ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
ze dne 16. září 2010
o ověřování pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek a jejich navracení zpět do oběhu
(ECB/2010/14)
(2010/597/EU)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 128 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“), a zejména na článek 16 tohoto statutu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 128 odst. 1 Smlouvy a článku 16 statutu ESCB má Evropská centrální banka (ECB) výlučné právo povolovat vydávání eurobankovek v Unii. Toto právo zahrnuje pravomoc přijímat opatření k ochraně důvěryhodnosti eurobankovek jako platebního prostředku.
(2)
V zájmu ochrany důvěryhodnosti eurobankovek a možnosti řádného rozpoznávání padělků musí být eurobankovky v oběhu udržovány v dobrém stavu tak, aby mohla být snadno a spolehlivě ověřována jejich pravost. Je proto třeba kontrolovat jejich vhodnost pro další oběh. Kromě toho je nutné eurobankovky, u nichž existuje podezření, že by se mohlo jednat o padělky, urychleně rozpoznávat a předávat příslušným vnitrostátním orgánům.
(3)
Článek 6 nařízení Rady (ES) č. 1338/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se stanoví opatření nutná k ochraně eura proti padělání, (1) původně ukládal úvěrovým a jiným příslušným institucím povinnost stahovat z oběhu všechny jimi přijaté eurobankovky, o nichž vědí nebo mají dostatečný důvod se domnívat, že jde o padělky.
(4)
S cílem zavést harmonizované standardy pro navracení eurobankovek zpět do oběhu zveřejnila ECB v roce 2005 rámec pro navracení bankovek do oběhu, jenž stanovil společná pravidla a postupy pro ověřování pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek (2), včetně provozních standardů pro stroje na zpracování bankovek. Následně ECB přijala společné postupy pro zkoušení strojů na zpracování bankovek u národních centrálních bank.
(5)
Nařízení (ES) č. 1338/2001 bylo změněno (3) tak, že byl rozšířen okruh subjektů, na které se vztahuje, a tyto subjekty jsou nyní povinny zajistit, že jimi přijaté eurobankovky, které hodlají navrátit do oběhu, projdou kontrolou pravosti a že budou rozpoznány padělky. V této souvislosti nařízení (ES) č. 1338/2001 stanoví, že v případě eurobankovek se toto ověření uskutečňuje v souladu s postupy stanovenými ECB. Je proto vhodné, aby byly tyto postupy stanoveny v právním aktu.
(6)
Aniž by tím byla dotčena pravomoc členských států stanovit sankce vůči institucím, které jsou uvedeny v čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1338/2001 a které neplní své povinnosti podle uvedeného článku, musí být Eurosystém schopen přijmout vhodná administrativní opatření, kterými se zajistí dodržování postupů stanovených ECB a zabrání obcházení pravidel a postupů stanovených tímto rozhodnutím, aby nevznikalo riziko, že padělané a neupotřebitelné bankovky nebudou rozpoznány nebo budou navráceny zpět do oběhu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
Toto rozhodnutí stanoví společná pravidla a postupy pro ověřování pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek a jejich navracení zpět do oběhu v souladu s čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1338/2001.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„národní centrální bankou“ národní centrální banka členského státu, jehož měnou je euro;
2)
„subjekty zpracovávajícími hotovost“ instituce a hospodářské subjekty uvedené v čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1338/2001;
3)
„navracením zpět do oběhu“ postup, kterým subjekty zpracovávající hotovost přímo nebo nepřímo dávají zpět do oběhu eurobankovky, které přijaly od veřejnosti jako platbu nebo jako vklad na bankovní účet nebo které přijaly od jiného subjektu zpracovávajícího hotovost;
4)
„strojem na zpracování bankovek“ stroj obsluhovaný zákazníky nebo stroj obsluhovaný zaměstnanci, jak jsou vymezeny v příloze I;
5)
„typem stroje na zpracování bankovek“ stroj na zpracování bankovek, který lze odlišit od jiných strojů na zpracování bankovek popsaných v příloze I;
6)
„společnými zkušebními postupy“ zkušební postupy stanovené ECB, které národní centrální banky uplatňují za účelem přezkoušení jednotlivých typů strojů na zpracování bankovek;
7)
„vyškolenými zaměstnanci“ zaměstnanci subjektů zpracovávajících hotovost, kteří mají: a) znalost jednotlivých ochranných prvků určených pro veřejnost, jak jsou specifikovány a zveřejněny Eurosystémem, a jsou schopni tyto prvky ověřit a b) znalost kritérií pro třídění bankovek uvedených v příloze IIIb a jsou schopni eurobankovky podle těchto kritérií zkontrolovat;
8)
„padělanými eurobankovkami“ padělané bankovky ve smyslu čl. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1338/2001;
9)
„peněžním automatem“ samoobslužné zařízení, které pomocí bankovní karty nebo jiného prostředku vydává veřejnosti eurobankovky, při čemž dochází k odečtení příslušné částky z bankovního účtu - například bankomat vydávající hotovost. Za peněžní automaty se považují také samoobslužné terminály, jejichž prostřednictvím může veřejnost platit za zboží a služby pomocí bankovní karty, hotovosti nebo jiného platebního prostředku a které umožňují výběr hotovosti;
10)
„příslušnými vnitrostátními orgány“ orgány ve smyslu čl. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1338/2001;
11)
„neupotřebitelnými eurobankovkami“ eurobankovky, které jsou po ověření upotřebitelnosti ve smyslu článku 6 označeny za nevhodné pro další oběh;
12)
„úvěrovou institucí“ úvěrová instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a jejím výkonu (4).
Článek 3
Všeobecné zásady
1. Subjekty zpracovávající hotovost mají povinnost ověřovat pravost a upotřebitelnost eurobankovek v souladu s postupy stanovenými tímto rozhodnutím.
2. Jsou-li do procesu navracení týchž eurobankovek zpět do oběhu zapojeny dva nebo více subjektů zpracovávacích hotovost, určí se, který z nich odpovídá za ověření pravosti a upotřebitelnosti těchto eurobankovek, podle příslušných vnitrostátních předpisů nebo, neexistují-li takové předpisy, upraví se tato otázka v rámci smluvních ujednání mezi příslušnými subjekty zpracovávajícími hotovost.
3. Ověření pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek se provádí buď pomocí typu stroje na zpracování bankovek, který uspěl při zkouškách u některé z národních centrálních bank, nebo je ručně provádí vyškolený zaměstnanec.
4. Eurobankovky mohou být navraceny zpět do oběhu prostřednictvím zákazníky obsluhovaných strojů nebo peněžních automatů, pouze pokud byla jejich pravost a upotřebitelnost ověřena pomocí typu stroje na zpracování bankovek, který uspěl při zkouškách u některé z národních centrálních bank, a pokud byly vytříděny jako pravé a upotřebitelné. Tento požadavek neplatí v případě eurobankovek, které subjekt zpracovávající hotovost obdržel přímo od národní centrální banky nebo jiného subjektu zpracovávajícího hotovost, který již pravost a upotřebitelnost eurobankovek tímto způsobem ověřil.
5. Subjekty zpracovávající hotovost mohou uvést do provozu stroje obsluhované zaměstnanci, které slouží k ověřování pravosti a upotřebitelnosti bankovek, a stroje obsluhované zákazníky, pouze pokud uspěly při zkouškách u některé z národních centrálních bank a jsou zapsány na seznamu zveřejněném na internetových stránkách ECB v souladu s čl. 9 odst. 2. Není-li mezi národní centrální bankou a subjektem zpracovávajícím hotovost dohodnuto používání přísnějšího nastavení, používají se stroje se standardním výrobním nastavením (včetně veškerých aktualizací), které uspělo při zkouškách.
6. Eurobankovky, jejichž pravost a upotřebitelnost byla ověřena a které byly označeny za pravé a upotřebitelné vyškolenými zaměstnanci, nikoliv však pomocí typu stroje na zpracování bankovek, který uspěl při zkouškách u některé z národních centrálních bank, lze navracet do oběhu pouze přes přepážky.
7. Toto rozhodnutí se nevztahuje na ověřování pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek prováděné národními centrálními bankami.
Článek 4
Třídění eurobankovek a nakládání s nimi pomocí strojů na zpracování bankovek
1. Eurobankovky kontrolované pomocí stroje obsluhovaného zákazníky se třídí a nakládá se s nimi v souladu s přílohou IIa.
2. Eurobankovky kontrolované pomocí stroje obsluhovaného zaměstnanci se třídí a nakládá se s nimi v souladu s přílohou IIb.
Článek 5
Rozpoznávání padělaných eurobankovek
Subjekty zpracovávající hotovost předávají bankovky, u nichž nebyla při třídění provedeném v souladu s přílohou IIa nebo IIb nebo při ruční kontrole pravosti vyškoleným zaměstnancem prokázána pravost, neprodleně příslušným vnitrostátním orgánům v souladu s vnitrostátními předpisy a v každém případě ve lhůtě ne delší než 20 pracovních dnů.
Článek 6
Rozpoznávání neupotřebitelných eurobankovek
1. Ověřování upotřebitelnosti se provádí v souladu s minimálními standardy stanovenými v přílohách IIIa a IIIb.
2. Národní centrální banka může poté, co informuje ECB, stanovit přísnější standardy pro jednu nebo více nominálních hodnot eurobankovek, pokud je to odůvodněné například zhoršením kvality eurobankovek v oběhu v příslušném členském státě.
3. Neupotřebitelné eurobankovky se předávají národní centrální bance v souladu s vnitrostátními předpisy.
Článek 7
Výjimky
1. Národní centrální banky mohou odlehlým pobočkám úvěrových institucí, kde dochází k malému množství hotovostních operací, udělit povolení k tomu, aby kontrolu upotřebitelnosti eurobankovek navracených do oběhu prostřednictvím strojů obsluhovaných zákazníky nebo peněžních automatů ručně prováděli vyškolení zaměstnanci za předpokladu, že kontrola pravosti se provádí pomocí typu stroje na zpracování bankovek, který uspěl při zkouškách u některé národní centrální banky. Za účelem získání tohoto povolení doloží úvěrové instituce národní centrální bance svého členského státu odlehlost dané pobočky a nízký objem jejích hotovostních operací. Každá národní centrální banka zajistí, aby objem eurobankovek, které jsou takto ručně kontrolovány, nepřesáhl 5 % celkového objemu eurobankovek, které jsou ročně uvedeny do oběhu prostřednictvím zákazníky obsluhovaných strojů nebo peněžních automatů. Národní centrální banky rozhodnou, zda se uvedený limit 5 % uplatňuje na úrovni jednotlivých úvěrových institucí nebo na úrovni všech úvěrových institucí v daném členském státě.
2. Nastane-li výjimečná situace, v jejímž důsledku dojde v některém členském státě k výraznému narušení zásobování eurobankovkami, mohou ověřování pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek, které mají být navráceny zpět do oběhu pomocí zákazníky obsluhovaných strojů nebo peněžních automatů, dočasně ručně provádět vyškolení zaměstnanci subjektů zpracovávajících hotovost za podmínky, že příslušná národní centrální banka uzná, že se jedná o výjimečnou situaci.
Článek 8
Závazky Eurosystému
1. Eurosystém poskytuje výrobcům jím vymezené informace o eurobankovkách a jejich strojově čitelných ochranných prvcích před emisí nové série bankovek a následně po ní, aby jim umožnil vyrobit stroje na zpracování bankovek schopné uspět v rámci společných zkušebních postupů a přizpůsobit se novým požadavkům.
2. Eurosystém poskytuje subjektům zpracovávajícím hotovost jím vymezené informace o eurobankovkách a jejich ochranných prvcích určených pro veřejnost před emisí nové série eurobankovek a následně po ní s cílem umožnit potřebné vyškolení jejich zaměstnanců.
3. Eurosystém podporuje školení, které subjekty zpracovávající hotovost poskytují svým zaměstnancům s cílem zajistit, aby vyškolení zaměstnanci byli schopni ověřovat pravost a upotřebitelnost eurobankovek.
4. Eurosystém podle potřeby informuje subjekty zpracovávající hotovost o hrozbě padělání a může vyžadovat, aby přijaly určitá opatření, nebo jim dočasně zakázat, aby navracely bankovky dotčených nominálních hodnot zpět do oběhu.
5. V případě potřeby Eurosystém informuje o hrozbě padělání výrobce strojů na zpracování bankovek.
Článek 9
Společné zkušební postupy Eurosystému pro stroje na zpracování bankovek
1. Typy strojů na zpracování bankovek jsou přezkušovány u národních centrálních bank v souladu se společnými zkušebními postupy.
2. Všechny typy strojů na zpracování bankovek, které obstály u zkoušek, jsou po dobu platnosti výsledků testů ve smyslu odstavce 3 zveřejněné v seznamu na internetových stránkách ECB. Typ stroje na zpracování bankovek, který během tohoto období není schopen rozpoznávat veškeré Eurosystému známé padělané eurobankovky, je odstraněn z tohoto seznamu postupem stanoveným ECB.
3. Byl-li určitý typ stroje na zpracování bankovek v testu úspěšný, platí výsledky testů na celém území eurozóny po dobu jednoho roku od konce měsíce, kdy byly tyto výsledky zveřejněny na internetových stránkách ECB, za předpokladu, že tento typ je během uvedeného období schopen rozpoznávat veškeré Eurosystému známé padělané eurobankovky.
4. Eurosystém nenese odpovědnost za případy, kdy určitý typ stroje na zpracování bankovek, který obstál při zkouškách, nedokáže třídit eurobankovky a nakládat s nimi v souladu s přílohou IIa nebo IIb.
Článek 10
Kontrolní činnost a nápravná opatření Eurosystému
1. V souladu s požadavky vnitrostátního práva jsou národní centrální banky oprávněny i) provádět v prostorách subjektů zpracovávajících hotovost kontroly na místě, včetně kontrol neohlášených, s cílem kontrolovat jejich stroje na zpracování bankovek a zejména schopnost těchto strojů ověřovat pravost a upotřebitelnost eurobankovek a zpětně dohledat majitele účtu u eurobankovek, u nichž je podezření, že by se mohlo jednat o padělané eurobankovky, a eurobankovek, jejichž pravost nebyla jednoznačně určena, a ii) ověřovat postupy, kterými se řídí provoz a kontrola strojů na zpracování bankovek, nakládání se zkontrolovanými eurobankovkami a jakákoli ruční kontrola pravosti a upotřebitelnosti.
2. V souladu s požadavky vnitrostátního práva jsou národní centrální banky oprávněny odebrat vzorky zpracovaných eurobankovek pro účely kontroly ve vlastních prostorách.
3. Zjistí-li národní centrální banka při kontrole na místě nesoulad s ustanoveními tohoto rozhodnutí, požádá, aby daný subjekt zpracovávající hotovost přijal ve stanovené lhůtě opatření k nápravě. Národní centrální banka, která požaduje nápravu, může jménem ECB zakázat subjektu zpracovávajícímu hotovost, aby navracel bankovky příslušných nominálních hodnot zpět do oběhu, a to až do doby, než bude nesoulad odstraněn. Pokud k nesouladu došlo v důsledku selhání typu stroje na zpracovávání bankovek, může to vést k odstranění tohoto stroje ze seznamu, na který se odkazuje v čl. 9 odst. 2.
4. Za nesoulad se považuje též případ, kdy subjekt zpracovávající hotovost nespolupracuje při kontrole s příslušnou národní centrální bankou.
Článek 11
Zpravodajská povinnost
Aby ECB a národní centrální banky mohly kontrolovat dodržování tohoto rozhodnutí ze strany subjektů zpracovávajících hotovost a dohlížet na vývoj v peněžním oběhu, subjekty zpracovávající hotovost i) předem písemně informují (s možností použití elektronických prostředků) národní centrální banky o plánovaném uvedení určitého typu stroje na zpracování bankovek do provozu a ii) poskytují národním centrálním bankám informace uvedené v příloze IV.
Článek 12
Náklady
1. Eurosystém neposkytuje subjektům zpracovávajícím hotovost náhradu nákladů, které tyto subjekty vynaloží v souvislosti s uplatňováním tohoto rozhodnutí.
2. Eurosystém neposkytuje náhradu v souvislosti s dodatečnými náklady, které subjektům zpracovávajícím hotovost vzniknou v důsledku emise eurobankovek se změněnými nebo novými ochrannými prvky.
Článek 13
Závěrečná ustanovení
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem následujícím po dni zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se od 1. ledna 2011. Každá národní centrální banka může rozhodnout, že subjektům zpracovávajícím hotovost ve svých členských státech poskytne přechodné období pro vykazování statistických údajů podle přílohy IV. Příloha IV se použije nejpozději od 1. ledna 2012.
2. Pro subjekty zpracovávající hotovost v členských státech, jež přijmou euro dne 1. ledna 2011 nebo po tomto dni, platí jednoroční přechodné období pro uplatňování tohoto rozhodnutí, které začíná běžet dnem přijetí eura.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 16. září 2010.
EUROPEISKA CENTRALBANKENS BESLUT
av den 16 september 2010
om äkthets- och kvalitetskontroll samt återcirkulering av eurosedlar
(ECB/2010/14)
(2010/597/EU)
ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 128.1,
med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan), särskilt artikel 16, och
av följande skäl:
(1)
Enligt artikel 128.1 i fördraget och artikel 16 i ECBS-stadgan har Europeiska centralbanken (ECB) ensamrätt att tillåta utgivning av eurosedlar inom unionen. Denna rätt innefattar behörigheten att vidta åtgärder för att skydda eurosedlarnas ställning som betalningsmedel.
(2)
För att skydda eurosedlarnas ställning och möjliggöra en korrekt upptäckt av förfalskningar måste utelöpande eurosedlar vara i gott skick för att möjliggöra en enkel och säker äkthetskontroll och eurosedlarna måste därför kvalitetskontrolleras. Misstänkta förfalskningar av eurosedlar måste också snabbt upptäckas och lämnas över till de behöriga nationella myndigheterna.
(3)
I artikel 6 i rådets förordning (EG) nr 1338/2001 av den 28 juni 2001 om fastställande av nödvändiga åtgärder för skydd av euron mot förfalskning (1) angavs ursprungligen att kreditinstitut samt andra behöriga inrättningar var skyldiga att ta alla de mottagna eurosedlar ur omlopp som de visste eller hade tillräckliga skäl att tro var falska.
(4)
För att upprätta harmoniserade standarder för återcirkulering av eurosedlar publicerade ECB år 2005 ramverket för återcirkulering av eurosedlar. I detta ramverk fastställs gemensamma regler och förfaranden för äkthets- och kvalitetskontroll (2), inklusive driftstandarder för sedelhanteringsmaskiner. ECB antog därefter gemensamma förfaranden för de nationella centralbankernas testning av sedelhanteringsmaskiner.
(5)
Förordning (EG) nr 1338/2001 har ändrats (3), vilket har resulterat i ett utökat tillämpningsområde för förordningens mottagare som nu är skyldiga att försäkra sig om att de eurosedlar som de tar emot och avser att åter sätta i omlopp är äkta samt se till att förfalskningar upptäcks. Enligt förordning (EG) nr 1338/2001 ska denna kontroll av eurosedlar utföras i enlighet med de förfaranden som föreskrivits av ECB. Det är därför lämpligt att fastställa dessa förfaranden i en rättsakt.
(6)
Utan att det påverkar medlemsstaternas befogenhet att fastställa påföljder mot de inrättningar som avses i artikel 6.1 i förordning (EG) nr 1338/2001 som åsidosätter sina skyldigheter enligt denna punkt, måste Eurosystemet kunna vidta lämpliga administrativa åtgärder för att säkerställa att de förfaranden som har fastställts av ECB efterlevs samt att de regler och förfaranden som föreskrivs genom detta beslut inte kringgås med risk för att förfalskade och obrukbara sedlar inte upptäcks eller sätts i omlopp igen.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Tillämpningsområde
I detta beslut fastställs gemensamma regler och förfaranden för äkthets- och kvalitetskontroll samt återcirkulering av eurosedlar enligt artikel 6.1 i förordning (EG) nr 1338/2001.
Artikel 2
Definitioner
I detta beslut gäller följande definitioner:
1.
nationell centralbank: en nationell centralbank i en medlemsstat som har euron som valuta.
2.
kontanthanterare: de inrättningar och ekonomiska aktörer som avses i artikel 6.1 i förordning (EG) nr 1338/2001.
3.
återcirkulering: kontanthanterares åtgärder för att, direkt eller indirekt, åter sätta i omlopp eurosedlar som de har tagit emot, antingen från allmänheten som betalning eller som insättning på ett bankkonto, eller också från en annan kontanthanterare.
4.
sedelhanteringsmaskin: en kund- eller personalstyrd maskin såsom det definieras i bilaga I.
5.
typ av sedelhanteringsmaskin: en sedelhanteringsmaskin som kan särskiljas från andra sedelhanteringsmaskiner enligt bilaga I.
6.
gemensamma testförfaranden: de testförfaranden som ECB har fastställt att de nationella centralbankerna ska tillämpa för att testa olika typer av sedelhanteringsmaskiner.
7.
utbildad personal: anställda hos kontanthanterare som har: a) kunskap om eurosedlarnas olika offentliga säkerhetsdetaljer, som har fastställts och offentliggjorts av Eurosystemet, samt förmåga att kontrollera dem och b) kunskap om de sorteringskriterier som anges i bilaga IIIb samt förmåga att kontrollera eurosedlarna i enlighet med dessa kriterier.
8.
förfalskade eurosedlar: förfalskade sedlar såsom det definieras i artikel 2 a i förordning (EG) nr 1338/2001.
9.
uttagsautomat: en självbetjäningsautomat som vid användning av ett bankkort eller andra medel lämnar ut eurosedlar till allmänheten och debiterar ett bankkonto, t.ex. en sedelautomat (ATM) som lämnar ut kontanter. Som uttagsautomater betraktas även självutcheckningsterminaler (SCoT) som allmänheten kan använda för att betala för varor eller tjänster med bankkort, kontanter eller andra betalningsinstrument och som har en kontantuttagsfunktion.
10.
behöriga nationella myndigheter: myndigheter såsom de definieras i artikel 2 b i förordning (EG) nr 1338/2001.
11.
obrukbara eurosedlar: eurosedlar som bedöms vara olämpliga för återcirkulering efter den kvalitetskontroll som avses i artikel 6.
12.
kreditinstitut: ett kreditinstitut såsom det definieras i artikel 4.1 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/48/EG av den 14 juni 2006 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (4).
Artikel 3
Allmänna principer
1. Kontanthanterare är skyldiga att kontrollera eurosedlarnas äkthet och kvalitet enligt de förfaranden som fastställs i detta beslut.
2. Om två eller flera kontanthanterare är involverade i återcirkuleringen av samma eurosedlar, ska det i enlighet med nationella bestämmelser utses en kontanthanterare som är ansvarig för äkthets- och kvalitetskontrollen av dessa eurosedlar eller, om sådana bestämmelser saknas, fastställas genom avtal mellan kontanthanterarna i fråga.
3. Äkthets- och kvalitetskontrollen ska utföras av antingen en typ av sedelhanteringsmaskin som har godkänts av en nationell centralbank eller också manuellt av utbildad personal.
4. Eurosedlar får endast återcirkuleras via kundstyrda maskiner eller uttagsautomater förutsatt att de har äkthets- och kvalitetskontrollerats av en typ av sedelhanteringsmaskin som har godkänts av en nationell centralbank och klassificerats som äkta och brukbara. Detta krav gäller emellertid inte för eurosedlar som har levererats direkt till en kontanthanterare av en nationell centralbank eller en annan kontanthanterare som redan har kontrollerat eurosedlarnas äkthet och kvalitet på detta sätt.
5. Personalstyrda maskiner som används för äkthets- och kvalitetskontroll samt kundstyrda maskiner får endast tas i drift av kontanthanterare om de har godkänts av en nationell centralbank och anges på ECB:s webbplats enligt artikel 9.2. Maskinerna ska användas med de godkända standardfabriksinställningarna, inklusive eventuella uppdateringar, om inte den nationella centralbanken och kontanthanteraren har enats om striktare inställningar.
6. Eurosedlar som har äkthets- och kvalitetskontrollerats och klassificerats som äkta och brukbara av utbildad personal men inte av en typ av sedelhanteringsmaskin som godkänts av en nationell centralbank får endast återcirkuleras över disk.
7. Detta beslut ska inte tillämpas på de nationella centralbankernas äkthets- och kvalitetskontroll av eurosedlar.
Artikel 4
Klassificering och behandling av eurosedlar som utförs av sedelhanteringsmaskiner
1. Eurosedlar som har kontrollerats av en kundstyrd maskin ska klassificeras och behandlas enligt bilaga IIa.
2. Eurosedlar som har kontrollerats av en personalstyrd maskin ska klassificeras och behandlas enligt bilaga IIb.
Artikel 5
Upptäckt av förfalskade eurosedlar
Sedlar som inte konstaterats vara äkta eurosedlar efter den klassificering som utförs i enlighet med bilaga IIa eller IIb eller den manuella äkthetskontroll som utförs av utbildad personal ska omedelbart överlämnas till behöriga nationella myndigheter av kontanthanteraren i enlighet med de nationella bestämmelserna och senast inom 20 arbetsdagar.
Artikel 6
Upptäckt av obrukbara eurosedlar
1. Kvalitetskontrollen ska utföras i enlighet med de minimistandarder som fastställs i bilagorna IIIa och IIIb.
2. En nationell centralbank får, efter att ha underrättat ECB, fastställa striktare standarder för en eller flera valörer av eurosedlar om detta är befogat, t.ex. om de utelöpande eurosedlarnas kvalitet har försämrats i den aktuella medlemsstaten.
3. Obrukbara eurosedlar ska överlämnas till en nationell centralbank med beaktande av de nationella bestämmelserna.
Artikel 7
Undantag
1. De nationella centralbankerna får ge distansfilialer av kreditinstitut med få kassatransaktioner tillstånd att låta utbildad personal utföra manuella kvalitetskontroller av eurosedlar som ska återcirkuleras via kundstyrda maskiner eller uttagsautomater, förutsatt att äkthetskontrollen utförs av en typ av sedelhanteringsmaskin som har godkänts av en nationell centralbank. När kreditinstitut ansöker om detta tillstånd ska de för den nationella centralbanken i den aktuella medlemsstaten styrka att det rör sig om en distansfilial som har få kassatransaktioner. Varje nationell centralbank ska säkerställa att den mängd eurosedlar som kontrolleras manuellt på detta sätt inte överstiger 5 procent av den totala mängden eurosedlar som varje år distribueras via kundstyrda maskiner eller uttagsautomater. De nationella centralbankerna ska besluta om tröskelvärdet på 5 procent ska tillämpas på varje kreditinstitut för sig eller på samtliga kreditinstitut på nationell nivå.
2. Om det inträffar en exceptionell händelse som i betydande grad inverkar på leveransen av eurosedlar i en medlemsstat, får kontanthandlares utbildade personal tillfälligt utföra manuella äkthets- och kvalitetskontroller av eurosedlar som ska återcirkuleras via kundstyrda maskiner eller uttagsautomater, förutsatt att den berörda nationella centralbanken är enig om att det rör sig om en exceptionell händelse.
Artikel 8
Eurosystemets åtaganden
1. Eurosystemet ska förse tillverkarna med information om eurosedlarna och deras maskinläsbara säkerhetsdetaljer i enlighet med Eurosystemets specifikationer; detta ska ske innan en ny sedelserie ges ut samt därefter för att de ska kunna konstruera sedelhanteringsmaskiner som klarar de gemensamma testförfarandena och kan anpassas till nya krav.
2. Eurosystemet ska förse kontanthanterarna med information om eurosedlar och deras offentliga säkerhetsdetaljer i enlighet med Eurosystemets specifikationer; detta ska ske innan en ny eurosedelserie ges ut samt därefter för att deras personal ska kunna få den utbildning som krävs.
3. Kontanthanterarnas personalutbildning för att säkerställa att den utbildade personalen har kompetens för att kontrollera eurosedlarnas äkthet och kvalitet ska stödjas av Eurosystemet.
4. Eurosystemet ska i tillämpliga fall underrätta kontanthanterare om förfalskningshot och kan kräva att dessa ska vidta åtgärder, något som även omfattar ett tillfälligt förbud mot att återcirkulera den eller de sedelvalörer detta gäller.
5. Eurosystemet ska i tillämpliga fall underrätta tillverkare av sedelhanteringsmaskiner om förfalskningshot.
Artikel 9
Eurosystemets gemensamma testförfaranden för sedelhanteringsmaskiner
1. De nationella centralbankerna ska testa olika typer av sedelhanteringsmaskiner i enlighet med de gemensamma testförfarandena.
2. Alla godkända sedelhanteringsmaskiner ska anges på ECB:s webbplats under testresultatens giltighetsperioder enligt punkt 3. En typ av sedelhanteringsmaskin som under denna period inte längre klarar att upptäcka alla förfalskade eurosedlar som är kända för Eurosystemet ska avlägsnas från listan enligt ett förfarande som har fastställts av ECB.
3. Om en typ av sedelhanteringsmaskin har godkänts ska testresultaten gälla i hela euroområdet under ett års tid räknat från slutet av den månad då de offentliggjordes på ECB:s webbplats, förutsatt att den kan upptäcka alla förfalskade eurosedlar som är kända för Eurosystemet under denna period.
4. Eurosystemet ska inte hållas ansvarigt om en godkänd typ av sedelhanteringsmaskin inte kan klassificera och behandla eurosedlar i enlighet med bilaga IIa eller IIb.
Artikel 10
Eurosystemets övervakning och korrigerande åtgärder
1. Med förbehåll för nationella lagkrav har de nationella centralbankerna rätt att i) utföra inspektioner på plats, även oannonserat, i kontanthanterarnas lokaler för att övervaka deras sedelhanteringsmaskiner, särskilt maskinernas kapacitet att kontrollera äkthet och kvalitet samt att spåra misstänkt förfalskade eurosedlar och eurosedlar som inte klart har visats vara äkta för kontohavaren, samt att ii) kontrollera drift- och kontrollförfarandena för sedelhanteringsmaskiner, behandlingen av kontrollerade eurosedlar samt eventuell manuell äkthets- och kvalitetskontroll.
2. Med förbehåll för nationella lagkrav har de nationella centralbankerna rätt att ta exemplar av behandlade eurosedlar för att kontrollera dem i sina egna lokaler.
3. Om en nationell centralbank i samband med en inspektion på plats upptäcker att bestämmelserna i detta beslut inte har efterlevts, ska denna medlem kräva att kontanthanteraren vidtar korrigerande åtgärder inom en viss tidsfrist. Fram till dess att den bristande efterlevnaden har korrigerats får den nationella centralbanken som ställer detta krav förbjuda kontanthanteraren att återcirkulera den eller de aktuella sedelvalörerna. Om den bristande efterlevnaden beror på ett fel i denna typ av sedelhanteringsmaskin, kan detta leda till att den avlägsnas från den lista som avses i artikel 9.2.
4. Om en kontanthanterare inte samarbetar med en nationell centralbank i fråga om en inspektion, ska detta betraktas som bristande efterlevnad.
Artikel 11
Rapporteringskrav
För att ECB och de nationella centralbankerna ska kunna kontrollera kontanthanterarnas efterlevnad av detta beslut samt övervaka kontantcykelns utveckling ska de nationella centralbankerna i) skriftligen underrättas, vilket även kan ske på elektronisk väg, av kontanthanterarna innan en typ av sedelhanteringsmaskin tas i drift, och ii) få information från kontanthanterarna enligt bilaga IV.
Artikel 12
Kostnader
1. Eurosystemet ska inte ersätta kontanthanterare för deras kostnader för att efterleva detta beslut.
2. Eurosystemet ska inte kompensera kontanthanterare för deras extrakostnader som uppstår till följd av utgivning av eurosedlar med ändrade eller nya säkerhetsdetaljer.
Artikel 13
Slutbestämmelser
1. Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. Det ska tillämpas från och med den 1 januari 2011. Varje nationell centralbank får erbjuda kontanthanterare i sin medlemsstat en övergångsperiod för rapportering av statistiska uppgifter enligt bilaga IV. Bilaga IV ska tillämpas senast från och med den 1 januari 2012.
2. Kontanthanterare i medlemsstater som antar euron den 1 januari 2011 eller senare ska ha en övergångsperiod på ett år räknat från det datum då euron antogs för att tillämpa detta beslut.
Utfärdat i Frankfurt am Main den 16 september 2010.