ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 8. března 2011
o opatření C 18/10 (ex NN 20/10), které Francouzská republika zavedla ve prospěch dodavatelů v leteckém průmyslu (záruka „Aero 2008“)
(oznámeno pod číslem K(2011) 1378)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/393/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s těmito články (1),
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dne 17. října 2008 zahájila Komise šetření z vlastního podnětu ohledně pojištění proti kurzovému riziku, jež poskytla společnost Coface dodavatelům v leteckém průmyslu (dále jen opatření či záruka „Aero 2008“) (CP 294/08).
(2)
Žádosti o informace byly zaslány Francouzské republice dne 4. listopadu 2008, 15. května 2009 a 30. září 2009. Francouzská republika na ně odpověděla dne 8. prosince 2008, 18. června 2009 a 30. října 2009. Ve stejný den byla každá z odpovědí také zaevidována.
(3)
Dne 17. prosince 2009 proběhlo jednání mezi útvary Komise a francouzskými orgány. Po tomto jednání předložila Francouzská republika dne 22. února 2010 doplňující informace.
(4)
Dopisem ze dne 20. července 2010 oznámila Komise Francouzské republice své rozhodnutí zahájit řízení o tomto opatření podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy.
(5)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení připomínek k dotčenému opatření.
(6)
Komise k této věci neobdržela žádné připomínky zúčastněných stran.
(7)
Dne 20. září 2010 předložila Komisi své připomínky Francouzské republiky.
(8)
Dopisem ze dne 15. listopadu 2010 si Komise vyžádala od Francouzské republiky doplňující informace. Francouzská republika odpověděla dopisem ze dne 15. prosince 2010, jenž byl ve stejný den zaevidován útvary Komise.
(9)
Francouzská republika předložila doplňující informace dopisem ze dne 31. ledna 2011, který byl ve stejný den zaevidován útvary Komise.
II. POPIS OPATŘENÍ
II.1 Právní základ
(10)
Francouzské orgány tvrdily, že právní základ opatření představují články L 432-1, L 432-2, R 442-1 a R442-8-4 zákona o pojišťovnictví.
II.2 Příjemci
(11)
Možnými příjemci opatření jsou dodavatelé v leteckém průmyslu třídy 2 a nižší (3).
(12)
Velikost příjemců není omezena. Způsobilými nejsou dodavatelé, v nichž výrobce letadel vlastní podíl vyšší než 25 %.
(13)
Podniky v potížích nemají k dotčenému opatření přístup.
(14)
Opatření mohou využít dodavatelé, kteří působí ve Francii, a to včetně těch, kteří zde mají pobočku nebo sídlo a kteří přitom zásobují výrobce letadel se sídlem mimo Francii. Opatření se ale nevztahuje na dodavatele, kteří nemají pobočku ve Francii a dodávají výrobcům letadel usazeným v jiné zemi.
(15)
Podle informací poskytnutých Francií jsou v současnosti příjemci tohoto opatření společnosti AD Industrie, Aerofonctions, Axon Cable a Exameca. Jedná se o dodavatele v leteckém průmyslu se sídlem ve Francii, jimž společnost Coface poskytla koncem roku 2008 pojištění proti kurzovému riziku.
II.3 Hospodářské souvislosti
(16)
Podle Francie vyžadují výrobci letadel od svých dodavatelů v rostoucí míře, aby předkládali nabídky v amerických dolarech (dále jen „dolar“ či „USD“). V případě slabého dolaru způsobují středně- či dlouhodobé dodavatelské smlouvy problémy jak francouzským, tak i jiným dodavatelům, jejichž hlavní náklady vznikají v eurozóně.
(17)
Podle vysvětlení Francie mají některé společnosti v leteckém průmyslu potíže získat pojištění proti kurzovému riziku EUR/USD, jež by odpovídalo jejich potřebám. Ačkoli jsou produkty pojištění proti kurzovému riziku na finančních trzích běžné, konkrétní podmínky nabízených pojistek vždy neodpovídají zvláštním potřebám některých podniků. Podle francouzských orgánů tak zejména banky nejčastěji nabízejí pojištění proti kolísání kurzu EUR/USD maximálně na dobu dvou let.
II.4 Popis opatření
(18)
Záruka „Aero 2008“ spočívá v pojišťovacím mechanismu proti riziku kolísání kurzu mezi dolarem a eurem. Dodavatelé v leteckém průmyslu, kteří uzavřeli dodavatelské smlouvy v dolarech, získávají v případě silného dolaru, ale ztrácejí, je-li dolar slabý. Uvedená záruka jim umožňuje pojistit se proti ztrátám pro případ slabého dolaru a na silném dolaru do určité míry vydělávat.
(19)
Dotčené opatření spravuje společnost Coface. Coface je jednou z hlavních francouzských společností v oblasti pojištění vývozních úvěrů. Od roku 2002 patří do skupiny Natixis. Natixis je dceřinou společností skupiny BPCE, jež vznikla v roce 2009 spojením banky Banque Populaire a spořitelny Caisse d’Épargne.
(20)
Celkový objem financování je omezen na kurzové riziko u dodávek v hodnotě do 500 milionů EUR. Skutečně pojištěné částky zatím představují jen malou část (přibližně 10 milionů EUR) nejvyšší možné částky. Zainteresované podniky mohou požádat o tuto záruku až do 15. prosince 2012.
(21)
Každý dodavatel pro letecký průmysl, který má zájem o záruku „Aero 2008“, si musí zažádat o pojištění kurzového rizika a prokázat, že se pojištění týká dodávek fakturovaných v dolarech. Poté obdrží od Coface nabídku, ve které je uvedena výše obchodního obratu v dolarech a „zaručený“ kurz vůči dolaru, přičemž záruční komise stanoví tyto dva parametry při zohlednění původní žádosti podané dodavatelem. Pojištěné částky jsou omezeny na zlomek všech smluv vyjádřených v dolarech, které pojištěnec uzavřel. Nabídka platí nejvýše na dobu 5 let. Dodavatel může nabídku Coface přijmout nebo odmítnout. Výši pojištěného obchodního obratu nelze po vydání souhlasu s pojištěním společností Coface měnit.
(22)
Je-li dolar slabší než zaručený kurz, vyplatí Coface pojištěným podnikům vyrovnání ve výši 100 % utrpěné kurzové ztráty. V případě silného dolaru podniky vyplatí Coface určitou účast na zisku. Pojištěnec si může zvolit mezi 25 % a 50 % navýšení kurzu dolaru zjištěného během aktualizace kurzu. Příspěvek, jenž bude muset podnik zaplatit Coface, se potom vypočte na základě tohoto revidovaného kurzu. U účasti na zisku existují dvě možnosti:
-
Možnost 1: revidovaný kurz se rovná původnímu zaručenému kurzu při odečtení rozdílu mezi původně zaručeným kurzem a směnným kurzem aktuálním v den odečtení (denní referenční směnný kurz („fixing“) Evropské centrální banky) ve výši podílu pojištěné účasti na zisku.
-
Možnost 2: stejný způsob jako u možnosti 1, ale účast na zisku (tzn. rozdíl mezi původním zaručeným kurzem a směnným kurzem v den zaúčtování) je omezena na 15 centů.
(23)
Částka, kterou zaplatí dodavatelé, kteří jsou příjemci pojištění proti kurzovému riziku, bude v případě silného dolaru nižší než částka, již dostanou při srovnatelném oslabení dolaru. Vyplácení účasti na zisku umožňuje dodavatelům využít do určité míry silného dolaru. Postoupení části zisku obdrženého při silném dolaru umožňuje na oplátku snížení nutného pojistného na krytí rizika pro případ slabého dolaru.
(24)
Pojistné, jež musí dodavatelé zaplatit, aby mohli využít záruky Aero 2008, je stanoveno a fakturováno v okamžiku upsání pojištění. Pojištěnci se mohou rozhodnout pro okamžité splacení pojistného nebo ho uhradit ve splátkách. Dodavatelé, kteří se rozhodnou pro tuto možnost, musí zaplatit 25 % hodnoty pojistného v okamžiku uzavření smlouvy a zbytek za každý pojištěný rok k 31. lednu daného roku. V tomto případě je kvůli zajištění úvěrového rizika při splácení pojistného účtován úrok rovnající se 12měsíční sazbě EURIBOR navýšené o 60 bazických bodů (4). Ze čtyř podniků, které uzavřely toto pojištění, dva zvolily úhradu ve splátkách: AD Industrie a Exameca.
(25)
Dodavatelé musí jako doklad předložit daňové doklady potvrzující částky placené v USD.
(26)
Podle francouzských orgánů jsou všechny transakce uskutečňované společností Coface v rámci záruky Aero 2008 prováděny na účet francouzského státu. Coface používá pro tyto transakce zvláštní bankovní účet francouzského státu. Francouzský stát je sice majitelem tohoto účtu, ale Coface k němu má přístup, aby mohla provádět finanční transakce, jako je nákup opcí. Pojistné hrazené příjemci se převádí přímo na tento účet. To znamená, že Coface jako společnost nenese žádné riziko, protože opatření spravuje pro francouzský stát. Ten tedy nese v tomto konkrétním případě finanční riziko.
(27)
Výpočet pojistného požadovaného Coface probíhá pro každý případ zvlášť. Podle Francie odráží pojistné tržní cenu příslušných nástrojů na krytí kurzového rizika. Finanční nástroje kupuje společnost Coface jménem a na účet francouzského státu. V okamžiku nabídky záruky dodavateli tyto nástroje pokrývají veškeré její kurzové riziko po celou dobu trvání záruky.
(28)
V případě silného dolaru musí dodavatel uhradit Coface částku spojenou s rozdílem mezi zaručeným kurzem a referenčním směnným kurzem platným v den splatnosti. Pokud se pojištěnec ocitne v platební neschopnosti, bude muset Coface na účet státu splnit svůj smluvní závazek a pokrýt záruku. Třetí strana, jež si koupila příslib platby v případě silného dolaru, obdrží tuto platbu z bankovního účtu francouzského státu, který však od dodavatele v platební neschopnosti pravděpodobně nedostane žádnou nebo úplnou náhradu.
(29)
Francouzskému státu hrozí také ztráty v případě, kdy dodavatelé hradí část platby pojistného ve splátkách, pokud dlužný zůstatek za pojistné není uhrazen během pojistného roku.
(30)
Opatření začalo platit na podzim roku 2008. O formální nabídku Coface požádalo jedenáct podniků a čtyři z nich ji přijaly, zatímco dva poté snížily částku, o kterou původně žádaly. Všechny tyto nabídky byly přijaty v listopadu a prosinci roku 2008. Podle informací poskytnutých francouzskými orgány nebyla v letech 2009 a 2010 přijata žádná nabídka.
(31)
Dvě ze čtyř záruk platí až do konce roku 2013 (tj. pět let), platnost jedné skončila v roce 2010 (tj. po dvou letech) a jedna vypršela v roce 2009 (tj. po jednom roce). Záruky platné až do roku 2013 se týkají objemů dodávek za rok. Celkový objem potenciálně dotčených dodávek se blíží 19 milionům USD. Jelikož se ale někteří dodavatelé rozhodli pojistit jen část svých dodávek, záruky se týkají přibližně 12 milionů USD. Tři ze čtyř dodavatelů obdrželi pojištění na dodávky, jež jsou vždy nižší než 2,8 milionu USD. Společnost Axon Cable si zachovává „účast na zisku“ v případě silného dolaru ve výši 25 %, zatímco ostatní dodavatelé mají „účast na zisku“ 50 %.
(32)
Následující tabulku předložila Francie během jednání, jež se konalo v prosinci roku 2009. Tabulka uvádí přehled dotčených dodavatelů, záruk poskytnutých na každý rok a zaručený roční směnný kurz. Celkovou částku nabídnutou Coface nepřijaly společnosti AD Industrie a Axon Cable.
AD Industrie
Aerofonctions
Axon Cable
Exameca
2009
-
0,264 mil. USD/[…] (5)
0,256 mil. USD/[…]
-
2010
2 mil. USD/[…]
-
0,384 mil. USD/[…]
2,712 mil. USD/[…]
2011
2 mil. USD/[…]
-
0,205 mil. USD/[…]
-
2012
2 mil. USD/[…]
-
0,511 mil. USD/[…]
-
2013
2 mil. USD/[…]
-
0,511 mil. USD/[…]
-
CELKEM
8 mil. USD
0,264 mil. USD
1,866 mil. USD
2,712 mil. USD
Max. částka nabídnutá Coface
12,7 mil. USD
0,264 mil. USD
3,74 mil. USD
2,712 mil. USD
Pojistné
2,54 %
2,48 %
1,35 %
2,55 %
Účast na zisku
50 %
50 %
25 %
50 %
II.5 Shrnutí pochybností, jež vedly k zahájení formálního vyšetřovacího řízení
(33)
Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU bylo odůvodněno určitými pochybnostmi ohledně nepřítomnosti státní podpory a případné slučitelnosti přezkoumávané podpory s pravidly státní podpory.
(34)
Zaprvé měla Komise pochybnosti o tom, zda pojistné hrazené příjemci odpovídá tržním cenám. Přesněji řečeno se Komise domnívala, že francouzské orgány neprokázaly, že placené pojistné pokrývá následující prvky: správní náklady Coface spojené se správou pojištění, riziko platební neschopnosti dodavatele, úvěrové riziko v případě hrazení pojistného ve splátkách a ziskové rozpětí. Nešlo proto vyloučit, že se nejedná o selektivní hospodářské zvýhodnění dodavatelů, kteří získali záruku. Vzhledem k tomu, že opatření „Aero 2008“ se dalo považovat za přičitatelné Francii, nebylo možné vyloučit, že by mohlo představovat státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(35)
Zadruhé Komise pochybovala, že došlo k narušení trhu, pokud jde o pojišťovací nástroje proti kurzovému riziku, poskytované malým a středním podnikům a velkým společnostem v souvislosti s krátko- a dlouhodobými dopady kolísání kurzu mezi eurem a dolarem.
(36)
Zatřetí Komise pochybovala, že opatření má motivační účinek, protože dodavatelé mohli získat pojištění proti kurzovému riziku, i pokud si žádost podali až po podpisu dodavatelské smlouvy.
(37)
Začtvrté vyjádřila Komise pochybnosti o přiměřenosti opatření, jelikož není omezeno na podniky, které prokáží potíže se získáním pojištění proti kurzovému riziku od své banky.
(38)
Zapáté Komise pochybovala, zda případný kladný účinek této podpory může převážit nad zápornými účinky tak, aby nedošlo ke změnám obchodních podmínek v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
III. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(39)
Komise neobdržela žádné připomínky zúčastněných stran.
IV. KOMENTÁŘE FRANCOUZSKÉ REPUBLIKY
(40)
Francie se domnívá, že pojistné účtované v rámci záruky Aero 2008 odpovídá tržní hodnotě poskytnutého pojištění proti kurzovému riziku, a dotčené opatření tak nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(41)
Francouzské orgány předložily Komisi podrobný popis metodiky, na jejímž základě jsou určovány výše pojistného účtovaného v rámci záruky Aero 2008.
(42)
Francie poskytla informace, které umožňují zjistit přesnou tržní hodnotu finančních produktů, jež jsou nutné pro zavedení pojištění. Toto pojištění se skládá z finančních nástrojů, jejichž kombinací vzniká jeho platební profil: forwardové nákupy EUR a USD, nákupy a prodej opcí na EUR a USD.
(43)
Tržní hodnota těchto finančních nástrojů se vypočítává na základě údajů softwaru Bloomberg, jednoho z předních světových nástrojů v oblasti finančních informací. Francie dodala výpisy ze softwaru Bloomberg pro všechny finanční nástroje, jež tvoří pojištění poskytnuté čtyřem dodavatelům, kteří získali záruku „Aero 2008“.
(44)
Takto stanovené tržní hodnoty zahrnují ziskové rozpětí ve prospěch finančních institucí, u kterých Coface tyto nástroje kupuje. Podle informací poskytnutých Francií produkty pojištění proti kurzovému riziku nabízené bankami obvykle nezahrnují úhradu pojistného, protože bankovní sektor si bere svou odměnu ze zaručených kurzů a cen opcí. Dotčená rozpětí jsou zahrnuta do tvorby cen finančních produktů tvořících pojištění nabízené dodavatelům, a jsou proto kryta pojistným, které si Coface účtuje. Coface při stanovení kurzu navíc vždy vybírá zaručený forwardový kurz, jenž je vyšší než nejvyšší tržní forwardový kurz daného roku.
(45)
K pokrytí dodatečných správních nákladů, které Coface vznikají v souvislosti se správou opatření, je do částky pojistného zahrnuto rozpětí ve výši 40 bazických bodů. Toto rozpětí představuje 17 % až 32 % (6) celkové hodnoty pojistného účtovaného čtyřem podniků, které získaly záruku „Aero 2008“.
(46)
Francouzské orgány poskytly rovněž podrobné vysvětlení zohlednění rizika platební neschopnosti dodavatele v rámci výpočtu účtovaného pojistného. Jak je popsáno v 28. bodě odůvodnění, platební neschopnost dodavatele může v případě silného dolaru znamenat ztrátu pro francouzský stát.
(47)
Coface stanovuje riziko platební neschopnosti dodavatele na základě ratingového systému francouzských podniků Score @rating, který začala používat v roce 2002 a jenž vychází z její dvacetileté zkušenosti v oblasti hodnocení podniků. Díky systému Score @rating získala společnost Coface pro výkon své ratingové činnosti ve Francii od bankovní komise (Commission bancaire) status „External Credit Assesment Institution“ (ECAI). Toto osvědčení bylo vystaveno v souladu s předpisy dohody Basilej II. Následující tabulka uvádí srovnání mezi různými uznávanými ratingovými systémy (7):
ECAI
Coface
Banque de France
Fitch
Moddy’s
S & P
Riziková váha
Basilejské mapování
1
10 až 9
3++ až 3+
AAA až AA-
Aaa až Aa3
AAA až AA-
20 %
2
8
3
A+ až A-
A1 až A3
A+ až A-
50 %
-
3
7 až 6
4+
BBB+ až BBB-
Baa1 až Baa3
BBB+ až BBB-
100 %
Hodnocení dlouhodobého rizika
4
5 až 4
4 až 5+
BB+ až BB-
Ba1 až Ba3
BB+ až BB-
100 %
5
3
5 až 6
B+ až B-
B1 až B3
B+ až B-
150 %
6
2 až 1
8 až 9
CCC+ a méně
Caa1 a méně
CCC+ a méně
150 %
(48)
Systém Score @rating uděluje rizikovou známku, jež odpovídá rozdělení pravděpodobnosti platební neschopnosti na jednotlivá pásma. Analyzovaným rizikem je zákonný úpadek podniku nebo jeho platební neschopnost stejné závažnosti. Každé známce na stupnici od 1 do 10 odpovídá průměrná míra jednoroční platební neschopnosti. Níže uvedená tabulka uvádí míry jednoroční platební neschopnosti, jež odpovídají jednotlivým známkám systému Score @rating (8):
Velmi vysoké riziko
Středně vysoké riziko
Slabé riziko
Score @rating
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
Míra jednoroční platební neschopnosti
25 %
10 %
4 %
2 %
1,3 %
0,7 %
0,4 %
0,15 %
0,05 %
0 %
(49)
Aby Coface mohla čelit riziku platební neschopnosti pojištěnce v případě silného dolaru, musí se pomocí finančních nástrojů (9) pojistit až do výše pravděpodobnosti platební neschopnosti. Pomocí softwaru Bloomberg je možno vypočítat cenu nástrojů nutných k pokrytí úvěrového rizika ke dni kótování určitého pojištění. Výše pojistného se tudíž upravuje podle rizika platební neschopnosti stanoveného na základě systému Score @rating a ceny nástrojů nutných ke krytí tohoto rizika.
(50)
Základ pro stanovení pojistného používaného v rámci záruky „Aero 2008“ tvoří prvky popsané ve 40. až 49. bodě odůvodnění. Francouzské orgány předložily podrobné složení pojistného účtovaného čtyřem dodavatelům, kteří záruku získali. Je uvedeno v následující tabulce:
Axon Cable
Exameca
Ad Industrie
Aerofonction
Datum kótování
5.12.2008
11.12.2008
14.11.2008
21.10.2008
Známka Coface při kótování
(…)
(…)
(…)
(…)
Začáteční rok
2009
2010
2010
2009
Konečný rok
2013
2010
2013
2009
Účast na zisku
25 %
50 %
50 %
50 %
Účast na zisku omezena na 15 centů?
ano
ano
Ano
Ne
Platební lhůta
3 měsíce
2 měsíce
3 měsíce
3 měsíce
Celková částka v USD
1 865 000
2 712 000
8 000 000
264 000
Tržní cena pojištění
(…)
(…)
(…)
(…)
Úvěrové riziko
(…)
(…)
(…)
(…)
Rozpětí pro správní náklady
0,40 %
0,40 %
0,40 %
0,40 %
CELKEM
1,26 %
2,43 %
2,43 %
2,29 %
Pojistné Coface
1,35 %
2,55 %
2,54 %
2,48 %
Odchylka kvůli realizačnímu riziku (10)
0,09 %
0,12 %
0,11 %
0,19 %
(51)
Podle francouzských orgánů je kvůli takto stanovené struktuře pojistného toto pojištění méně atraktivní než produkty nabízené bankovním sektorem. Podmínky nabízené v rámci záruky „Aero 2008“ tak nejsou výhodnější než tržní podmínky a pojistné tak zahrnuje tržní hodnotu finančních produktů nutných pro zavedení pojištění, a to včetně ziskového rozpětí, správních nákladů společnosti Coface a hodnoty rizika platební neschopnosti dodavatelů. Francie proto tvrdí, že opatření neobsahuje selektivní hospodářskou výhodu, a nepředstavuje tak státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(52)
Francie také uvedla, že z jedenácti podniků, které dostaly nabídku Coface, se jich sedm rozhodlo ji odmítnout. Podle informací poskytnutých francouzskými orgány dva z dotčených podniků prohlásily, že bankovní podmínky jsou výhodnější (zejména se nemusí platit žádné pojistné), a dva další tvrdily, že podmínky nabízené Coface nejsou zajímavé (především neatraktivní zaručený kurz). Jeden podnik uvedl, že platební podmínky nejsou v souladu s navrhovanou zárukou, další, že se mu nakonec podařilo uzavřít smlouvu v EUR, a třetí, že do konce platnosti příslibu záruky nebyla dosud ukončena jednání s kupcem.
V. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(53)
Určité opatření představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, pokud splňuje čtyři podmínky: je poskytováno státem nebo ze státních prostředků, selektivně zvýhodňuje určité podniky nebo určitá odvětví hospodářské činnosti, narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy.
(54)
Jak je upřesněno v 34. bodě odůvodnění, rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení se v první řadě zakládalo na pochybnostech, zda pojistné zaplacené příjemci odpovídá tržní ceně. Přesněji řečeno se Komise domnívala, že francouzské orgány neprokázaly, že placené pojistné pokrývá následující prvky: správní náklady Coface spojené se správou pojištění, riziko platební neschopnosti dodavatele, úvěrové riziko v případě hrazení pojistného ve splátkách a ziskové rozpětí. Nebylo proto možno vyloučit, že se nejedná o selektivní hospodářské zvýhodnění dodavatelů, kteří záruku získali.
(55)
Po zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU provedly útvary Komise analýzu informací poskytnutých francouzskými orgány, aby zjistily, zda je opatření v souladu se zásadou soukromého investora v tržním hospodářství, tzn. zda podmínky nabízené společností Coface jsou ve shodě s tržními podmínkami nabízenými soukromými hospodářskými subjekty.
(56)
Komise předně konstatuje, že se francouzské orgány zavázaly k tomu, že Coface stanoví pro všechny podniky, jež si o záruku zažádají, výši použitelného pojistného na základě metodologie podrobně popsané v oddílu IV (11).
(57)
Komise zjišťuje, že produkty srovnatelné s produkty nabízenými Coface jsou rovněž dostupné na trhu.
(58)
Komise poté ověřila, zda tržní cena účtovaná společností Coface za záruku je v souladu s tržními cenami uplatňovanými soukromými hospodářskými subjekty.
(59)
Komise se domnívá, že ceny finančních nástrojů nutných pro zavedení záruky jsou skutečně tržními cenami, jak to potvrzuje výpis ze softwaru Bloomberg poskytnutý Francií, a že se věrně odrážejí v pojistném účtovaném společností Coface.
(60)
Tržní cena těchto finančních produktů k tomu zahrnuje ziskové rozpětí ve prospěch finančních institucí, u nichž Coface dotčené nástroje zakoupila.
(61)
Francouzské orgány rovněž prokázaly, že k pokrytí správních nákladů Coface je účtováno dodatečné rozpětí ve výši 40 bazických bodů. Jak je popsáno v 45. bodě odůvodnění, představuje toto rozpětí podstatnou část hodnoty účtovaného pojistného. Komise se proto domnívá, že účtované pojistné skutečně zahrnuje ziskové rozpětí a rozpětí umožňující pokrýt správní náklady Coface, což umožňuje vyvrátit pochybnosti vyjádřené při zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Komise zaznamenává, že soukromé banky podobné dodatečné rozpětí neuplatňují a spokojují se s rozpětím zahrnutým do ceny vyplývající z databáze Bloomberg. Toto rozpětí proto může být považováno za rozpětí v souladu s tržní cenou. Komise se domnívá, že Francie také úspěšně prokázala, že riziko platební neschopnosti dodavatele (12) bylo řádně zohledněno při stanovení výše účtovaného pojistného. Aby se společnost Coface pojistila pro případ platební neschopnosti pojištěnce, musí se totiž krýt až do výše pravděpodobnosti této platební neschopnosti, a to pomocí:
-
nákupu prodejních opcí EUR/USD v realizační ceně rovnající se zaručenému forwardovému kurzu pro (1 % účast na zisku) x částka pojištěných dolarů,
-
nákupu prodejních opcí EUR/USD v realizační ceně rovnající se zaručenému forwardovému kurzu minus 15 centů účasti na zisku x částka pojištěných dolarů v případě omezení horní hranice účasti na zisku.
(62)
Hodnota úvěrového rizika za daný pojištěný rok se tedy rovná výnosu z ceny opcí vynásobenému pravděpodobností platební neschopnosti v dotčeném roce. Tuto pravděpodobnost platební neschopnosti stanoví mezinárodně uznávaný ratingový systém popsaný ve 47. a 48. bodě odůvodnění, jenž používá společnost Coface a její zákazníci při obchodních transakcích. Komise se domnívá, že používání vlastního ratingu společností Coface místo externích ratingů je odůvodněno dosahováním vyšší efektivity.
(63)
Na základě dodatečných informací poskytnutých francouzskými orgány a jejich závazku uvedeného v 56. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí dochází Komise k závěru, že cena požadovaná společností Coface za záruku „Aero 2008“ je v souladu s tržními podmínkami nabízenými soukromými hospodářskými subjekty.
(64)
Fungování záruky „Aero 2008“ tak lze považovat za odpovídající zásadě investora v tržním hospodářství. Dodavatelům, kteří získali tuto záruku, se proto nedostalo žádného hospodářského zvýhodnění.
(65)
Není proto nutno analyzovat další pochybnosti, které byly důvodem pro zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Jelikož je existence selektivní hospodářské výhody nutnou podmínkou pro prokázání státní podpory, lze uzavřít, že záruka „Aero 2008“ opatření státní podpory nepředstavuje.
(66)
Pokud ale jde o podmínky uplatňované společností Coface při úhradě pojistného ve splátkách, Komise se domnívá, že použitou úrokovou míru, tzn. 12měsíční sazbu EURIBOR navýšenou o 60 bazických bodů, nelze považovat za odpovídající tržním postupům. Zejména u pojistného ve výši 60 bazických bodů se jedná o pevnou částku, která se nemění v závislosti na riziku platební neschopnosti dodavatele nebo míře zajištění. Vzhledem k tomu, že Francie neuvedla zvláštní odůvodnění, uplatňuje Komise pro stanovení referenční sazby metodu výpočtu referenčních a diskontních sazeb stanovenou ve sdělení Komise o revizi metody stanovování referenčních a diskontních sazeb (13) (dále jen „sdělení o referenčních sazbách“). Dopisem ze dne 31. ledna 2011 se francouzské orgány zavázaly, že rozdíl mezi pojistným vyplývajícím z uplatnění úrokové míry Coface a pojistným stanoveným na základě referenčních sazeb uvedených ve sdělení o referenčních sazbách zůstane vždy pod hranicí de minimis a že budou dodržena všechna ustanovení nařízení Komise (ES) č. 1998/2006 ze dne 15. prosince 2006 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na podporu de minimis (14).
(67)
Na základě tohoto závazku tak Komise může dospět k závěru, že úroky účtované v případě platby ve splátkách nesplňují všechna kritéria čl. 107 odst. 1 SFEU, a nepředstavují tak opatření státní podpory.
VI. ZÁVĚR
(68)
Komise vzhledem k předchozímu soudí, že záruka „Aero 2008“ nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Opatření, které zavedla Francouzská republika ve prospěch dodavatelů v leteckém průmyslu (záruka „Aero 2008“), nepředstavuje podporu, na niž by se vztahoval čl. 107 odst. 1 SFEU.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 8. března 2011.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 8 mars 2011
om den åtgärd C 18/10 (f.d. NN 20/10) som Frankrike har genomfört till förmån för leverantörer i flygindustrin (Aero 2008)
[delgivet med nr K(2011) 1378]
(Endast den franska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
(2011/393/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,
med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,
efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (1), och
av följande skäl:
I. FÖRFARANDE
(1)
Den 17 oktober 2008 inledde kommissionen en utredning på eget initiativ avseende det valutariskstöd som Coface beviljat leverantörer i flygindustrin (nedan kallat åtgärden, eller Aero 2008-garantin) (CP 294/08).
(2)
Frankrike uppmanades att lämna upplysningar den 4 november 2008, den 15 maj 2009 och den 30 september 2009. Frankrike besvarade uppmaningarna den 8 december 2008, den 18 juni 2009 och den 30 oktober 2009. Samtliga svar registrerades samma dag.
(3)
Ett möte mellan kommissionen och de franska myndigheterna ägde rum den 17 december 2009. Efter detta möte översände Frankrike ytterligare upplysningar den 22 februari 2010.
(4)
Genom en skrivelse av den 20 juli 2010 underrättade kommissionen Frankrike om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt avseende detta stöd.
(5)
Kommissionens beslut om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (2). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på åtgärden i fråga.
(6)
Kommissionen har inte mottagit några synpunkter från berörda parter.
(7)
Den 20 september 2010 översände Frankrike sina synpunkter till kommissionen.
(8)
Genom en skrivelse av den 15 november 2010 uppmanade kommissionen Frankrike att inkomma med ytterligare upplysningar. Frankrike svarade genom en skrivelse av den 15 december 2010, som registrerades samma dag av kommissionen.
(9)
Frankrike har lämnat ytterligare upplysningar till kommissionen genom en skrivelse av den 31 januari 2011, som registrerades samma dag av kommissionen.
II. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN
II.1 Rättslig grund
(10)
De franska myndigheterna har hävdat att den rättsliga grunden för åtgärden utgjordes av artiklarna L 432-1, L 432-2, R 442-1 och R442-8-4 i försäkringslagen.
II.2 Stödmottagare
(11)
Potentiella stödmottagare för åtgärden är leverantörer i flygindustrin i andra ledet eller lägre i leverantörskedjan (3).
(12)
Det finns inga begränsningar vad avser stödmottagarnas storlek. Leverantörsföretag där en flygplanstillverkare innehar mer än 25 % av aktiekapitalet godkänns inte.
(13)
Företag i svårigheter är inte berättigade till åtgärden i fråga.
(14)
Leverantörer som är verksamma i Frankrike kan ta del av åtgärden, inbegripet sådana som har en anläggning eller sitt säte i Frankrike och som levererar till flygplanstillverkare etablerade utanför Frankrike. Leverantörer som levererar till en flygplanstillverkare etablerad i ett annat land än Frankrike men inte förfogar över en anläggning i Frankrike omfattas däremot inte av åtgärden.
(15)
Enligt de upplysningar som lämnats av Frankrike är de företag som för närvarande mottar detta stöd AD Industrie, Aerofonctions, Axon Cable och Exameca. Det rör sig om i Frankrike etablerade leverantörer till flygplanstillverkare som i slutet av 2008 beviljades valutariskstöd av Coface.
II.3 Ekonomisk bakgrund
(16)
Enligt Frankrike begär flygplanstillverkarna i ökande utsträckning att leverantörerna inger sina anbud i amerikanska dollar (USD). När dollarkursen är låg skulle sådana medellånga eller långa leveransavtal i dollar skapa problem för franska och andra leverantörer som har sina huvudsakliga kostnader i euroområdet.
(17)
Frankrike har förklarat att vissa företag i flygindustrin har svårigheter att försäkra sig mot valutarisken mellan euron och dollarn på ett sätt som motsvarar deras behov. Instrument för att försäkra sig mot valutarisker är visserligen vanliga på finansmarknaderna, men utformningen av de garantier som erbjuds är inte alltid anpassad till vissa företags särskilda behov. Framför allt uppger de franska myndigheterna att bankerna oftast erbjuder företagen att försäkra sig mot fluktuationerna i växelkursen mellan euron och dollarn under högst två år.
II.4 Beskrivning av åtgärden
(18)
Aero 2008-garantin är en försäkring mot risken för fluktuationer i växelkursen mellan euron och dollarn. Leverantörer inom sektorn för flygplanstillverkning som har ingått leveransavtal i dollar gör en vinst om dollarkursen är stark, men en förlust om den är svag. Tack vare garantin kan de försäkra sig mot förluster i händelse av en svag dollar samtidigt som de i viss mån kan göra vinster i händelse av en stark dollar.
(19)
Stödet förvaltas av Coface. Coface är ett ledande franskt exportkreditföretag. Sedan 2002 tillhör det Natixis-koncernen. Natixis är ett dotterbolag inom BPCE-koncernen, som bildades 2009 när Banque Populaire slogs samman med Caisse d’Épargne.
(20)
Det sammanlagda belopp som ska finansieras begränsar sig till valutarisker rörande leveranser på upp till 500 miljoner euro. Hittills har endast en bråkdel (10 miljoner euro) använts. Berörda företag kan ansöka om stöd genom garantin fram till den 15 december 2012.
(21)
En leverantör till flygindustrin med intresse för Aero 2008 måste ansöka om valutariskförsäkring och visa att försäkringen avser leveranser som faktureras i dollar. Leverantören får då ett erbjudande från Coface som anger omsättningen i dollar och en säkrad dollarkurs. Dessa båda parametrar ska fastställas av den franska exportkredit- och garantikommissionen (Commission des garanties) med beaktande av leverantörens ursprungliga ansökan. De belopp som täcks begränsas till en bråkdel av samtliga kontrakt i dollar som ingåtts av den försäkrade. Erbjudandet gäller en period på högst fem år. Leverantören kan acceptera eller avböja erbjudandet från Coface. Den garanterade omsättningen kan inte ändras efter utfärdandet av det godkännande som formaliserar Cofaces garantiåtagande.
(22)
Om dollarkursen är svag i förhållande till garantikursen ska de företag som tecknat garantin få ersättning motsvarande 100 procent av valutakursförlusten från Coface. Om dollarkursen är stark ska företagen betala vinstdelningsersättning till Coface. Det försäkrade företaget kan välja att få 25 eller 50 procent av den dollarkursuppgång som konstaterades vid kursjusteringen. Ersättningen som företaget ska betala till Coface beräknas sedan med ledning av den justerade kursen. Det finns två former av vinstdelningsersättning:
-
Alternativ 1: den justerade kursen är lika med den ursprungliga garantikursen minus skillnaden mellan den ursprungliga garantikursen och växelkursen den dag valutasäkringen görs (enligt Europeiska centralbankens dagliga referensväxelkurs, ”fixing”) med tillämpning av den garanterade procentsatsen för vinstdelningsersättningen.
-
Alternativ 2: samma villkor som i alternativ 1 förutom att vinstdelningsersättningen (det vill säga skillnaden mellan den ursprungliga garantikursen och växelkursen den dag valutasäkringen görs) högst får uppgå till 15 cent.
(23)
Leverantörer som försäkrat sig mot växelrisken betalar ett lägre belopp om dollarn är stark än de skulle motta om dollarkursen relativt sett var svag. Tack vare den vinstdelningsersättning leverantörerna betalar kan de i viss mån tjäna på en stark dollarkurs. Genom att de avstår från en del av sin vinst vid en stark dollarkurs kan de i gengäld minska kostnaden för den premie de måste betala för att försäkra sig mot valutarisken vid en svag dollarkurs.
(24)
De premier som leverantörerna måste betala för att omfattas av Aero 2008 fastställs och faktureras när garantin tecknas. De försäkrade kan välja att betala direkt eller dela upp betalningen. Leverantörer som väljer det senare alternativet betalar 25 procent av premien när kontraktet ingås och resterande belopp den 31 januari för varje år kontraktet löper. I det fallet ska en räntesats motsvarande 12 månaders Euribor plus 60 baspunkter faktureras för att täcka kreditrisken på betalningen av premien (4). Av de fyra företag som tecknat garantin har två valt att dela upp betalningen, nämligen AD Industrie och Exameca.
(25)
Leverantörerna ska styrka sina betalningar genom att visa upp fakturor där de inbetalade beloppen anges i dollar.
(26)
Enligt de franska myndigheterna sker alla transaktioner som Coface genomför i samband med Aero 2008 på den franska statens vägnar. Coface använder för detta ändamål ett särskilt bankkonto som innehas av den franska staten. Även om kontot står i den franska statens namn har Coface tillgång till det för att genomföra finansiella transaktioner, exempelvis optionsköp. De premier som betalas av stödmottagarna går direkt in på detta konto. Det betyder att Coface inte står för någon risk eftersom exportkreditföretaget förvaltar åtgärden för statens räkning. Den franska staten står i det här fallet för den finansiella risken i samband med åtgärden.
(27)
Coface fastställer premierna på ad hoc-basis. Enligt de franska myndigheterna återspeglar dessa de marknadspremier som Coface själv betalar för de underliggande kurssäkringsinstrumenten. De finansiella instrument som Coface köper för statliga medel och för statens räkning vid den tidpunkt då garantin erbjuds leverantören, täcker hela valutarisken under hela garantiperioden.
(28)
I händelse av en stark dollarkurs ska leverantören till Coface återbetala ett belopp motsvarande skillnaden mellan garantikursen och referensväxelkursen den dag kontraktet löper ut. Om det försäkrade företaget går i konkurs är Coface skyldigt att för statens räkning uppfylla sitt kontraktsmässiga åtagande att täcka garantin. Den tredjepart som köpt löftet om betalning i händelse av en stark dollarkurs mottar betalning från franska statens bankkonto. Den franska staten riskerar att inte få ersättning eller endast delvis få ersättning av den leverantör som gått i konkurs.
(29)
I händelse att leverantörerna delar upp en del av premiebetalningen riskerar den franska staten också att drabbas av förluster om det utelöpande premiebeloppet inte betalas under det år som täcks av garantin.
(30)
Åtgärden lanserades under hösten 2008. Elva företag bad Coface om ett formellt erbjudande och fyra av dessa företag godkändes. För två av företagen sänktes sedan det ursprungligen begärda beloppet. Samtliga erbjudanden godkändes i november och december 2008. Enligt upplysningar som de franska myndigheterna lämnat godkändes inga erbjudanden under 2009 och 2010.
(31)
Av de fyra garantierna löper två till slutet av 2013 (dvs. fem år), en till 2010 (dvs. två år) och en upphörde 2009 (dvs. efter 1 år). De garantier som löper fram till 2013 avser årliga leveransintervall. Det totala värdet på de leveranser som kan komma i fråga är cirka 19 miljoner dollar. Eftersom vissa leverantörer valt att endast valutakurssäkra en del av sina leveranser uppgår garantierna till cirka 12 miljoner dollar. Tre av de fyra leverantörerna har vardera mottagit en garantiersättning på 2,8 miljoner dollar för lägre leveranser. Axon Cable behåller en ”bonus” på 25 procent av ”vinsten” vid en stark dollarkurs, medan övriga leverantörer behåller 50 procent av ”vinsten”.
(32)
Följande tabell överlämnades av Frankrike vid mötet i december 2009. I tabellen anges berörda leverantörer och årligen beviljade garantibelopp samt årlig garanterad växelkurs. AD Industrie och Axon Cable har inte godkänt det totalbelopp som erbjudits av Coface.
AD Industrie
Aerofonctions
Axon Cable
Exameca
2009
-
0,264 milj USD/[…] (5)
0,256 milj USD/ […]
-
2010
2 milj USD/[…]
-
0,384 milj USD/ […]
2,712 milj USD/ […]
2011
2 milj USD/[…]
-
0,205 milj USD/ […]
-
2012
2 milj USD/[…]
-
0,511 milj USD/ […]
-
2013
2 milj USD/[…]
-
0,511 milj USD/ […]
-
TOTALT
8 milj USD
0,264 milj USD
1,866 milj USD
2,712 milj USD
Maxbelopp som utbetalas av Coface
12,7 milj USD
0,264 milj USD
3,74 milj USD
2,712 milj USD
Premier
2,54 %
2,48 %
1,35 %
2,55 %
Bonus
50 %
50 %
25 %
50 %
II.5 Sammanfattning av de tvivel som ledde fram till att det formella granskningsförfarandet inleddes
(33)
Beslutet om att inleda det förfarande som föreskrivs i artikel 108.2 i EUF-fördraget föranleddes av en del tvivel om att det inte skulle finnas inslag av statligt stöd och stödets eventuella förenlighet med bestämmelserna om statligt stöd.
(34)
För det första tvivlade kommissionen på att de premier som de stödmottagande företagen betalade motsvarade marknadspriserna. Närmare bestämt ansåg kommissionen att de franska myndigheterna inte hade visat att de erlagda premierna täckte följande komponenter: Cofaces administrativa kostnader för att förvalta garantin, risken för att leverantören gick i konkurs, kreditrisken vid en uppdelning av premiebetalningen samt en vinstmarginal. Det kunde därför inte uteslutas att leverantörer som tecknat garantin fick en selektiv ekonomisk fördel. Med tanke på att Aero 2008-garantin kunde tillskrivas Frankrike kunde det inte uteslutas att stödet utgjorde ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
(35)
För det andra ställde sig kommissionen tvivlande till att det förelåg ett marknadsmisslyckande när det gällde stora, mellanstora och små företags möjlighet att försäkra sig mot inverkan på kort och medellång sikt av fluktuationerna i växelkursen mellan euron och dollarn.
(36)
För det tredje betvivlade kommissionen att stödet hade någon stimulanseffekt, eftersom leverantörerna tycktes få försäkring mot valutarisken om de ansökte om stöd efter att ha undertecknat leveransavtalet.
(37)
För det fjärde uttryckte kommissionen tvivel beträffande stödets proportionalitet, eftersom stödet inte begränsade sig till företag som bevisligen hade svårigheter att få sina banker att bevilja dem försäkring mot valutarisker.
(38)
För det femte tvivlade kommissionen på om stödets eventuella positiva inverkan kunde uppväga den negativa inverkan, så att handelsvillkoren inte ändrades i en sådan utsträckning att det stred mot det gemensamma intresset.
III. SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER
(39)
Kommissionen har inte mottagit några synpunkter från berörda parter.
IV. KOMMENTARER FRÅN FRANKRIKE
(40)
Frankrike anser att de premier som fakturerats inom ramen för Aero 2008 avspeglar marknadsvärdet för den beviljade försäkringen mot valutarisker och att åtgärden i fråga följaktligen inte utgör ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
(41)
De franska myndigheterna har till kommissionen överlämnat en detaljerad beskrivning av den metod som ligger till grund för beräkningen av de fakturerade premiebeloppen inom ramen för Aero 2008.
(42)
Frankrike har inkommit med uppgifter som gör det möjligt att fastställa det exakta marknadsvärdet på de finansiella produkter som krävts för att inrätta garantin. Garantin består av finansiella instrument som kombineras för att hålla en jämn utbetalningsprofil: terminsköp av euro och dollar, köp och försäljning av optioner i euro och dollar.
(43)
Marknadsvärdet för dessa finansiella instrument har beräknats med hjälp av programvarudata från Bloomberg, ett av världens ledande företag inom finansiell information. Frankrike har tillhandahållit utdrag ur Bloombergs programvara för samtliga finansiella instrument som använts i garantierna för de fyra leverantörer som har tecknat Aero 2008-garantin.
(44)
De härigenom fastställda marknadsvärdena inkluderar en vinstmarginal för de finansinstitut som Coface köper instrumenten av. Enligt de upplysningar Frankrike har lämnat omfattar de kurssäkringsinstrument som bankerna erbjuder i allmänhet ingen premiebetalning, eftersom banksektorn tar betalt genom garantikurser och optionspriser. Marginalerna i fråga är inbakade i priserna på de finansiella produkter som använts i garantin till leverantörerna och täcks alltså av de premier Coface har fakturerat. När Coface fastställer kursen ser man alltid till att den garanterade terminskursen överstiger de högsta terminskurserna på marknaden under året.
(45)
För att täcka Cofaces extra administrativa kostnader för förvaltningen av åtgärden inkluderas en marginal på 40 baspunkter i premien. Denna marginal motsvarar mellan 17 och 32 procent (6) av det totala värdet på de premier som fakturerats de fyra företag som tecknat Aero 2008-garantin.
(46)
De franska myndigheterna har också lämnat en detaljerad förklaring till hur konkursrisken för leverantören har beaktats vid beräkningen av de fakturerade premierna. Såsom beskrivs i skäl 28 kan det medföra en ekonomisk förlust för den franska staten om leverantören går i konkurs vid en stark dollarkurs.
(47)
Risken för att leverantören går i konkurs fastställs av Coface på grundval av Score@rating, ett franskt system för kreditvärdighetsbedömning som inrättades av Coface 2002 och som bygger på företagets tjugoåriga erfarenheter inom företagsrating. Med sitt system Score@rating har Coface av bankkommissionen klassats som externt ratinginstitut (ECAI) för sin verksamhet som kreditvärderingsinstitut i Frankrike. Klassificeringen har skett i enlighet med Basel II-reglerna. I följande tabell visas överensstämmelsen mellan olika erkända ratingsystem (7):
ECAI
Coface
Banque de France
Fitch
Moody’s
S & P
Riskvikt
Riskkartläggning enligt Basel II (mapping)
1
10 - 9
3++ - 3+
AAA - AA-
Aaa - Aa3
AAA - AA-
20 %
2
8
3
A+ - A-
A1 - A3
A+ - A-
50 %
-
3
7 - 6
4+
BBB+ - BBB-
Baa1 - Baa3
BBB+ - BBB-
100 %
Bedömning av långsiktiga risker
4
5 - 4
4 - 5+
BB+ - BB-
Ba1 - Ba3
BB+ - BB-
100 %
5
3
5 - 6
B+ - B-
B1 - B3
B+ - B-
150 %
6
2 - 1
8 - 9
CCC + eller under
Caa1 eller under
CCC + eller under
150 %
(48)
Score@rating är en riskklassificering där sannolikheten för fallissemang avgör indelningen i olika riskklasser. Det som analyseras är risken för att företaget går i konkurs eller i motsvarande omfattning ställer in sina betalningar. Varje kreditbetyg, som mäts i en skala från 1 till 10, svarar mot en genomsnittlig andel fallissemang för ett år. I nedanstående tabell anges andel fallissemang under ett år för de olika kreditbetygen enligt Score@rating (8):
Mycket hög risk
Medelhög risk
Låg risk
Score@rating
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
Andel fallissemang för ett år
25 %
10 %
4 %
2 %
1,3 %
0,7 %
0,4 %
0,15 %
0,05 %
0 %
(49)
För att hantera risken att den försäkrade ställer in sina betalningar vid en stark dollarkurs måste Coface med olika finansiella instrument försäkra sig på en nivå motsvarande sannolikheten för fallissemang (9). Med hjälp av Bloombergs programvara är det möjligt att beräkna priset på de instrument som krävs för att täcka kreditrisken noteringsdagen för en garanti. Premien justeras alltså utifrån den risk för fallissemang som fastställs med ledning av Score@rating och kostnaden för de instrument som krävs för att täcka den risken.
(50)
De komponenter som beskrivs i skäl 40-49 ligger till grund för beräkningen av de premier som tillämpas inom ramen för Aero 2008-garantin. De franska myndigheterna har specificerat de fakturerade premierna för de fyra leverantörer som tecknat garantin. Det illustreras i följande tabell:
Axon Cable
Exameca
Ad Industrie
Aerofonction
Noteringsdag
5.12.2008
11.12.2008
14.11.2008
21.10.2008
Cofaces kreditbetyg vid noteringen
(…)
(…)
(…)
(…)
Ingångsår
2009
2010
2010
2009
Slutår
2013
2010
2013
2009
Vinstdelningsersättning
25 %
50 %
50 %
50 %
Vinstdelningsersättning på högst 15 cent?
ja
ja
ja
nej
Betalningsfrist
3 månader
2 månader
3 månader
3 månader
Totalt belopp (USD)
1 865 000
2 712 000
8 000 000
264 000
Garantins marknadsvärde
(…)
(…)
(…)
(…)
Kreditrisk
(…)
(…)
(…)
(…)
Marginal för administrativa kostnader
0,40 %
0,40 %
0,40 %
0,40 %
TOTALT
1,26 %
2,43 %
2,43 %
2,29 %
Coface-premie
1,35 %
2,55 %
2,54 %
2,48 %
Avvikelse kopplad till uppfyllelserisk (10)
0,09 %
0,12 %
0,11 %
0,19 %
(51)
Enligt de franska myndigheterna innebär den här redovisade premiestrukturen att garantin är mindre attraktiv än de produkter banksektorn har att erbjuda. De villkor som erbjuds inom ramen för Aero 2008-garantin är alltså inte förmånligare än marknadsvillkoren och premierna avspeglar väl marknadsvärdet för de finansiella produkter som krävs för att inrätta garantin, inklusive en vinstmarginal, Cofaces administrativa kostnader och leverantörernas konkursrisk. Frankrike hävdar därför att åtgärden inte medför några selektiva ekonomiska fördelar och inte utgör ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
(52)
Frankrike har också meddelat att sju av de elva företag som fick ett erbjudande från Coface beslutade att tacka nej till detta. Enligt de upplysningar som de franska myndigheterna har lämnat förklarade två av företagen i fråga att bankernas villkor var förmånligare (man behövde exempelvis inte betala någon premie) och två andra hävdade att de villkor som Coface erbjöd inte var intressanta (bland annat var garantikurserna inte intressanta). Ett företag påpekade att betalningsvillkoren inte var förenliga med den erbjudna garantin, ett annat sade sig slutligen ha lyckats teckna ett kontrakt i euro och ett tredje företag meddelade att förhandlingarna med köparen inte hade slutförts när garantiåtagandet upphörde att gälla.
V. BEDÖMNING AV ÅTGÄRDEN
(53)
En åtgärd utgör enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget stöd om det uppfyller följande fyra villkor: den ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, den innebär att vissa företag eller vissa produkter ges en selektiv förmån, den snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen och den kan påverka handeln mellan medlemsstaterna.
(54)
Såsom påpekas i skäl 34 byggde beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet i första hand på att kommissionen tvivlade på att de premier som de stödmottagande företagen betalat överensstämde med marknadspriserna. Närmare bestämt bedömde kommissionen att de franska myndigheterna inte hade visat att de betalade premierna täckte följande komponenter: Cofaces administrativa kostnader för att förvalta garantin, leverantörens konkursrisk, kreditrisken vid en uppdelning av premiebetalningen samt en vinstmarginal. Det kunde därför inte uteslutas att de leverantörer som tecknat garantin fick en selektiv ekonomisk fördel.
(55)
Kommissionen har analyserat de upplysningar som de franska myndigheterna lämnat sedan det förfarande som föreskrivs i artikel 108.2 i EUF-fördraget inleddes, i syfte att fastställa om åtgärden är förenlig med principen om en investerare i en marknadsekonomi, det vill säga om de villkor som Coface erbjuder är förenliga med de marknadsvillkor som privata aktörer erbjuder.
(56)
Kommissionen noterar först och främst att de franska myndigheterna åtagit sig att se till att Coface för samtliga företag som ansöker om att utnyttja garantin fastställer den tillämpliga premiens andel på grundval av samma metod, såsom den beskrivs främst i avsnitt IV (11).
(57)
Kommissionen konstaterar att produkter som är jämförbara med dem Coface erbjuder också finns tillgängliga på marknaden.
(58)
Kommissionen har därefter kontrollerat om marknadspriset för den av Coface fakturerade garantin överensstämmer med det marknadspris som tillämpas av privata aktörer.
(59)
Kommissionen anser att priset på de finansiella instrument som krävs för att inrätta garantin verkligen är marknadspriser, vilket framgår av de utdrag ur Bloombergs programvara som Frankrike har tillhandahållit, och att dessa priser korrekt avspeglas i de premier som Coface har fakturerat.
(60)
Dessutom inkluderar de finansiella produkternas marknadspris en vinstmarginal till förmån för de finansinstitut som sålt de finansiella instrumenten i fråga till Coface.
(61)
De franska myndigheterna har också visat att den extra marginalen på 40 baspunkter faktureras för att täcka Cofaces administrativa kostnader. Såsom beskrivs i punkt 45 utgör den marginalen en väsentlig del av de fakturerade premiernas värde. Kommissionen anser därför att de fakturerade premierna verkligen omfattar en vinstmarginal och en marginal avsedd att täcka Cofaces administrativa kostnader, vilket gör att de tvivel som uttrycktes i samband med att det formella granskningsförfarandet inleddes kan undanröjas. Kommissionen påpekar att en sådan extra marginal inte tillämpas av privata banker, som nöjer sig med att ta ut den marginal som ingår i Bloomberg-databasens pris. Därför kan denna marginal anses överensstämma med marknadspriset. Kommissionen anser också att Frankrike har kunnat visa att risken för leverantörens konkurs (12) avspeglades korrekt i de fakturerade premiernas pris. För att hantera risken att det försäkrade företaget ställer in sina betalningar måste Coface försäkra sig på en nivå motsvarande sannolikheten för fallissemang, enligt följande:
-
Ett köp av säljoptioner (EUR/USD) med ett strikepris som motsvarar den garanterade terminskursen för (1-% bonus) × det garanterade dollarbeloppet.
-
Ett köp av säljoptioner (EUR/USD) med ett strikepris som motsvarar den garanterade terminskursen minus 15 cent för vinstdelningsersättningen × det garanterade dollarbeloppet vid maximal vinstdelningsersättning.
(62)
Kreditriskens värde för ett givet år som garantin löper är då lika med produkten av priset på optionerna multiplicerat med sannolikheten för fallissemang under året i fråga. Sannolikheten för fallissemang fastställs med hjälp av ett internationellt erkänt system för kreditvärdering, såsom beskrivs i skäl 47 och 48, som används av Coface och företagets kunder i deras affärsverksamhet. Kommissionen anser att det är befogat att Coface använder sin egen kreditvärdighetsbedömning i stället för att anlita externa ratingföretag eftersom de därigenom kan göra effektivitetsvinster.
(63)
Utifrån de extra upplysningar som de franska myndigheterna har lämnat och de franska myndigheternas åtagande enligt skäl 56 i detta beslut drar kommissionen slutsatsen att det pris Coface har begärt för Aero 2008-garantin överensstämmer med de marknadsvillkor som privata aktörer erbjuder.
(64)
Aero 2008-garantin kan därför anses fungera på ett sätt som överensstämmer med principen om en investerare i en marknadsekonomi. De leverantörer som tecknat garantin har följaktligen inte fått någon ekonomisk fördel.
(65)
Följaktligen är det inte nödvändigt att analysera övriga tvivel som låg till grund för inledandet av det formella granskningsförfarandet. Eftersom det måste föreligga en selektiv ekonomisk fördel för att förekomsten av ett statligt stöd ska kunna påvisas drar kommissionen slutsatsen att Aero 2008-garantin inte utgör ett statligt stöd.
(66)
När det gäller de villkor som Coface har tillämpat vid en uppdelning av premiebetalningen anser kommissionen emellertid att den tillämpade räntesatsen, det vill säga 12 månaders Euribor plus 60 baspunkter, inte kan anses vara i överensstämmelse med marknadspraxis. Framför allt är premien på 60 baspunkter en fast premie som inte justeras i förhållande till leverantörens konkursrisk, eller till säkerhetsnivån. Då Frankrike inte lämnat någon särskild motivering tillämpar kommissionen den metod för att fastställa referens- och diskonteringsräntor som föreskrivs i kommissionens meddelande om en översyn av metoden för att fastställa referens- och diskonteringsräntor (13) (nedan kallat meddelande om referensräntor) när den fastställer referensräntan. I en skrivelse av den 31 januari 2011 åtar sig de franska myndigheterna att se till att skillnaden mellan de premier som följer av en tillämpning av Cofaces räntesats och de som fastställs på grundval av referensräntan i meddelandet om referensräntor alltid ska ligga under försumbarhetströskeln och alltid följa alla bestämmelser i kommissionens förordning (EG) nr 1998/2006 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i fördraget på stöd av mindre betydelse (14).
(67)
På grundval av detta åtagande kan kommissionen därför dra slutsatsen att den fakturerade räntan vid uppdelade betalningar inte uppfyller samtliga kriterier i artikel 107.1 i EUF-fördraget och följaktligen inte utgör statligt stöd.
VI. SLUTSATSER
(68)
Mot bakgrund av ovanstående anser kommissionen att Aero 2008-garantin inte utgör ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Den åtgärd som Frankrike har genomfört till förmån för leverantörer i flygindustrin (Aero 2008) utgör inte ett stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till Republiken Frankrike.
Utfärdat i Bryssel den 8 mars 2011.