvaltar vid varje tidpunkt kan efterleva artikel 84.1 i direktiv 2009/65/EG.
Förvaltningsbolagen ska när så är lämpligt utföra stresstester som gör det möjligt att bedöma fondföretagens likviditetsrisk under extraordinära omständigheter.
4. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen säkerställer att likviditetsprofilen för varje förvaltat fondföretags investeringar är förenlig med den inlösenpolicy som fastställs i fondbestämmelserna, i bolagsordningen eller i prospektet.
Artikel 41
Beräkning av total exponering
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen beräknar ett förvaltat fondföretags totala exponering enligt artikel 51.3 i direktiv 2009/65/EG, på ett av följande sätt:
a)
Den extra exponering och hävstångseffekt som det förvaltade fondföretaget genererar genom att använda finansiella derivatinstrument, även innefattade inbäddade derivat enligt artikel 51.3 fjärde stycket i direktiv 2009/65/EG, som inte får överskrida fondföretagets totala fondandelsvärde.
b)
Marknadsrisken i fondföretagens portfölj.
2. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen beräknar fondföretagens totala exponering minst en gång om dagen.
3. Medlemsstaterna får tillåta att förvaltningsbolagen beräknar den totala exponeringen med hjälp av åtagandemetoden, Value-at-risk-modellen eller andra avancerade riskbedömningsmetoder som är lämpliga. Vid tillämpningen av denna bestämmelse avses med Value-at-risk ett mått för den högsta förväntade förlusten vid en given säkerhetsgrad under en bestämd tidsperiod.
Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen säkerställer att den metod som väljs för att mäta total exponering är lämplig med hänsyn till fondföretagets investeringsstrategi, den typ av finansiella derivatinstrument som används, och deras komplexitet, och hur stor del av fondföretagets portfölj som utgörs av finansiella derivatinstrument.
4. När ett fondföretag i enlighet med artikel 51.2 i direktiv 2009/65/EG använder tekniker och instrument, även återköpsavtal eller transaktioner avseende utlåning av värdepapper, i syfte att generera ytterligare hävstångseffekt eller exponering för marknadsrisk, ska medlemsstaterna kräva att förvaltningsbolagen tar hänsyn till dessa transaktioner vid beräkningen av total exponering.
Artikel 42
Åtagandemetod
1. När åtagandemetoden används för att beräkna total exponering, ska medlemsstaterna kräva att förvaltningsbolagen tillämpar metoden på positionerna för samtliga finansiella derivatinstrument, även inbäddade derivat enligt artikel 51.3 fjärde stycket i direktiv 2009/65/EG, oavsett om strategin används som ett led i fondföretagens allmänna placeringsinriktning, för riskbegränsning eller för effektiv portföljförvaltning i enlighet med artikel 51.2 i det direktivet.
2. När åtagandemetoden används för att beräkna den totala exponeringen ska medlemsstaterna kräva att förvaltningsföretagen omvandlar positionen för varje finansiellt derivatinstrument till marknadsvärdet av motsvarande position i den underliggande tillgången för det derivatet (standardåtagandemetoden).
Medlemsstaterna får tillåta att förvaltningsföretagen tillämpar andra beräkningsmetoder som motsvarar standardåtagandemetoden.
3. Medlemsstaterna får tillåta att förvaltningsbolagen tar hänsyn till metoder för säkringsredovisning vid beräkningen av den totala exponeringen, förutsatt att dessa åtgärder inte åsidosätter omedelbara och väsentliga risker och leder till en tydlig begränsning av riskexponeringen.
4. När användningen av finansiella derivatinstrument inte ökar fondföretagens exponering är det inte nödvändigt att inkludera den underliggande exponeringen i åtagandeberäkningen.
5. När åtagandemetoden tillämpas är det inte nödvändigt att ta med tillfälliga lån på fondföretagens vägnar, i enlighet med artikel 83 i direktiv 2009/65/EG, vid beräkningen av den totala exponeringen.
Artikel 43
Motpartsrisk och emittentkoncentration
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen säkerställer att motpartsrisk i samband med derivat som handlas direkt mellan parterna (OTC-derivat) omfattas av begränsningarna i artikel 52 i direktiv 2009/65/EG.
2. När ett fondföretags exponering mot en motpart beräknas enligt begränsningarna i artikel 52.1 i direktiv 2009/65/EG, ska förvaltningsbolagen använda det positiva aktuella marknadsvärdet i OTC-derivatavtalet med den motparten.
Förvaltningsbolagen får kvitta ett fondföretags derivatpositioner med en och samma motpart, under förutsättning att bolagen juridiskt kan hävda kvittningsöverenskommelser med den motparten på fondföretagets vägnar. Kvittning ska endast vara tillåtet i samband med OTC-derivat med en och samma motpart och inte i förening med annan exponering som fondföretagen kan ha med den motparten.
3. Medlemsstaterna får ge förvaltningsbolagen tillstånd att, mot en säkerhet, minska fondföretagens exponering i förhållande till en motpart i samband med en OTC-derivattransaktion. Den säkerhet som ställs ska vara så likvid att den kan säljas omgående till ett pris som ligger nära värderingen före försäljningen.
4. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen tar hänsyn till säkerheter vid beräkningen av exponeringen till motpartsrisk i enlighet med artikel 55.1 i direktiv 2009/65/EG när förvaltningsbolagen lämnar en säkerhet till OTC-motparten på fondföretagets vägnar. Den lämnade säkerheten får endast beaktas när förvaltningsbolaget har möjlighet att juridiskt hävda kvittningsöverenskommelser med denna motpart på fondföretagens vägnar.
5. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen beräknar gränser för emittentkoncentration i enlighet med artikel 52 i direktiv 2009/65/EG utifrån den underliggande exponering som skapas genom användning av finansiella derivatinstrument i enlighet med åtagandemetoden.
6. När det gäller exponering till följd av transaktioner med OTC-derivat i enlighet med artikel 52.2 i direktiv 2009/65/EG ska medlemsstaterna kräva att förvaltningsbolagen i beräkningen tar med eventuell exponering för motpartsrisk i samband med OTC-derivat.
AVSNITT 3
Förfaranden för värdering av OTC-derivat
Artikel 44
Förfaranden för bedömning av värdet på OTC-derivat
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen kontrollerar att fondföretagens exponering för OTC-derivat tilldelas verkliga värden som inte enbart bygger på motparternas marknadsnoteringar för OTC-transaktionerna, och som uppfyller kriterierna i artikel 8.4 i direktiv 2007/16/EG.
2. Vid tillämpningen av punkt 1 ska förvaltningsbolagen införa, tillämpa och upprätthålla åtgärder och förfaranden som säkerställer en lämplig, öppen och skälig värdering av fondföretagens exponering för OTC-derivat.
Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen säkerställer att OTC-derivatens verkliga värde bygger på en lämplig, korrekt och oberoende bedömning.
Värderingen av åtgärderna och förfarandena ska vara lämplig och proportionerlig med hänsyn till OTC-derivatets art och komplexitet.
När åtgärder och förfaranden för värderingen av OTC-derivat inbegriper att tredje part utför vissa uppgifter ska förvaltningsbolagen ska efterleva kraven i artikel 5.2 och artikel 23.4 andra stycket.
3. Vid tillämpning av punkterna 1 och 2 ska riskhanteringsfunktionen åläggas särskilda uppgifter och ansvarsområden.
4. Åtgärderna och förfarandena för värdering enligt punkt 2 ska dokumenteras på lämpligt sätt.
AVSNITT 4
Överföring av information om derivatinstrument
Artikel 45
Rapporter om derivatinstrument
1. Medlemsstaterna ska kräva att förvaltningsbolagen minst en gång om året förelägger de behöriga myndigheterna i hemmedlemsstaten rapporter med information som ger en rättvisande bild av de typer av derivat som används för varje förvaltat fondföretag, de underliggande riskerna, de kvantitativa begränsningarna och de metoder som har valts för att bedöma de risker som hör samman med derivattransaktionerna.
2. Medlemsstaterna ska säkerställa att de behöriga myndigheterna i förvaltningsbolagets hemmedlemsstat kontrollerar att informationen i punkt 1 lämnas regelbundet och är komplett, och att de har möjlighet att ingripa när det är lämpligt.
KAPITEL VII
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 46
Införlivande
1. Medlemsstaterna ska senast den 30 juni 2011 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser tillsammans med en jämförelsetabell över dessa bestämmelser och detta direktiv.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 47
Ikraftträdande
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 48
Adressater
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 1 juli 2010.