ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
ze dne 25. listopadu 2010
o přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank členských států, jejichž měnou je euro
(přepracování)
(ECB/2010/23)
(2011/66/EU)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“), a zejména na článek 32 tohoto statutu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí ECB/2001/16 ze dne 6. prosince 2001 o přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank zúčastněných členských států od účetního období 2002 (1) bylo několikrát zásadním způsobem změněno (2). Vzhledem k tomu, že je v něm třeba provést další změny, mělo by být toto rozhodnutí v zájmu jasnosti přepracováno.
(2)
Podle článku 32.1 statutu ESCB se měnovými příjmy rozumí příjmy dosažené národními centrálními bankami při uskutečňování úkolů v rámci měnové politiky. Podle článku 32.2 statutu ESCB se částka měnových příjmů každé národní centrální banky rovná jejímu ročnímu příjmu z aktiv, která drží jako protihodnotu bankovek v oběhu a závazků z vkladů úvěrových institucí. Tato aktiva mají národní centrální banky vést odděleně v souladu s obecnými zásadami přijatými Radou guvernérů. Národní centrální banky by měly vést aktiva vyplývající z plnění úkolů měnové politiky odděleně jako aktiva, která drží jako protihodnotu bankovek v oběhu a závazků z vkladů úvěrových institucí. V souladu s článkem 32.4 statutu ESCB se výše měnových příjmů každé národní centrální banky snižuje o částku rovnající se úrokům, které tato centrální banka platí ze závazků z vkladů úvěrových institucí podle článku 19 statutu ESCB.
(3)
Podle článku 32.5 statutu ESCB se úhrnný měnový příjem národních centrálních bank mezi ně rozděluje v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu Evropské centrální banky (ECB).
(4)
Podle článků 32.6 a 32.7 statutu ESCB je Rada guvernérů ECB oprávněna stanovovat obecné zásady pro vzájemné zúčtování a vypořádání zůstatků vzniklých při přerozdělování měnových příjmů ze strany ECB a přijímat veškerá další opatření nezbytná k používání článku 32.
(5)
Podle článku 10 nařízení Rady (ES) č. 974/98 ze dne 3. května 1998 o zavedení eura (3) uvede ECB a národní centrální banky do oběhu bankovky znějící na euro. Článek 15 uvedeného nařízení stanoví, že bankovky znějící na národní měnovou jednotku zůstanou v rámci svého územního vymezení zákonným platidlem nejdéle po šest měsíců od příslušného data hotovostního přechodu na hotovostní euro. Rok přechodu na hotovostní euro by se proto měl považovat za zvláštní rok, jelikož bankovky v oběhu znějící na národní měnové jednotky mohou stále představovat značnou část bankovek v oběhu.
(6)
Čl. 15 odst. 1 obecných zásad ECB/2006/9 ze dne 14. července 2006 o některých přípravách na přechod na hotovostní euro a o předzásobení a druhotném předzásobení eurobankovkami a euromincemi mimo eurozónu (4) stanoví, že eurobankovky, kterými byly způsobilé protistrany předzásobeny, se účtují na vrub účtů těchto protistran vedených u jejich národní centrální banky v nominální hodnotě v souladu s následujícím „modelem lineárního účtování na vrub“: celková částka předzásobených eurobankovek se na vrub účtů připíše ve třech stejných částkách v den vypořádání první, čtvrté a páté hlavní refinanční operace Eurosystému po dni přechodu na hotovostní euro. Při výpočtu měnového příjmu za rok přechodu na hotovostní euro je třeba brát v úvahu tento „model lineárního účtování na vrub“.
(7)
Toto rozhodnutí souvisí s rozhodnutím ECB/2010/29 ze dne 13. prosince 2010 o vydávání eurobankovek (přepracované znění) (5), v němž se stanoví, že ECB a národní centrální banky vydávají eurobankovky. Rozhodnutím ECB/2010/29 se stanoví přidělování eurobankovek v oběhu národním centrálním bankám v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu ECB. Toto rozhodnutí dále přiděluje ECB 8 % z celkové hodnoty eurobankovek v oběhu. Při přidělování eurobankovek členům Eurosystému vznikají zůstatky uvnitř Eurosystému. Úročení zůstatků eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému má přímý dopad na příjmy každého člena Eurosystému, a proto by mělo být tímto rozhodnutím regulováno. Příjem ECB z úročení pohledávek uvnitř Eurosystému za národními centrálními bankami v souvislosti s jejím podílem eurobankovek v oběhu by v zásadě měl být mezi národní centrální banky rozdělován v souladu s rozhodnutím ECB/2010/24 ze dne 25. listopadu 2010 o prozatímním přerozdělování příjmu Evropské centrální banky z eurobankovek v oběhu a z cenných papírů nakoupených na základě programu pro trhy s cennými papíry (přepracované znění) (6) v témže účetním roce, kdy vznikl, a to v poměru k jejich podílům v klíči upsaného základního kapitálu.
(8)
Čistý stav pohledávek a závazků uvnitř Eurosystému v souvislosti s eurobankovkami v oběhu by měl být úročen na základě objektivního kritéria, které definuje hodnotu peněz. V této souvislosti se za vhodnou považuje sazba pro hlavní refinanční operace, kterou Eurosystém používá při nabídkových řízeních na hlavní refinanční operace.
(9)
Čisté závazky uvnitř Eurosystému týkající se eurobankovek v oběhu by měly být zahrnuty do základny pasiv pro účely výpočtu měnových příjmů národních centrálních bank podle článku 32.2 statutu ESCB, jelikož odpovídají bankovkám v oběhu. Vyrovnání úroků ze stavu eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému bude mít proto za výsledek přerozdělení značné částky měnových příjmů Eurosystému mezi národní centrální banky v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu ECB. Tento stav uvnitř Eurosystému by měl být upraven tak, aby umožnil postupné přizpůsobování rozvah a výkazů zisku a ztráty národních centrálních bank. Základem úprav by měly být hodnoty bankovek v oběhu každé národní centrální banky v období před zavedením eurobankovek. Tyto úpravy by měly platit každý rok podle pevně stanoveného vzorce po dobu nejvýše pěti let.
(10)
Úpravy stavu eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému byly vypočítány tak, aby vyrovnávaly významné změny stavu příjmů národních centrálních bank v důsledku zavedení eurobankovek a následného přerozdělování měnových příjmů.
(11)
Obecná pravidla stanovená v článku 32 statutu ESCB platí rovněž pro příjmy z odpisu eurobankovek, které byly staženy z oběhu.
(12)
Článek 32.5 statutu ESCB uvádí, že úhrnný měnový příjem národních centrálních bank se rozdělí mezi národní centrální banky v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu ECB. Podle článku 32.7 statutu ESCB je Rada guvernérů příslušná k tomu, aby přijala veškerá další opatření nezbytná k používání článku 32. To zahrnuje pravomoc zohlednit při rozhodování o přerozdělení příjmů z odpisu eurobankovek, které byly staženy z oběhu, další faktory. V této souvislosti vyžadují zásady rovného zacházení a spravedlnosti, aby byla zohledněna doba, po kterou byly eurobankovky stažené z oběhu vydávány. Klíč pro přidělování tohoto specifického příjmu proto musí odrážet příslušný podíl na základním kapitálu ECB a délku doby vydávání.
(13)
Stahování eurobankovek z oběhu je třeba upravit zvláštními rozhodnutími přijatými podle článku 5 rozhodnutí ECB/2003/4 ze dne 20. března 2003 o nominálních hodnotách, specifikacích, reprodukci, výměně a stahování eurobankovek (7),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
a)
„národní centrální bankou“ národní centrální banka členského státu, jehož měnou je euro;
b)
„základnou pasiv“ výše pasiv v rozvaze každé národní centrální banky, blíže určených v příloze I tohoto rozhodnutí;
c)
„odděleně vedená aktiva“ výše aktiv v rozvaze každé národní centrální banky, blíže určených v příloze II tohoto rozhodnutí, která jsou protipoložkami k základně pasiv;
d)
„stavem eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému“ pohledávky a závazky vzniklé mezi národní centrální bankou a ECB a mezi národní centrální bankou a ostatními národními centrálními bankami v důsledku použití článku 4 rozhodnutí ECB/2010/29;
e)
„klíčem upsaného základního kapitálu“ podíly národních centrálních bank (vyjádřené v procentech) na upsaném základním kapitálu ECB, které pro národní centrální banky vyplývají z jejich váhy v klíči podle článku 29.1 statutu ESCB a které platí pro příslušný účetní rok;
f)
„úvěrovou institucí“ (a) úvěrová instituce ve smyslu článku 2 a čl. 4 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (přepracované znění) (8), jak jsou provedeny ve vnitrostátním právu, která podléhá dohledu ze strany příslušného orgánu, nebo (b) jiná úvěrová instituce ve smyslu čl. 123 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, která podléhá kontrole, jež je srovnatelná s dohledem ze strany příslušného orgánu;
g)
„HR“ harmonizovaná rozvaha, jak je upravena v příloze VIII obecných zásad ECB/2010/20 ze dne 11. listopadu 2010 o právním rámci pro účetnictví a finanční vykazování v Evropském systému centrálních bank (9);
h)
„referenční sazbou“ poslední dostupná mezní úroková sazba, které se v Eurosystému používá v nabídkových řízeních pro hlavní refinanční operace podle odstavce 3.1.2 přílohy I obecných zásad ECB/2000/7 ze dne 31. srpna 2000 o nástrojích a postupech měnové politiky Eurosystému (10). Pokud probíhá více než jedna hlavní refinanční operace pro účely vyrovnání v týž den, používá se aritmetický průměr mezních sazeb operací, které probíhají souběžně.
i)
„dnem přechodu na hotovostní euro“ den, kdy eurobankovky a euromince získají v členském státě, jehož měnou je euro, status zákonného platidla;
j)
„referenčním obdobím“ období v délce 24 měsíců, které začíná 30 měsíců přede dnem přechodu na hotovostní euro;
k)
„rokem přechodu na hotovostní euro“ období v délce 12 měsíců, které začíná v den přechodu na hotovostní euro;
l)
„denním referenčním směnným kurzem“ denní referenční směnný kurz, který vychází z pravidelného každodenního slaďovacího postupu mezi centrálními bankami v rámci Evropského systému centrálních bank a mimo něj, jenž se obvykle koná ve 14:15 hodin středoevropského času;
m)
„eurobankovkami staženými z oběhu“ všechny nominální hodnoty nebo série eurobankovek, které byly staženy z oběhu na základě rozhodnutí Rady guvernérů přijatého podle článku 5 rozhodnutí ECB/2003/4;
n)
„klíčem pro vydávání eurobankovek“ průměrný klíč upsaného základního kapitálu během doby vydávání nominální hodnoty nebo série eurobankovek stažených z oběhu;
o)
„dobou vydávání“ ve vztahu k nominální hodnotě nebo sérii eurobankovek období, které začíná dnem, kdy je první emise eurobankovek této nominální hodnoty nebo série zachycena v základně pasiv, a které končí dnem, kdy je v základně pasiv zachycena poslední emise eurobankovek této nominální hodnoty nebo série;
p)
pojmem „odepsat“ odstranění eurobankovek stažených z oběhu z rozvahové položky „bankovky v oběhu“.
Článek 2
Stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému
1. Stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému se počítá každý měsíc a zachycuje se v účetních knihách ECB a národních centrálních bank v první pracovní den v měsíci s dnem připsání v poslední pracovní den předcházejícího měsíce.
Pokud členský stát přijme euro, zachycuje se stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému, vypočtený podle prvního pododstavce, v účetních knihách ECB a národních centrálních bank s dnem připsání v den přechodu na hotovostní euro.
Stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému se pro období od 1. ledna do 31. ledna prvního roku, od kterého platí úprava podle článku 29.3 statutu ESCB, k níž dochází každých pět let, počítá na základě upraveného klíče upsaného základního kapitálu, jenž se použije na stav celkového počtu eurobankovek v oběhu k 31. prosinci předcházejícího roku.
2. Stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému, včetně stavů vyplývajících z použití článku 4 tohoto rozhodnutí, se úročí referenční sazbou.
3. Úroky podle odstavce 2 se vypořádávají čtvrtletně prostřednictvím plateb v TARGET2.
Článek 3
Metoda měření měnových příjmů
1. Výše měnových příjmů každé národní centrální banky se určuje na základě skutečných příjmů, které vyplývají z odděleně vedených aktiv zapsaných v jejích účetních knihách. Výjimku představují zlato, u kterého se předpokládá, že nevytváří žádný příjem, a cenné papíry držené pro účely měnové politiky podle rozhodnutí ECB/2009/16 ze dne 2. července 2009 o provádění programu nákupu krytých dluhopisů (11), u kterých se předpokládá, že vytvářejí příjem ve výši referenční sazby.
2. Pokud hodnota odděleně vedených aktiv národní centrální banky přesáhne hodnotu její základny pasiv nebo je nižší, vyrovná se rozdíl tím, že se na hodnotu rozdílu uplatní referenční sazba.
Článek 4
Úpravy stavu eurobankovek uvnitř Eurosystému
1. Pro účely výpočtu měnových příjmů se stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému pro každou národní centrální banku upravuje pomocí vyrovnávací částky, která se stanoví podle tohoto vzorce:
C = (K - A) × S
kde:
C
je vyrovnávací částka,
K
je částka (vyjádřená v eurech) pro každou národní centrální banku, která vyplývá z uplatnění klíče upsaného základního kapitálu na průměrnou hodnotu bankovek v oběhu během referenčního období, přičemž hodnota bankovek v oběhu znějících na národní měnu členského státu, jenž přijímá euro, se přepočítává na euro podle denního referenčního směnného kurzu během referenčního období,
A
je průměrná hodnota bankovek v oběhu během referenčního období (vyjádřená v eurech) pro každou národní centrální banku, přepočtená na euro podle denního referenčního směnného kurzu během referenčního období,
S
je níže uvedený koeficient pro každý účetní rok počínaje dnem přechodu na hotovostní euro:
Účetní rok
Koeficient
Rok přechodu na hotovostní euro
1
Rok přechodu na hotovostní euro plus jeden rok
0,8606735
Rok přechodu na hotovostní euro plus dva roky
0,7013472
Rok přechodu na hotovostní euro plus tři roky
0,5334835
Rok přechodu na hotovostní euro plus čtyři roky
0,3598237
Rok přechodu na hotovostní euro plus pět let
0,1817225
2. Souhrn vyrovnávacích částek národních centrálních bank se rovná nule.
3. Vyrovnávací částky se počítají vždy, když členský stát přijme euro, nebo mění-li se klíč upsaného základního kapitálu ECB.
4. Když národní centrální banka vstoupí do Eurosystému, její vyrovnávací částka se rozdělí mezi ostatní národní centrální banky v poměru k příslušným podílům ostatních národních centrálních bank v klíči upsaného základního kapitálu s opačným znaménkem (+/-), přičemž tato vyrovnávací částka doplňuje vyrovnávací částky, jež se na ostatní národní centrální banky již uplatňují.
5. Vyrovnávací částky a účetní položky k jejich vyrovnání se zachycují na účtech, které jednotlivé národní centrální banky vedou odděleně pro transakce v rámci Eurosystému, s dnem připsání v den přechodu na hotovostní euro a s dnem připsání v tentýž den každého následujícího roku, ve kterém dochází k úpravám. Účetní položky k vyrovnání vyrovnávacích částek se neúročí.
6. Nastanou-li konkrétní případy související s vývojem oběhu bankovek podle přílohy III tohoto rozhodnutí, upravuje se stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému u každé národní centrální banky odchylně od odstavce 1 postupem uvedeným ve zmíněné příloze.
7. Použitelnost úprav stavu eurobankovek uvnitř Eurosystému stanovených v tomto článku končí prvním dnem šestého roku po roce přechodu na hotovostní euro.
Článek 5
Výpočet a přerozdělení měnových příjmů
1. Výpočet měnových příjmů národních centrálních bank provádí ECB každý den. Výpočet se zakládá na účetních údajích, které ECB poskytují národní centrální banky. ECB informuje národní centrální banky o úhrnných částkách za každé čtvrtletí.
2. Výše měnových příjmů každé národní centrální banky se snižuje o částku, která se rovná naběhlým úrokům nebo úrokům zaplaceným z pasiv zahrnutých do základny pasiv, v souladu s rozhodnutím Rady guvernérů ECB podle čl. 32.4 druhého pododstavce statutu ESCB.
3. Přerozdělování úhrnného měnového příjmu všech národních centrálních bank podle klíče upsaného základního kapitálu probíhá na konci každého účetního roku.
Článek 6
Výpočet a přerozdělení příjmů z odpisu eurobankovek
1. Eurobankovky stažené z oběhu jsou zahrnuty do základny pasiv, dokud nedojde k jejich výměně či odpisu, podle toho, která událost nastane dříve.
2. Rada guvernérů může rozhodnout o odpisu eurobankovek stažených z oběhu, přičemž určí den odpisu a celkovou výši rezervy, která má být vytvořena pro eurobankovky stažené z oběhu, u kterých se dosud očekává, že budou vyměněny.
3. Eurobankovky stažené z oběhu se odepisují takto:
a)
V den odpisu se rozvahové položky ECB a národních centrálních bank „bankovky v oběhu“ sníží o celkovou částku eurobankovek stažených z oběhu, které jsou dosud v oběhu. Za tímto účelem se skutečné částky eurobankovek stažených z oběhu, které byly dány do oběhu, upraví na poměrné částky těchto eurobankovek vypočtené podle klíče pro vydávání eurobankovek a mezi ECB a národními centrálními bankami dojde k vypořádání rozdílů.
b)
Upravená částka eurobankovek stažených z oběhu se odepíše z rozvahové položky „bankovky v oběhu“ a převede se do výkazů zisku a ztráty národních centrálních bank.
c)
Všechny národní centrální banky vytvářejí rezervu pro eurobankovky stažené z oběhu, u kterých se dosud očekává, že budou vyměněny. Výše rezervy se rovná podílu příslušné národní centrální banky na celkové výši rezervy vypočtenému pomocí klíče pro vydávání eurobankovek.
4. Eurobankovky stažené z oběhu, k jejichž výměně dochází až po dni odpisu, se zachycují v účetních knihách národní centrální banky, která je přijala. Příliv eurobankovek stažených z oběhu se mezi národní centrální banky přerozdělí pomocí klíče pro vydávání eurobankovek alespoň jednou ročně a mezi národními centrálními bankami dojde k vypořádání rozdílů. Každá národní centrální banka započte poměrnou částku vůči své rezervě nebo, pokud je příliv vyšší než rezerva, zaznamená odpovídající náklad ve svém výkazu zisku a ztráty.
5. Rada guvernérů celkovou výši rezervy každoročně přezkoumává.
Článek 7
Zrušení
Rozhodnutí ECB/2001/16 se zrušuje. Odkazy na zrušené rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí a použijí se v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze V.
Článek 8
Platnost rozhodnutí
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 31. prosince 2010.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 25. listopadu 2010.
EUROPEISKA CENTRALBANKENS BESLUT
av den 25 november 2010
om fördelning av de monetära inkomsterna för nationella centralbanker i medlemsstater som har euron som valuta
(omarbetning)
(ECB/2010/23)
(2011/66/EU)
ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan), särskilt artikel 32, och
av följande skäl:
(1)
Viktiga aspekter av beslut ECB/2001/16 av den 6 december 2001 om fördelning av de monetära inkomsterna för de deltagande medlemsstaternas nationella centralbanker från och med räkenskapsåret 2002 (1) har flera gånger ändrats (2). Eftersom ytterligare ändringar måste göras bör beslutet omarbetas så att det blir mer översiktligt.
(2)
Enligt artikel 32.1 i ECBS-stadgan är monetära inkomster sådana inkomster som de nationella centralbankerna erhåller då de fullgör monetära uppgifter för ECBS. Enligt artikel 32.2 i ECBS-stadgan är summan av de monetära inkomsterna för varje nationell centralbank lika med centralbankens årliga inkomster av de tillgångar som den innehar som motvärden till sedlar i omlopp och till inlåning från kreditinstitut. Dessa tillgångar reserveras av de nationella centralbankerna i enlighet med riktlinjer som ECB-rådet fastställer. De nationella centralbankerna bör reservera sådana tillgångar som uppkommit som ett resultat av att de nationella centralbankerna fullgör monetära uppgifter som tillgångar som de innehar som motvärden till sedlar i omlopp och till inlåning från kreditinstitut. Enligt artikel 32.4 i ECBS-stadgan minskas varje nationell centralbanks monetära inkomster med ett belopp som motsvarar centralbankens räntebetalningar till följd av förpliktelser på grund av inlåning från kreditinstituten enligt artikel 19.
(3)
Enligt artikel 32.5 i ECBS-stadgan fördelas summan av de nationella centralbankernas monetära inkomster på de nationella centralbankerna i förhållande till deras inbetalda andelar av ECB:s kapital.
(4)
Enligt artikel 32.6 och 32.7 i ECBS-stadgan åligger det ECB-rådet att fastställa riktlinjer för hur ECB utför avräkningen och betalningen av saldona från fördelningen av de monetära inkomsterna och att vidta alla övriga åtgärder som behövs för tillämpningen av artikel 32.
(5)
Enligt artikel 10 i rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 1998 om införande av euron (3) ska ECB och de nationella centralbankerna sätta eurosedlar i omlopp. Enligt artikel 15 i denna förordning fortsätter sedlar i nationella valutaenheter att vara lagliga betalningsmedel inom sina territoriella gränser under sex månader från och med respektive dag för övergången till eurokontanter. Det år då man övergår till eurokontanter måste därför betraktas som ett speciellt år, eftersom de sedlar som är i omlopp i nationella valutaenheter fortfarande kan utgöra en avsevärd del av det sammanlagda antalet sedlar som befinner sig i omlopp.
(6)
Enligt artikel 15.1 i riktlinje ECB/2006/9 av den 14 juli 2006 om vissa förberedelser inför utbytet av sedlar och mynt till euro och om förhandstilldelning och förhandstilldelning till tredje part av eurosedlar och euromynt utanför euroområdet (4) ska eurosedlar som förhandstilldelats till godkända motparter debiteras dessa motparters konton hos deras nationella centralbank till det nominella värdet enligt en ”linjära debiteringsmodell”: det totala beloppet förhandstilldelade eurosedlar debiteras i tre lika stora delbetalningar, på avvecklingsdagen för den första, fjärde och femte huvudsakliga refinansieringstransaktionen i Eurosystemet efter dagen för utbytet av sedlar och mynt. Vid beräkningen av monetära inkomster för det år då sedlar och mynt byts ut måste hänsyn tas till denna ”linjära debiteringsmodell”.
(7)
Detta beslut har samband med beslut ECB/2010/29 av den 13 december 2010 om utgivningen av eurosedlar (5), där det stadgas att ECB och de nationella centralbankerna ger ut eurosedlar. Av beslut ECB/2010/29 framgår att tilldelningen av eurosedlar i omlopp till de nationella centralbankerna sker i förhållande till deras inbetalda andelar av ECB:s kapital. Enligt samma beslut utgör ECB:s tilldelning av det sammanlagda värdet av eurosedlar i omlopp 8 procent. Tilldelningen av eurosedlar till Eurosystemets medlemmar medför att olika saldon uppstår i Eurosystemet. Förräntningen av dessa saldon inom Eurosystemet som har sin grund i eurosedlar i omlopp har en direkta konsekvens för inkomsterna för var och en av Eurosystemets medlemmar och bör därför regleras genom detta beslut. ECB:s inkomster från avkastningen på de fordringar ECB har inom Eurosystemet på de nationella centralbankerna avseende ECB:s andel av eurosedlar i omlopp fördelas i enlighet med beslut ECB/2010/24 av den 25 november 2010 om interimistisk fördelning av Europeiska centralbankens inkomster från eurosedlar i omlopp och inkomster från värdepapper som förvärvats inom ramen för programmet för värdepappersmarknaderna (6) bland de nationella centralbankerna i förhållande till deras andel i fördelningsnyckeln för tecknat kapital under det räkenskapsår då inkomsterna uppkommer.
(8)
Nettosaldot av fordringar och skulder inom Eurosystemet för eurosedlar i omlopp bör förräntas enligt ett objektivt kriterium som definierar kapitalkostnaden. För detta ändamål bedöms räntan för de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna som används av Eurosystemet vid de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna vara ändamålsenlig.
(9)
Nettoskulderna inom Eurosystemet för eurosedlar i omlopp bör ingå i skuldbasen vid beräkningen av de nationella centralbankernas monetära inkomster enligt stadgans artikel 32.2 eftersom de motsvarar sedlar i omlopp. Avveckling av räntebetalningarna inom Eurosystemet för saldon avseende eurosedlar i omlopp medför därför att en avsevärd del av Eurosystemets monetära inkomster fördelas mellan de nationella centralbankerna i förhållande till deras inbetalda andelar av ECB:s kapital. Dessa saldon inom Eurosystemet bör justeras så att de nationella centralbankernas balans- och resultaträkningar kan anpassas gradvis. Justeringarna bör baseras på värdet av de sedlar som varje nationell centralbank har i omlopp under en period innan eurosedlarna införs. Dessa justeringar bör tillämpas på årsbasis i enlighet med en fastställd formel under högst fem år därefter.
(10)
Justeringarna av Eurosystemets saldon för eurosedlar i omlopp har beräknats så att de kompenserar för varje väsentlig förändring i de nationella centralbankernas inkomstlägen som uppstår till följd av att eurosedlarna införs och den därpå följande fördelningen av monetära inkomster.
(11)
De allmänna regler som framgår av artikel 32 i ECBS-stadgan gäller också för sådana inkomster som är resultatet av ombokningar av indragna eurosedlar.
(12)
Enligt artikel 32.5 i ECBS-stadgan fördelas summan av de nationella centralbankernas monetära inkomster på de nationella centralbankerna i förhållande till deras inbetalda andelar av ECB:s kapital. Enligt artikel 32.7 i ECBS-stadgan är ECB-rådet behörigt att vidta alla övriga åtgärder som behövs för tillämpningen av artikel 32. Detta inkluderar även behörigheten att beakta andra faktorer vid beslutet om fördelningen av sådana inkomster som är resultatet av ombokningar av indragna eurosedlar. I den aktuella frågan kräver principerna om likabehandling och rättvisa att hänsyn tas till den tidsperiod då de indragna eurosedlarna gavs ut. Fördelningsnyckeln för denna specifika inkomst bör därför beakta både den relevanta andelen av ECB:s kapital och längden på utgivningsperioden.
(13)
Indragningen av eurosedlar bör regleras genom separata beslut som fattas enligt artikel 5 i beslut ECB/2003/4 av den 20 mars 2003 om valörer, tekniska specifikationer, reproducering, inlösen och indragning avseende eurosedlar (7).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Definitioner
I detta beslut avses med
a) nationell centralbank: en nationell centralbank i en medlemsstat som har euron som valuta,
b) skuldbasen: summan av de i bilaga I till detta beslut angivna skuldposterna i varje nationell centralbanks balansräkning,
c) reserverade tillgångar: summan av de i bilaga II till detta beslut angivna tillgångsposterna i varje nationell centralbanks balansräkning,
d) Eurosystemets saldon för eurosedlar i omlopp: fordringar och skulder som uppkommer mellan en nationell centralbank och ECB samt mellan en nationell centralbank och övriga nationella centralbanker som resultat av att artikel 4 i beslut ECB/2010/29 tillämpas,
e) fördelningsnyckel för tecknat kapital: de nationella centralbankernas andelar (uttryckta i procent) av ECB:s tecknade kapital, beräknade med tillämpning av de vikter i fördelningsnyckeln som avses i artikel 29.1 i ECBS-stadgan och som gäller för det aktuella räkenskapsåret,
f) kreditinstitut: antingen a) ett kreditinstitut enligt artikel 2 och artikel 4.1 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/48/EG av den 14 juni 2006 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (8), såsom detta har genomförts i nationell lagstiftning, som är föremål för tillsyn av en behörig myndighet, eller b) ett annat kreditinstitut enligt artikel 123.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt som omfattas av likvärdig tillsyn som den tillsyn som en behörig myndighet utövar,
g) den harmoniserade balansräkningen: den harmoniserade balansräkning som framgår av bilaga VIII till riktlinje ECB/2010/20 av den 11 november 2010 om den rättsliga ramen för redovisning och finansiell rapportering inom europeiska centralbankssystemet (9).
h) referensränta: den senaste tillgängliga marginalränta som Eurosystemet använt för sina huvudsakliga refinansieringstransaktioner enligt kapitel 3.1.2 i bilaga I till riktlinje ECB/2000/7 av den 31 augusti 2000 om Eurosystemets penningpolitiska instrument och förfaranden (10). Om mer än en refinansieringstransaktion genomförs med samma likviddag ska ett enkelt genomsnitt av de parallella transaktionernas marginalränta användas,
i) dagen för utbytet av sedlar och mynt: den dag då eurosedlar och euromynt får ställning som lagliga betalningsmedel i en medlemsstat som har euron som valuta,
j) referensperiod: en period på 24 månader som börjar 30 månader före dagen för utbytet av sedlar och mynt,
k) året för utbyte av sedlar och mynt: en period på 12 månader som börjar på dagen för utbytet av sedlar och mynt,
l) daglig referensväxelkurs: den dagliga referensväxelkurs som baseras på det reguljära dagliga avstämningsförfarandet mellan centralbanker inom och utom Europeiska centralbankssystemet som normalt äger rum kl. 14.15 centraleuropeisk tid,
m) indragna eurosedlar: varje typ eller serie av eurosedlar som dragits in genom ett beslut som ECB-rådet fattat enligt artikel 5 i beslut ECB/2003/4,
n) utgivningsnyckel: den genomsnittliga fördelningsnyckeln under utgivningsperioden av en typ eller serie indragna eurosedlar,
o) utgivningsperiod: avseende en typ eller serie av eurosedlar, den period som startar den dag då den första utgivningen av eurosedlar av denna typ eller serie tas upp i skuldbasen och som slutar den dag då den sista utgivningen av eurosedlar av denna typ eller serie tas upp i skuldbasen,
p) boka om: att eliminera indragna eurosedlar från balansräkningsposten ”eurosedlar i omlopp”.
Artikel 2
Eurosystemets saldon för eurosedlar i omlopp
1. Eurosystemets saldon för eurosedlar i omlopp ska beräknas månadsvis och bokföras hos ECB och de nationella centralbankerna den första öppethållandedagen i månaden med den föregående månadens sista öppethållandedag som valutadag.
När en medlemsstat inför euron ska beräkningen av Eurosystemets saldon för eurosedlar i omlopp enligt första stycket bokföras hos ECB och de nationella centralbankerna med dagen för utbytet av sedlar och mynt som valutadag.
Eurosystemets saldon för eurosedlar i omlopp ska, för perioden från den 1 januari till den 31 december under det första året från och med vilket var och en av de femårsvisa justeringarna enligt ECBS-stadgans artikel 29.3 ska tillämpas, beräknas utifrån den justerade fördelningsnyckeln för tecknat kapital tillämpad på saldona för eurosedlar i omlopp den 31 december föregående år.
2. Eurosystemets saldon för eurosedlar i omlopp, inklusive sådana som uppkommer genom tillämpningen av artikel 4 i detta beslut, ska förräntas till referensräntan.
3. Den förräntning som avses i punkt 2 ska avvecklas genom kvartalsvisa betalningar via TARGET2.
Artikel 3
Metod för beräkning av monetära inkomster
1. Varje nationell centralbanks monetära inkomster ska fastställas genom en beräkning av de faktiska inkomsterna från dess bokförda reserverade tillgångar. Undantaget från detta är guld som inte ska anses generera några inkomster samt värdepapper som innehas för penningpolitiska ändamål enligt beslut ECB/2009/16 av den 2 juli 2009 om genomförandet av programmet för köp av säkerställda obligationer (11) som ska anses generera inkomster motsvarande referensräntan.
2. Om en nationell centralbanks reserverade tillgångar över- eller understiger värdet på dess skuldbas, ska mellanskillnaden kompenseras genom att man tillämpar referensräntan på mellanskillnaden.
Artikel 4
Justeringar av saldon inom Eurosystemet
1. Vid beräkningen av de monetära inkomsterna ska varje nationell centralbanks saldon inom Eurosystemet för eurosedlar i omlopp justeras med ett utjämningsbelopp som beräknas enligt följande formel:
C = (K - A) × S
där
C
är utjämningsbeloppet,
K
är det belopp i euro för varje nationell centralbank som erhålls om man använder fördelningsnyckeln för tecknat kapital på det genomsnittliga värdet av sedlar i omlopp under referensperioden, varmed beloppet av sedlar i omlopp denominerade i den nationella valutan i en medlemsstat som inför euron ska omräknas till euro till den dagliga referensväxelkursen under referensperioden,
A
är det genomsnittliga värdet i euro för varje nationell centralbank av sedlar i omlopp under referensperioden, omräknat till euro till den dagliga referensväxelkursen under referensperioden,
S
är följande koefficient för varje räkenskapsår, som börjar med dagen för utbytet av sedlar och mynt:
Räkenskapsår
Koefficient
Året för utbytet av sedlar och mynt
1
Året för utbytet av sedlar och mynt plus ett år
0,8606735
Året för utbytet av sedlar och mynt plus två år
0,7013472
Året för utbytet av sedlar och mynt plus tre år
0,5334835
Året för utbytet av sedlar och mynt plus fyra år
0,3598237
Året för utbytet av sedlar och mynt plus fem år
0,1817225
2. Summan av de nationella centralbankernas utjämningsbelopp ska vara 0.
3. Utjämningsbeloppen ska beräknas var gång en medlemsstat inför euron eller när ECB:s fördelningsnyckel för tecknat kapital ändras.
4. När en nationell centralbank blir medlem i Eurosystemet ska dess utjämningsbelopp fördelas mellan övriga nationella centralbanker i förhållande till deras respektive andel i fördelningsnyckeln för tecknat kapital med tecknet (+/-) omvänt, och ska utgå utöver andra utjämningsbelopp som redan gäller för övriga nationella centralbanker.
5. Utjämningsbeloppen och bokföringsposter som balanserar dessa utjämningsbelopp ska bokföras på separata konton inom Eurosystemet i varje nationell centralbanks räkenskaper med dagen för utbytet av sedlar och mynt som valutadag och med samma valutadag för varje påföljande år under justeringsperioden. De bokföringsposter som används för att balansera utjämningsbeloppen ska inte förräntas.
6. Om det inträffar sådana speciella omständigheter som beskrivs i bilaga III till detta beslut rörande ändrade omloppsmönster för sedlarna ska, med avvikelse från punkt 1 ovan, varje nationell centralbanks saldo inom Eurosystemet för eurosedlar i omlopp justeras i enlighet med föreskrifterna i nämnda bilaga.
7. Föreskrifterna i denna artikel om justeringar av saldon inom Eurosystemet ska upphöra att gälla från och med den första dagen det sjätte året som följer på året för utbytet av sedlar och mynt.
Artikel 5
Beräkning och fördelning av de monetära inkomsterna
1. ECB ska för varje dag beräkna de monetära inkomsterna för varje nationell centralbank. Beräkningen ska göras på grundval av de redovisningsuppgifter som de nationella centralbankerna rapporterar till ECB. ECB ska varje kvartal informera de nationella centralbankerna om de kumulerade beloppen.
2. De olika nationella centralbankernas monetära inkomster ska minskas med ett belopp som motsvarar upplupen eller erlagd ränta för skulder som ingår i skuldbasen och i enlighet med beslut som ECB-rådet fattar på grundval av artikel 32.4 andra stycket i ECBS-stadgan.
3. Fördelningen av de nationella centralbankernas monetära inkomster i förhållande till fördelningsnyckeln för tecknat kapital ska göras i slutet av varje räkenskapsår.
Artikel 6
Beräkning och fördelning av inkomster som är resultatet av ombokningen av eurosedlar
1. Indragna eurosedlar ska fortsätta att ingå i skuldbasen ända fram tills de lösts in eller skrivits av, beroende på vilket som inträffar först.
2. ECB-rådet får besluta att boka om indragna eurosedlar i vilket fall det ska ange dagen för ombokningen och det sammanlagda beloppet på den avsättning som ska göras för de indragna eurosedlarna som förväntas bli inlösta.
3. Indragna eurosedlar ska bokas om på följande sätt:
a)
På dagen för ombokningen ska ECB:s och de nationella centralbankernas balansräkningsposter ”eurosedlar i omlopp” reduceras med det sammanlagda belopp som motsvarar de indragna eurosedlarna som fortfarande är i omlopp. För detta ändamål ska de faktiska beloppen av eurosedlar som tas ur omlopp från den mängd sedlar som satts i omlopp justeras till sina pro-rata belopp som beräknas i enlighet med utgivningsnyckeln, och avvikelserna ska fördelas mellan ECB och de nationella centralbankerna.
b)
Det justerade beloppet av eurosedlar som tas ur omlopp ska bokas om från balansräkningsposten ”eurosedlar i omlopp” till de nationella centralbankernas resultaträkning.
c)
Varje nationell centralbank ska göra en avsättning för sådana indragna eurosedlar som förväntas bli inlösta. Denna avsättning ska motsvara respektive nationella centralbanks andel i den sammanlagda avsättningen som beräknats med hjälp av utgivningsnyckeln.
4. Indragna eurosedlar som blir inlösta efter dagen för ombokningen ska tas upp i bokföringen hos den nationella centralbank som tagit emot dem. Inflödet av indragna eurosedlar ska fördelas mellan de nationella centralbankerna minst en gång per år med hjälp av utgivningsnyckeln, och beloppen ska avräknas dem emellan. Varje nationell centralbank ska kvitta sin andel av beloppet mot sin avsättning eller, om inflödet överstiger avsättningen, ta upp motsvarande kostnad i sin resultaträkning.
5. ECB-rådet ska varje år kontrollera beloppet på de sammanlagda avsättningarna.
Artikel 7
Upphävande
Beslut ECB/2001/16 ska upphöra att gälla. Hänvisningar till det upphävda beslutet ska anses som hänvisningar till det här beslutet och ska läsas i enlighet med tabellen i bilaga V.
Artikel 8
Ikraftträdande
Detta beslut träder i kraft den 31 december 2010.
Utfärdat i Frankfurt am Main den 25 november 2010.