PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 4. dubna 2011,
kterým se provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o překládku dovážených zásilek produktů určených k dovozu do Unie nebo třetích zemí na prvním dosaženém stanovišti hraniční kontroly
(oznámeno pod číslem K(2011) 2067)
(Text s významem pro EHP)
(2011/215/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 a čl. 11 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 97/78/ES stanoví, že veterinární kontroly produktů živočišného původu a některých rostlinných produktů ze třetích zemí dovezených do Unie mají provádět členské státy v souladu s uvedenou směrnicí. Rovněž stanoví, že členské státy musí zajistit, aby zásilky takových produktů byly dováženy do Unie přes stanoviště hraniční kontroly.
(2)
Článek 9 směrnice 97/78/ES stanoví postupy, které mají být provedeny na prvním dosaženém stanovišti hraniční kontroly v případě zásilek určených k dovozu do Unie přes jiné stanoviště hraniční kontroly, které jsou však překládány na prvním dosaženém stanovišti hraniční kontroly v celním pásmu stejného přístavu nebo letiště v Unii.
(3)
Článek 11 směrnice 97/78/ES se vztahuje na zásilky pocházející z třetí země, které jsou překládány na stanovišti hraniční kontroly jejich vstupu v celním pásmu stejného přístavu nebo letiště v Unii, avšak které jsou určeny pro jinou třetí zemi, ať už je dovoz uskutečněn přes území Unie přes jiné stanoviště hraniční kontroly nebo přímo do třetí země bez tranzitu přes jiné stanoviště hraniční kontroly.
(4)
Kromě toho články 9 a 11 směrnice 97/78/ES stanoví řadu výjimek z obecných předpisů o veterinárních kontrolách prováděných na prvním dosaženém stanovišti hraniční kontroly. Tyto výjimky mají různou oblast působnosti a vztahují se na konečné určení zásilek a na dobu skladování zásilek během procesu překládky na stanovišti hraniční kontroly jejich vstupu.
(5)
Uvedená doba je určena se zřetelem na minimální a maximální lhůtu pro takové skladování, které jsou stanoveny v souladu s postupem uvedeným ve směrnici 97/78/ES.
(6)
Rozhodnutí Komise 2000/25/ES ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanoví podrobná prováděcí pravidla k článku 9 směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o překládku produktů na stanovišti hraniční kontroly, jsou-li zásilky určeny k dovozu do Evropského společenství, a kterým se mění rozhodnutí Komise 93/14/EHS (2), v současnosti stanoví minimální a maximální lhůtu použitelné v případech, kdy jsou zásilky určené k dovozu do Unie přes jiné stanoviště hraniční kontroly, které se nachází na stejném území nebo na území jiného členského státu.
(7)
Rozhodnutí 2000/25/ES není zcela jasné, pokud jde o oblast působnosti pravidel vztahujících se na zásilky, které jsou překládány z letadla nebo lodi v celním pásmu toho stejného přístavu nebo letiště za účelem jejich přepravy do třetí země, ať už bez další zastávky na území Unie, nebo přes území Unie. Je tudíž nezbytné, aby v tomto rozhodnutí byla určena pravidla upřesňující ustanovení, která již byla stanovena v rozhodnutí 2000/25/ES, včetně pravidel o relevantních minimálních lhůtách.
(8)
V zájmu ochrany zdraví lidí a zvířat by měl na prvním dosaženém stanovišti hraniční kontroly úřední veterinární lékař obdržet dostatečné informace v případě zásilek, na něž se vztahují články 9 a 11 směrnice 97/78/ES. Proto je vhodné stanovit pravidla týkající se informací, které mají být poskytnuty osobou odpovědnou za nakládku v době, kdy dorazí zásilka na stanoviště hraniční kontroly.
(9)
Minimální lhůta, po jejímž uplynutí musí být provedeny veterinární kontroly u zásilek překládaných z lodi ve stejném přístavu a určených k dovozu nebo k přepravě do třetích zemí, jak je stanoveno v článcích 9 a 11 směrnice 97/78/ES, činí sedm dní.
(10)
U zásilek, které jsou překládány z lodi ve stejném přístavu na stanovišti hraniční kontroly jejich vstupu a které jsou určeny přímo pro třetí zemi bez další zastávky na území Unie, jsou rizika pro zdraví lidí a zvířat omezena, protože zásilky přijdou do styku s územím Unie jen omezeně. V takových případech může být vhodné minimální lhůtu uvedenou v článcích 9 a 11 směrnice 97/78/ES prodloužit.
(11)
Toto prodloužení by mělo být podmíněno poskytnutím vhodných záruk členským státem, na jehož území se nachází stanoviště hraniční kontroly vstupu zásilek. Dotčený členský stát by měl zejména zajistit, aby se tyto zásilky nedostaly do jiného přístavu na území Unie a aby byly odeslány přímo do třetí země. Kromě toho by měl tento členský stát poskytnout Komisi a ostatním členským státům dostatečné informace o těchto zárukách, včetně informací o kontrolním systému zajišťujícím dodržování časových lhůt a následných pokynů pro přepravu do specifického místa určení podle oznámení o zásilce.
(12)
Dále je důležité upřesnit, že se zásilky musí po uplynutí maximálních lhůt stanovených v tomto rozhodnutí podrobit všem veterinárním kontrolám stanoveným směrnicí 97/78/ES.
(13)
V zájmu jasnosti a jednotnosti právních předpisů Unie je vhodné zrušit rozhodnutí 2000/25/ES a nahradit je tímto rozhodnutím.
(14)
Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Při předložení zásilek na stanovišti hraniční kontroly za účelem následné překládky musí osoba odpovědná za náklad oznámit úřednímu veterinárnímu lékaři na stanovišti hraniční kontroly následující údaje:
a)
odhadovanou délku vykládky zásilky;
b)
stanoviště hraniční kontroly v místě určení v Unii v případě dovozu nebo tranzitu přes Unii nebo třetí zemi určení v případě přepravy přímo do třetí země;
c)
přesné umístění zásilky, jestliže není nakládána přímo do letadla nebo lodi směřující do následného místa určení;
d)
odhadovanou délku nakládky zásilky do letadla nebo lodi směřující do následného místa určení.
Toto oznámení je třeba učinit v okamžiku doručení zásilky na stanoviště hraniční kontroly způsobem stanoveným příslušným orgánem.
Článek 2
1) Minimální lhůta podle článku 9 odst. 1 písm. b) bodu i) směrnice 97/78/ES bude:
a)
12 hodin pro letiště;
b)
7 dní pro přístav.
2) Maximální lhůta podle článku 9 odst. 1 písm. b) bodu i) směrnice 97/78/ES bude:
a)
48 hodin pro letiště;
b)
20 dní pro přístav.
Článek 3
1) Pro účely článku 11 směrnice 97/78/ES bude minimální lhůta stanovená v článku 9 odst. 1 písm. a) této směrnice:
a)
12 hodin pro letiště;
b)
7 dní pro přístav.
2) Pro účely čl. 11 odst. 1 směrnice 97/78/ES a čl. 11 odst. 2 písm. b) druhé odrážky této směrnice mohou členské státy prodloužit minimální lhůtu stanovenou v odst. 1 písm. b) uvedeného článku na 14 dní, jestliže:
a)
zásilky pocházejí ze třetí země a jsou určeny pro jinou třetí zemi bez přerušení cesty na územích uvedených v příloze I směrnice 97/78/ES;
b)
se zásilky překládají z lodi na jinou loď na stanovišti hraniční kontroly v celním pásmu stejného přístavu v Unii;
c)
dotčený členský stát předloží Komisi a ostatním členským státům v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat podrobné odůvodnění, které stanoví, že učinil veškerá nezbytná opatření, aby se tyto zásilky namísto překládky přímo do třetí země nedostaly do jiného přístavu v Unii.
Součástí těchto opatření bude kontrolní systém zajišťující dodržování časových lhůt a následného místa určení podle oznámení stanoveného v článku 1.
Článek 4
Vyprší-li maximální lhůta stanovená v čl. 2 odst. 2, podrobí se zásilka kontrole totožnosti a fyzické kontrole podle článku 4 směrnice 97/78/ES na prvním dosaženém stanovišti.
Článek 5
Rozhodnutí 2000/25/ES se zrušuje.
Článek 6
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. května 2011.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 4. dubna 2011.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 4 april 2011
om genomförande av rådets direktiv 97/78/EG vad gäller omlastning vid gränskontrollstationen för införsel av sändningar av produkter avsedda för import till unionen eller för tredjeländer
[delgivet med nr K(2011) 2067]
(Text av betydelse för EES)
(2011/215/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets direktiv 97/78/EG av den 18 december 1997 om principerna för organisering av veterinärkontroller av produkter från tredje land som förs in i gemenskapen (1), särskilt artiklarna 9.2 och 11.4, och
av följande skäl:
(1)
Enligt direktiv 97/78/EG ska medlemsstaterna utföra veterinärkontroller av produkter av animaliskt ursprung och av vissa växtprodukter som förs in till unionen från tredjeländer i enlighet med det direktivet. I direktivet föreskrivs också att medlemsstaterna ska se till att sändningar av sådana produkter förs in till unionen via en gränskontrollstation.
(2)
I artikel 9 i direktiv 97/78/EG fastställs de förfaranden som ska tillämpas vid gränskontrollstationen för införsel på sändningar som är avsedda för import till unionen via en annan gränskontrollstation, men som omlastas vid gränskontrollstationen för införsel inom tullområdet för samma hamn eller flygplats i unionen.
(3)
I artikel 11 i direktiv 97/78/EG behandlas sändningar som kommer från ett tredjeland och som omlastas vid den mottagande gränskontrollstationen inom tullområdet för samma hamn eller flygplats i unionen, men som är avsedda för ett annat tredjeland och sänds antingen via unionens territorium via en annan gränskontrollstation eller direkt till ett tredjeland utan införsel vid en annan gränskontrollstation.
(4)
I artiklarna 9 och 11 i direktiv 97/78/EG föreskrivs dessutom ett antal undantag från de allmänna reglerna om veterinärkontroller som ska utföras vid gränskontrollstationen för införsel. Dessa undantag har olika syften och beror på sändningarnas slutliga bestämmelseort och på hur länge sändningarna förvaras under omlastningen vid den mottagande gränskontrollstationen.
(5)
Längden på förvaringen bestäms utifrån en minimi- och en maximiperiod för sådan förvaring som ska fastställas i enlighet med det förfarande som avses i direktiv 97/78/EG.
(6)
I kommissionens beslut 2000/25/EG av den 16 december 1999 om upprättande av tillämpningsföreskrifter för artikel 9 i rådets direktiv 97/78/EG när det gäller omlastning av produkter vid en gränskontrollstation när sändningarna är avsedda att slutligen importeras till Europeiska gemenskapen och om ändring av beslut 93/14/EEG (2) fastställs för närvarande de tillämpliga minimi- och maximiperioderna för sändningar som är avsedda för import till unionen via en annan gränskontrollstation på samma territorium eller på en annan medlemsstats territorium.
(7)
Beslut 2000/25/EG är inte helt tydligt när det gäller reglernas räckvidd i fråga om sändningar som omlastas från ett flygplan till ett annat eller från ett fartyg till ett annat inom tullområdet för samma hamn eller flygplats för transitering till ett tredjeland antingen utan ytterligare uppehåll på unionens territorium eller via unionens territorium. I det här beslutet måste man därför fastställa regler, inklusive regler för de relevanta minimiperioderna, för att klargöra de bestämmelser som redan fastställts i beslut 2000/25/EG.
(8)
Med hänsyn till skyddet av människors och djurs hälsa bör den officiella veterinären vid gränskontrollstationen för införsel få relevanta uppgifter om sändningar som omfattas av artiklarna 9 och 11 i direktiv 97/78/EG. Man bör därför fastställa regler för de uppgifter som den lastansvarige ska lämna när en sändning anländer till gränskontrollstationen.
(9)
Den minimiperiod efter vilken veterinärkontroller måste utföras på sändningar som omlastas från ett fartyg till ett annat inom samma hamn och som är avsedda för import eller för transitering till tredjeländer enligt artiklarna 9 och 11 i direktiv 97/78/EG är sju dagar.
(10)
När det gäller sändningar som omlastas från ett fartyg till ett annat inom samma hamn vid den mottagande gränskontrollstationen och som är avsedda att sändas direkt till ett tredjeland utan ytterligare uppehåll på unionens territorium är riskerna för djurs och människors hälsa i unionen reducerade, eftersom sändningarna kommer i begränsad kontakt med unionens territorium. I sådana fall kan det vara lämpligt att förlänga den minimiperiod som avses i artiklarna 9 och 11 i direktiv 97/78/EG.
(11)
En sådan förlängning bör förutsätta lämpliga garantier från den medlemsstat där den mottagande gränskontrollstationen ligger. Medlemsstaten bör i synnerhet se till att sådana sändningar inte förflyttas till en annan hamn i unionen och att de sänds direkt till ett tredjeland. Dessutom bör medlemsstaten ge kommissionen och övriga medlemsstater relevanta uppgifter om garantierna, inklusive uppgifter om systemet för att kontrollera att tidsperioderna i anmälan av sändningen iakttas och att den vidare transporten till bestämmelseorten sker i enlighet med anmälan.
(12)
Det är dessutom viktigt att föreskriva att sändningar måste genomgå alla veterinärkontroller som fastställs i direktiv 97/78/EG efter det att de maximiperioder som fastställs i det här beslutet löpt ut.
(13)
Av hänsyn till unionslagstiftningens tydlighet och enhetlighet bör beslut 2000/25/EG upphävas och ersättas med det här beslutet.
(14)
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
När sändningar uppvisas vid en gränskontrollstation för efterföljande omlastning, ska den lastansvarige anmäla följande till den officiella veterinären vid gränskontrollstationen:
a)
Beräknad tidpunkt för lossning av sändningen.
b)
Gränskontrollstationen på bestämmelseorten i unionen vid import till eller transitering genom unionen eller det tredjeland som är bestämmelseland vid transitering direkt till ett tredjeland.
c)
Exakt var sändningen befinner sig, om den inte lastas direkt på flygplanet eller fartyget till nästa bestämmelseort.
d)
Beräknad tidpunkt för lastning av sändningen på flygplanet eller fartyget till nästa bestämmelseort.
Denna anmälan ska göras när sändningen anländer till gränskontrollstationen och på det sätt som den behöriga myndigheten fastställt.
Artikel 2
1. Den minimiperiod som avses i artikel 9.1 b i i direktiv 97/78/EG ska vara
a)
12 timmar för flygplatser,
b)
7 dagar för hamnar.
2. Den maximiperiod som avses i artikel 9.1 b i i direktiv 97/78/EG ska vara
a)
48 timmar för flygplatser,
b)
20 dagar för hamnar.
Artikel 3
1. Vid tillämpning av artikel 11 i direktiv 97/78/EG ska den minimiperiod som avses i artikel 9.1 a i det direktivet vara
a)
12 timmar för flygplatser,
b)
7 dagar för hamnar.
2. Vid tillämpning av artikel 11.1 och artikel 11.2 b andra strecksatsen i direktiv 97/78/EG får medlemsstaterna förlänga minimiperioden enligt punkt 1 b i den här artikeln till 14 dagar, om
a)
sändningarna kommer från ett tredjeland och är avsedda för ett annat tredjeland utan ytterligare uppehåll på territorierna i bilaga I till direktiv 97/78/EG,
b)
sändningarna omlastas från ett fartyg till ett annat vid gränskontrollstationen inom tullområdet för samma hamn i unionen,
c)
den berörda medlemsstaten för kommissionen och övriga medlemsstater inom ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa lägger fram en detaljerad motivering där det framgår att medlemsstaten har vidtagit alla nödvändiga åtgärder för att förhindra att sådana sändningar förflyttas till en annan hamn i unionen i stället för att omlastas för att sändas direkt till ett tredjeland.
Åtgärderna ska omfatta ett system för att kontrollera att tidsperioderna i anmälan enligt artikel 1 iakttas och att transporten till nästa bestämmelseort sker i enlighet med anmälan.
Artikel 4
Om maximiperioden enligt artikel 2.2 har löpt ut ska sändningen genomgå de identitetskontroller och fysiska kontroller som föreskrivs i artikel 4 i direktiv 97/78/EG vid gränskontrollstationen för införsel.
Artikel 5
Beslut 2000/25/EG ska upphöra att gälla.
Artikel 6
Detta beslut ska tillämpas från och med den 1 maj 2011.
Artikel 7
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 4 april 2011.