NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1255/2011
ze dne 30. listopadu 2011
o zavedení programu na podporu dalšího rozvoje integrované námořní politiky
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2, čl. 91 odst. 1, čl. 100 odst. 2, čl. 173 odst. 3, článek 175, článek 188, čl. 192 odst. 1, čl. 194 odst. 2 a čl. 195 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu se sdělením Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ze dne 10. října 2007 o integrované námořní politice pro Evropskou unii (dále jen „sdělení Komise“)je hlavním cílem integrované námořní politiky Unie rozvíjet a uplatňovat integrované, koordinované, soudržné, transparentní a udržitelné rozhodování ve vztahu k oceánům, mořím, pobřežním, ostrovním a nejvzdálenějším regionům a v rámci námořních odvětví.
(2)
Akční plán připojený ke sdělení Komise stanoví řadu akcí, které Komise navrhuje uskutečnit jakožto první krok při provádění nové integrované námořní politiky Unie.
(3)
Zpráva Komise o pokroku v oblasti integrované námořní politiky EU ze dne 15. října 2009 shrnuje hlavní dosavadní výsledky integrované námořní politiky dosažené do uvedeného data a vytyčuje směr pro další fázi jejího provádění.
(4)
Rada ve svých závěrech ze dne 16. listopadu 2009 o integrované námořní politice zdůraznila význam financování pro další rozvoj a provádění integrované námořní politiky tím, že vyzvala Komisi, aby představila nezbytné návrhy na financování opatření v rámci integrované námořní politiky v rámci stávajícího finančního výhledu tak, aby vstoupily v platnost do roku 2011.
(5)
Ve svém usnesení ze dne 21. října 2010 o integrované námořní politice EU - hodnocení dosaženého pokroku a nové výzvy Evropský parlament výslovně podpořil záměr Komise „vyčlenit na financování integrované námořní politiky v příštích dvou letech částku 50 milionů EUR, aby bylo možné navázat na předešlé projekty v oblastech, politiky, správy, udržitelnosti a dohledu“.
(6)
Finanční krytí, které je v tomto nařízení pro integrovanou námořní politiku stanoveno, zohledňuje jak současný hospodářský útlum, tak i skutečnost, že se jedná o první operační program specificky zaměřený na provádění integrované námořní politiky.
(7)
Trvalé financování ze strany Unie je nutné k tomu, aby Unie mohla provádět a dále rozvíjet integrovanou námořní politiku v souladu s usnesením Evropského parlamentu ze dne 20. května 2008 o integrované námořní politice (4) a realizovat její zastřešující cíle vymezené ve sdělení Komise a potvrzené ve zprávě o pokroku z října 2009 a podpořené v závěrech Rady ze dne 16. listopadu 2009.
(8)
Jelikož jiné stávající nástroje Unie, jako je Fond soudržnosti, Evropský fond pro regionální rozvoj, Evropský rybářský fond, sedmý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace, nástroj předvstupní pomoci či evropský nástroj sousedství a partnerství, nepokrývají všechny priority a cíle integrované námořní politiky, je nezbytné zavést program na podporu jejího dalšího rozvoje (dále jen „program“).
(9)
Aniž jsou dotčena nadcházející jednání o víceletém finančním rámci na období po roce 2013, bude třeba mít k dispozici dostatečné zdroje na zajištění toho, aby bylo možné rozvíjet a dosáhnout cílů integrované námořní politiky, aniž by byly ohroženy zdroje vyčleněné pro jiné politiky, a současně aby došlo k posílení udržitelného rozvoje námořních regionů Unie, včetně ostrovů a nejvzdálenějších regionů. Považuje se proto za zásadní, aby byla integrovaná námořní politika zařazena do víceletého finančního rámce na období po roce 2013. Kromě toho by měl být v případě potřeby vypracován návrh na prodloužení platnosti programu i po roce 2013 spolu s návrhem stanovujícím odpovídající finanční krytí.
(10)
Rozvoj námořních záležitostí prostřednictvím finanční podpory opatření v rámci integrované námořní politiky bude mít významný dopad, pokud jde o ekonomickou, sociální a územní soudržnost.
(11)
Financování ze strany Unie by mělo být určeno na podporu přípravné práce týkající se akcí zaměřených na prosazování strategických cílů integrované námořní politiky, přičemž je třeba na základě ekosystémového přístupu věnovat náležitou pozornost jejich kumulativnímu dopadu, udržitelnému „modrému“ hospodářskému růstu, zaměstnanosti, inovacím a konkurenceschopnosti v pobřežních, ostrovních a nejvzdálenějších regionech a podpoře mezinárodního rozměru integrované námořní politiky.
(12)
Mezi strategické cíle integrované námořní politiky patří integrovaná námořní správa na všech úrovních; další rozvoj a provádění integrovaných strategií pro mořské oblasti, přizpůsobených zvláštním potřebám různých evropských mořských oblastí; další rozvoj průřezových nástrojů pro tvorbu integrované politiky zaměřených na zlepšení součinnosti a koordinace stávajících politik a nástrojů, a to i sdílením údajů a poznatků týkajících se námořních záležitostí:, větší zapojení zúčastněných stran do systémů integrované námořní správy; ochrana a udržitelné využívání mořských a pobřežních zdrojů; a vymezení hranic pro udržitelnost lidských činností a ochrana mořského a pobřežního prostředí a biologické rozmanitosti v kontextu rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí (5), jež představuje environmentální pilíř integrované námořní politiky, jakož i v kontextu rámcové směrnice o vodě (6).
(13)
Je důležité, aby byl program provázán s dalšími politikami Unie, jež mohou zahrnovat námořní rozměr, zejména se strukturálními fondy, transevropskou dopravní sítí, společnou rybářskou politikou, politikou v oblasti cestovního ruchu, životního prostředí a změny klimatu, rámcovým programem pro výzkum a rozvoj a s energetickou politikou.
(14)
Za účelem zajištění soudržnosti jednotlivých aspektů programu je třeba stanovit jeho obecné cíle. U každého obecného cíle by měly být vymezeny podrobnější operativní cíle. Rozdělení finančních prostředků mezi obecné cíle na období let 2011 až 2013 je rámcově uvedeno v příloze. Toto rozdělení prostředků umožňuje flexibilně zvýšit/snížit finanční prostředky obecně přidělené pro jednotlivé cíle, aniž by došlo k překročení celkového finančního krytí.
(15)
Financování ze strany Unie by mělo umožňovat podporu rozvoje integrace dohledu nad mořským prostředím v souladu s usnesením Evropského parlamentu ze dne 21. října 2010 a se závěry Rady ze dne 17. listopadu 2009 o integrovaném námořním dohledu, a to při zohlednění plánu vytváření společného prostředí pro sdílení informací (CISE) v námořním prostoru EU. Vyčleněné finanční prostředky by se však měly omezovat na rozvoj decentralizovaného systému pro výměnu informací,totiž na opatření včetně softwaru,za účelem zdokonalení rozhraní mezi systémy dohledu. Program by měl zohlednit výsledky dalších projektů týkajících se decentralizovaného systému námořního dohledu.
(16)
Provádění programu ve třetích zemích by mělo přispět k plnění rozvojových cílů přijímajících zemí a být v souladu s ostatními nástroji spolupráce Unie, včetně cílů a priorit příslušných politik Unie a unijního acquis a příslušných mezinárodních úmluv.
(17)
Program by měl doplňovat stávající a budoucí finanční nástroje, které na podporu ochrany a udržitelného využívání oceánů, moří a pobřeží poskytuje Unie a členské státy na celostátní a nižší úrovni, měl by být s těmito nástroji v souladu a měl by napomáhat podpoře účinnější spolupráce mezi členskými státy a jejich pobřežními, ostrovními a nejvzdálenějšími regiony a zohledňovat priority a pokrok celostátních a místních projektů.
(18)
Akcemi stanovenými v programu by měly být doplněny další akce Unie, aby se zajistilo soudržné provádění právních aktů Unie týkajících se příslušných odvětvových politik a zároveň se zabránilo zdvojování činností.
(19)
Je také nutné stanovit pravidla upravující plánování opatření, způsobilost výdajů, úroveň finanční pomoci Unie, hlavní podmínky, za kterých by měla být poskytována, a celkový rozpočet programu.
(20)
Program by měl být prováděn v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (7) (dále jen „finanční nařízení“), a s nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (8).
(21)
Toto nařízení stanoví finanční krytí víceletého programu, které představuje pro rozpočtový orgán při ročním rozpočtovém procesu hlavní referenční hodnotou ve smyslu bodu 37 Interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí ze dne 17. května 2006 o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (9).
(22)
Aby mohla Komise snadněji sledovat provádění tohoto nařízení, mělo by být možné financovat výdaje související se sledováním, kontrolami a hodnocením.
(23)
Roční pracovní programy sestavované pro provádění programu by měly být přijímány Komisí v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (10).
(24)
V souvislosti s akcemi financovanými v rámci tohoto nařízení je nutné zajistit ochranu finančních zájmů Unie použitím nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (11), nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (12) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (13).
(25)
Pro zajištění účelnosti financování ze strany Unie by měly být akce financované v rámci tohoto nařízení pravidelně vyhodnocovány.
(26)
Žádná z akcí stanovených v rámci programu by neměla vyžadovat použití dalšího právního základu.
(27)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků akcí financovaných v rámci programu lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se zavádí program na podporu opatření, která mají dále podporovat další rozvoj a provádění integrované námořní politiky Unie (dále jen „program“).
Integrovaná námořní politika Unie podporuje prostřednictvím soudržných politik v námořní oblasti a příslušné mezinárodní spolupráce koordinovaný a soudržný proces rozhodování s cílem maximalizovat udržitelný rozvoj, hospodářský růst a sociální soudržnost členských států, zejména s ohledem na pobřežní, ostrovní a nejvzdálenější regiony v Unii, jakož i nejrůznější námořní odvětví.
Program podporuje udržitelné využívání moří a oceánů a rozšiřování vědeckých poznatků.
Článek 2
Obecné cíle
Program má tyto obecné cíle:
a)
podporovat rozvoj a uplatňování integrované správy námořních a pobřežních záležitostí;
b)
přispívat k rozvoji meziodvětvových nástrojů, konkrétně územního plánování námořních prostor, společného prostředí pro sdílení informací a poznatků v námořní oblasti týkajících se oceánů, moří a pobřežních regionů v Unii a hraničících s Unií, s cílem rozvíjet součinnost a podporovat politiky týkající se moří nebo pobřeží, zejména v oblasti hospodářského rozvoje, zaměstnanosti, ochrany životního prostředí, výzkumu, námořní bezpečnosti a energetiky, a přispívat k rozvoji ekologicky šetrných námořních technologií, a to při zohlednění stávajících nástrojů a iniciativ a s jejich využitím;
c)
podporovat ochranu mořského prostředí, zejména jeho biologické rozmanitosti, a udržitelné využívání mořských a pobřežních zdrojů a dále vymezit hranice udržitelnosti lidských činností, jež mají dopad na mořské prostředí, a to zejména v kontextu směrnice 2008/56/ES (rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí);
d)
podporovat rozvoj a uplatňování strategií pro oblasti jednotlivých moří;
e)
zdokonalovat a posilovat vnější spolupráci a koordinaci ve vztahu k cílům integrované námořní politiky, a to na základě pokračování diskusí na mezinárodních fórech; v tomto ohledu je třeba naléhat na třetí země, aby ratifikovaly a prováděly Úmluvu Organizace spojených národů o mořském právu (dále jen „úmluva UNCLOS“);
f)
podporovat udržitelný hospodářský růst, zaměstnanost, inovace a nové technologie v námořních odvětvích a pobřežních, ostrovních a nejvzdálenějších regionech v Unii.
Článek 3
Operativní cíle
1. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. a) (integrovaná námořní správa) program:
a)
podporuje akce, které podněcují členské státy a regiony EU k rozvoji, zavedení nebo provádění integrované námořní správy;
b)
podporuje platformy a sítě pro meziodvětvovou spolupráci, zahrnující zástupce veřejných orgánů, místních a regionálních orgánů, průmyslu, zúčastněných stran v oblasti výzkumu, občanů, organizací občanské společnosti a sociálních partnerů;
c)
zvyšuje viditelnost integrovaného přístupu k námořním záležitostem a povědomí veřejných orgánů, soukromého sektoru a veřejnosti o tomto přístupu.
2. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. b) (meziodvětvové nástroje) program podporuje rozvoj:
a)
společného prostředí pro sdílení informací v námořní oblasti Unie, které podporuje meziodvětvovou a přeshraniční výměnu informací o dohledu propojením všech skupin uživatelů v souladu se zásadami o integrovaném dohledu nad mořským prostředím, aby se posílilo bezpečné, zabezpečené a udržitelné využívání námořního prostoru, přičemž se zohlední příslušný vývoj odvětvových politik týkajících se dohledu a případně se přispěje k jejich nezbytnému rozvoji;
b)
územního plánování námořního prostoru a integrovaného řízení pobřežních zón, což jsou dva důležité nástroje pro udržitelný rozvoj námořních a pobřežních oblastí, které přispívají k dosažení cílů řízení založeného na ekosystémovém přístupu a k rozvoji spojení mezi pevninou a mořem a usnadňují spolupráci členských států, například pokud jde o tvorbu experimentálních a jiných opatření kombinujících výrobu energie z obnovitelných zdrojů a chov ryb;
c)
komplexní, veřejně přístupné a vysoce kvalitní základny údajů a znalostí o mořích, která při využití stávajících údajů usnadňuje sdílení, opakované využívání a šíření těchto údajů a znalostí mezi různými skupinami uživatelů a zabraňuje zdvojování databází; za tímto účelem je třeba co nejlépe využít stávající programy Unie a členských států, včetně INSPIRE (14) a GMES (15).
3. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. c) (ochrana mořského prostředí) program:
a)
podporuje ochranu a zachování mořského a pobřežního prostředí a zabraňuje a omezuje znečišťování mořského prostředí, včetně odpadků v moři, s cílem postupně ukončit znečišťování;
b)
přispívá ke zdraví, biologické rozmanitosti a odolnosti mořských a pobřežních ekosystémů;
c)
usnadňuje koordinaci mezi členskými státy a dalšími aktéry při provádění ekosystémově založeného přístupu k řízení lidských činností a při uplatňování zásady předběžné opatrnosti;
d)
usnadňuje vývoj metod a standardů;
e)
podporuje akce zaměřené na zmírňování dopadů změny klimatu na mořské, pobřežní a ostrovní prostředí a na přizpůsobení se této změně, se zvláštním důrazem na oblasti, které jsou v tomto ohledu nejzranitelnější;
f)
podporuje rozvoj strategických přístupů k výzkumu za účelem posouzení současného stavu ekosystémů, a poskytuje tak základ pro ekosystémové řízení a plánování na regionální a celostátní úrovni.
4. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. d) (strategie pro mořské oblasti) program:
a)
podporuje rozvoj a provádění integrovaných strategií pro mořské oblasti, přičemž zohledňuje vyvážený přístup ve všech mořských oblastech, jakož i specifické rysy mořských a podmořských oblastí, a případně příslušných makroregionálních strategií, zejména těch, v jejichž rámci již probíhá výměna informací a zkušeností mezi jednotlivými zeměmi a již jsou zavedeny operační mezinárodní struktury;
b)
prosazuje a usnadňuje využívání součinnosti mezi vnitrostátní a regionální úrovní a úrovní Unie, sdílení informací, mimo jiné o metodách a standardech, a výměnu osvědčených postupů v oblasti námořní politiky, včetně správy této politiky a odvětvových politik, které mají dopad na regionální moře a pobřežní regiony.
5. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. e) (mezinárodní rozměr) program:
a)
podporuje pokračující úzkou spolupráci s členskými státy týkající se integrovaného přístupu uplatňovaného se třetími zeměmi a s aktéry ve třetích zemích, kteří sdílejí mořskou oblast s členskými státy Unie, jakož i činnost týkající se ratifikace a provádění úmluvy UNCLOS;
b)
podporuje dialog se třetími zeměmi s ohledem na úmluvu UNCLOS a na příslušné platné mezinárodní úmluvy, které jsou na úmluvu UNCLOS založené;
c)
podporuje výměnu osvědčených postupů, které doplňují stávající iniciativy, s ohledem na rozvoj regionálních strategií na subregionální úrovni.
Tento operativní cíl je prováděn v souladu s nástroji spolupráce Unie, přičemž se zohlední cíle vnitrostátních a regionálních rozvojových strategií.
6. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. f) (růst, zaměstnanost a inovace) program:
a)
podporuje iniciativy zaměřené na růst a zaměstnanost v námořních odvětvích a v pobřežních a ostrovních regionech;
b)
podporuje odbornou přípravu, vzdělávání a pracovní příležitosti v rámci námořních profesí;
c)
podporuje rozvoj ekologických technologií, energie z obnovitelných mořských zdrojů, ekologické námořní dopravy a námořní dopravy na krátké vzdálenosti;
d)
podporuje rozvoj pobřežního, námořního a ostrovního cestovního ruchu.
Článek 4
Způsobilé akce
V rámci programu může být v souladu s cíli uvedenými v článcích 2 a 3 poskytována finanční pomoc na následující typy akcí:
a)
projekty, včetně zkušebních projektů; studie; výzkumné a operační programy spolupráce, včetně programů vzdělávání, odborné přípravy a rekvalifikace;
b)
sdílení veřejných informací a osvědčených postupů, osvěta a související činnosti na poli komunikace a šíření informací, včetně propagačních kampaní, a akcí a tvorby a správy internetových stránek a relevantních sociálních sítí a databází;
c)
konference, semináře, pracovní setkání a fóra zúčastněných stran;
d)
sdílení, sledování a vizualizace významného množství údajů, osvědčených postupů a databází týkajících se regionálních projektů financovaných Unií a zajištění veřejného přístupu k nim, případně též prostřednictvím sekretariátu zřízeného za jedním nebo několika z uvedených účelů, což usnadní přijímání společných jednotných standardů, pokud jde o sběr a zpracovávání údajů;
e)
akce související s průřezovými nástroji, včetně zkušebních projektů.
Článek 5
Druh finančního zásahu
1. Finanční pomoc Unie může mít tyto právní formy:
a)
granty, u nichž maximální míra spolufinancování jednotlivých akcí ze strany Unie činí 80 %;
b)
smlouvy na veřejné zakázky;
c)
správní ujednání se Společným výzkumným střediskem.
2. V rámci programu mohou být poskytovány jak granty na akce, tak provozní granty. Není-li ve finančním nařízení stanoveno jinak, vyberou se příjemci grantů nebo úspěšní uchazeči o veřejné zakázky na základě výzvy k předkládání návrhů nebo nabídkového řízení.
Článek 6
Příjemci
1. Finanční pomoc v rámci programu lze prioritně poskytnout fyzickým nebo právnickým osobám, které se řídí soukromým či veřejným právem některého z členských států nebo právem Unie.
2. Příjemci programu mohou být i třetí země, zúčastněné strany v třetích zemích sdílející mořskou oblast s členskými státy Unie a mezinárodní organizace nebo subjekty, které sledují jeden nebo více obecných a operativních cílů uvedených v článcích 2 a 3. Do opatření musí být vždy zapojeni účastníci z Unie.
3. Podmínky způsobilosti k účasti v řízení se stanoví v rámci příslušné výzvy k předkládání návrhů nebo nabídkového řízení.
Článek 7
Zásady provádění
1. Akce financované v rámci programu nejsou způsobilé pro získání pomoci z jiných finančních nástrojů Unie. Usiluje se o součinnost a doplňkovost s dalšími nástroji Unie. Akce v rámci programu doplňují provádění příslušných odvětvových politik.
2. Komise zajistí, aby jí žadatelé o finanční pomoc v rámci programu a příjemci této pomoci poskytovali souhrnné informace o financování akcí. Finanční pomoc z programu bude poskytována pouze tehdy, pokud nebudou k dispozici jiné možnosti financování z Unie.
3. Činnosti podporované z programu musí odpovídat cílům a politikám Unie do roku 2020 a 2050. Využívat program mohou všechny členské státy, námořní odvětví a pobřežní, ostrovní a nejvzdálenější regiony a vytváří se skutečná evropská přidaná hodnota. Ve vztahu k financování akcí v jednotlivých oblastech moří je třeba usilovat o odpovídající regionální vyváženost.
4. Akce podporované v rámci programu musí podněcovat a posilovat dialog, spolupráci a koordinaci s členskými státy, regiony EU, zúčastněnými stranami, občany, organizacemi občanské společnosti a sociálními partnery a mezi nimi a současně zajišťovat naprostou transparentnost.
5. Akce podporované v rámci programu musí usnadňovat využívání součinnosti, sdílení informací a výměnu metod, standardů a osvědčených postupů.
6. Při provádění programu se uplatňují principy řádné správy a transparentnosti rozhodovacích procesů a program se snaží přispět k transparentnosti a řádné správě ve všech souvisejících odvětvových politikách na úrovni Unie a na vnitrostátní a regionální úrovni.
Článek 8
Prováděcí postupy
1. Komise provádí program v souladu s finančním nařízením.
2. Pro účely provádění programu v souladu s cíli uvedenými v článcích 2 a 3 přijímá Komise roční pracovní programy postupem podle čl. 14 odst. 2.
Článek 9
Rozpočtové zdroje
1. Finanční krytí pro provádění programu v období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2013 se stanoví na 40 000 000 EUR.
2. Rozpočtové zdroje přidělované na program se zaznamenávají do ročních rozpočtových prostředků souhrnného rozpočtu Unie. Roční rozpočtové položky schvaluje rozpočtový orgán v mezích finančního rámce.
3. Rámcové rozdělení finančních prostředků mezi obecné cíle uvedené v článku 2 je uvedeno v příloze.
Článek 10
Technická pomoc
1. Až 1 % finančního krytí stanoveného v článku 9 může být použito také na úhradu nutných výdajů souvisejících s jakoukoli přípravnou akcí, sledováním, kontrolou, auditem a hodnocením, které jsou přímo nezbytné pro účelné a účinné provádění způsobilých akcí podle tohoto nařízení a pro dosažení cílů, které jsou v něm stanoveny.
2. Činnosti uvedené v odstavci 1 mohou zahrnovat zejména studie, setkání odborníků, výdaje na nástroje, systémy a sítě v oblasti informatiky a jakoukoli další technickou, vědeckou a administrativní pomoc a odborné znalosti, které bude Komise potřebovat k provádění tohoto nařízení.
Článek 11
Sledování
1. Každý příjemce finanční pomoci Komisi předkládá technické a finanční zprávy o pokroku prací financovaných programem. Do tří měsíců od dokončení každého projektu se předloží rovněž závěrečná zpráva.
2. Aniž jsou dotčeny kontroly prováděné Účetním dvorem v součinnosti s příslušnými vnitrostátními orgány kontroly účetnictví nebo s příslušnými vnitrostátními místy podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouvy o fungování EU“) nebo jakékoli inspekce prováděné podle čl. 322 odst. 1 písm. b) Smlouvy o fungování EU, provádějí úředníci a další zaměstnanci Komise u projektů a dalších opatření financovaných v rámci programu kontroly na místě včetně namátkových kontrol, zejména za účelem ověření souladu s cíli programu a způsobilosti akcí podle článků 2, 3 a 4 tohoto nařízení.
3. Smlouvy a dohody uzavřené na při provádění tohoto nařízení obsahují zejména ustanovení o dohledu a finanční kontrole ze strany Komise nebo jakéhokoli Komisí pověřeného zástupce a o kontrolách Účetního dvora, v případě potřeby prováděných na místě.
4. Každý příjemce finanční pomoci uchovává veškeré podklady k výdajům na daný projekt po dobu pěti let od uskutečnění poslední platby týkající se každého projektu tak, aby byly k dispozici Komisi.
5. V případě potřeby Komise na základě výsledků zpráv a namátkových kontrol uvedených v odstavcích 1 a 2 upraví rozsah nebo podmínky přidělení původně schválené finanční pomoci, jakož i časový rozvrh plateb.
6. Komise ověří, zda jsou akce financované programem prováděny řádně, zda odpovídají opatřením v rámci jiných odvětvových politik a nástrojů a zda jsou v souladu s tímto nařízením a finančním nařízením.
Článek 12
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise zajistí, aby při provádění akcí financovaných programem byly chráněny finanční zájmy Unie prostřednictvím:
a)
uplatňování preventivních opatření proti podvodům, korupci a jakémukoli jinému protiprávnímu jednání;
b)
účinných kontrol;
c)
zpětného získávání neoprávněně vyplacených částek a
d)
uplatňování účinných, přiměřených a odrazujících sankcí v případě zjištění nesrovnalostí.
2. Pro účely odstavce 1 postupuje Komise v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 2988/95, nařízením (Euratom, ES) č. 2185/96 a nařízením (ES) č. 1073/1999.
3. Komise sníží, pozastaví nebo získá zpět částku finanční pomoci poskytnutou na akci, jestliže shledá nesrovnalosti, včetně nesouladu s tímto nařízením nebo s jednotlivým rozhodnutím nebo smlouvou či dohodou, na jejichž základě byla finanční pomoc poskytnuta, nebo pokud vyjde najevo, že akce doznala změny, která je v rozporu s její povahou nebo podmínkami pro provádění, aniž by byla Komise předem požádána o schválení.
4. Pokud nebyly dodrženy lhůty nebo pokud pokrok dosažený při provádění akce opodstatňuje pouze část přidělené finanční pomoci, požádá Komise příjemce pomoci, aby ve stanovené lhůtě předložil své vyjádření. Neposkytne-li příjemce uspokojivou odpověď, může Komise zrušit zbývající část finanční pomoci a požadovat vrácení již vyplacených částek.
5. Veškeré neoprávněně vyplacené částky se vrátí Komisi. K částkám, které nejsou vráceny včas a v souladu s podmínkami stanovenými ve finančním nařízení, se přičte úrok.
6. Pro účely tohoto článku se „nesrovnalostí“ rozumí jakékoli porušení právního předpisu Unie nebo nedodržení smluvního závazku, které vyplývá z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu a v jehož důsledku je nebo by mohl být formou neoprávněného výdaje poškozen souhrnný rozpočet Unie nebo rozpočty Unií spravované.
Článek 13
Podávání zpráv, hodnocení a prodloužení
1. Komise o své práci pravidelně a bez prodlení informuje Evropský parlament a Radu.
2. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě:
a)
nejpozději 31. prosince 2012 zprávu o pokroku; tato zpráva o pokroku obsahuje hodnocení dopadu programu na další politiky Unie;
b)
nejpozději 31. prosince 2014 zprávu o hodnocení ex post.
3. Komise případně předloží legislativní návrh na prodloužení programu na období po roce 2013 spolu s odpovídajícím finančním krytím.
Článek 14
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 15
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. listopadu 2011.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1255/2011
av den 30 november 2011
om inrättande av ett program för att stödja den fortsatta utvecklingen av en integrerad havspolitik
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 43.2, 91.1, 100.2, 173.3, 175, 188, 192.1, 194.2 och 195.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och
av följande skäl:
(1)
I enlighet med kommissionens meddelande till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén av den 10 oktober 2007 om en integrerad havspolitik för Europeiska unionen (nedan kallat kommissionens meddelande) är det främsta målet med unionens integrerade havspolitik att utveckla och genomföra ett integrerat, samordnat, enhetligt, transparent och hållbart beslutsfattande i frågor som rör hav, kustområden, öområden och yttersta randområden samt havsrelaterade sektorer.
(2)
I den handlingsplan som åtföljer kommissionens meddelande föreslår kommissionen ett antal åtgärder som ska vara första steget i genomförandet av en ny, integrerad havspolitik för unionen.
(3)
I kommissionens lägesrapport om EU:s integrerade havspolitik av den 15 oktober 2009 sammanfattas de huvudsakliga resultat som fram till den dagen uppnåtts inom den integrerade havspolitiken och anger riktningen för nästa fas i genomförandet.
(4)
I sina slutsatser av den 16 november 2009 om en integrerad havspolitik betonade rådet betydelsen av finansiering för den fortsatta utvecklingen och genomförandet av den integrerade havspolitiken och uppmanade kommissionen att lägga fram de förslag som behövs för att man inom ramen för nuvarande budgetplan ska kunna finansiera åtgärder som rör den integrerade havspolitiken, så att dessa kan träda i kraft senast 2011.
(5)
I sin resolution av den 21 oktober 2010 med titeln ”En integrerad havspolitik - utvärdering av gjorda framsteg och nya utmaningar” gav Europaparlamentet sitt uttryckliga stöd till kommissionens uttalade avsikt att under de kommande två åren finansiera den integrerade havspolitiken med 50 miljoner EUR, i syfte att bygga vidare på tidigare projekt när det gäller politisk inriktning, styrning, hållbarhet och övervakning.
(6)
Den finansieringsram för den integrerade havspolitiken som fastställs i denna förordning tar hänsyn till såväl den rådande ekonomiska nedgången som till att detta är det första operativa program som uttryckligen är ägnat genomförandet av den integrerade havspolitiken.
(7)
Det krävs fortsatt unionsfinansiering för att unionen ska kunna genomföra och vidareutveckla den integrerade havspolitiken i enlighet med Europaparlamentets resolution av den 20 maj 2008 om en integrerad havspolitik för Europeiska unionen (4) och arbeta för att nå de övergripande mål som angavs i kommissionens meddelande, som bekräftades i lägesrapporten från oktober 2009 och godkändes av rådet i dess slutsatser av den 16 november 2009.
(8)
Eftersom inte alla den integrerade havspolitikens prioriteringar och mål omfattas av befintliga unionsinstrument, till exempel Sammanhållningsfonden, Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska fiskerifonden, sjunde ramprogrammet för verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration, instrumentet för stöd inför anslutningen och det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet, är det därför nödvändigt att inrätta ett program för att stödja den fortsatta utvecklingen av den integrerade havspolitiken (nedan kallat programmet).
(9)
Utan att det föregriper de kommande förhandlingarna om den fleråriga budgetramen för tiden efter 2013 måste tillräckliga medel göras tillgängliga för att man ska kunna utveckla och uppfylla målen för den integrerade havspolitiken utan att använda medel som har öronmärkts för andra politikområden, och samtidigt främja en hållbar utveckling i unionens havsområden, däribland öområden och yttersta randområden. Därför är det nödvändigt att inkludera den integrerade havspolitiken i den fleråriga budgetramen för tiden efter 2013. Dessutom bör ett förslag läggas fram om programmets förlängning efter 2013, tillsammans med ett förslag till lämplig finansieringsram.
(10)
En utveckling av den havspolitiska dagordningen genom ekonomiskt stöd till åtgärder inom ramen för den integrerade havspolitiken kommer väsentligt att påverka den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen.
(11)
Unionens finansiering bör stödja det förberedande arbetet med åtgärder för att främja den integrerade havspolitikens strategiska mål, samtidigt som vederbörlig hänsyn tas till deras kumulativa effekter utifrån den ekosystembaserade strategin, till hållbar ”blå” ekonomisk tillväxt, sysselsättning, innovation och konkurrenskraft i kustområden, öområden och yttersta randområden och till främjandet av den integrerade havspolitikens internationella dimension.
(12)
Den integrerade havspolitikens strategiska mål omfattar en integrerad havsförvaltning på alla nivåer, fortsatt utveckling och genomförande av integrerade havsområdesstrategier skräddarsydda för Europas olika havsområdens specifika behov, vidareutveckling av övergripande verktyg för ett integrerat beslutsfattande i syfte att förbättra synergier och samordning mellan befintliga politikområden och instrument, bland annat genom utbyte av havsrelaterade uppgifter och kunskaper, ökat deltagande från berörda parters sida i integrerade havsförvaltningssystem, skydd och hållbart utnyttjande av kust- och havsresurser och fastställande av gränserna för hållbar mänsklig verksamhet samt skydd av havs- och kustmiljön och den biologiska mångfalden inom ramen för ramdirektivet om en marin strategi (5), som utgör miljöpelaren i den integrerade havspolitiken, och ramdirektivet om vatten (6).
(13)
Det är viktigt att programmet samordnas med unionens övriga politikområden med en maritim dimension, särskilt strukturfonderna, de transeuropeiska transportnäten, den gemensamma fiskeripolitiken, turismen, miljö- och klimatpolitiken, ramprogrammet för forskning och utveckling samt energipolitiken.
(14)
Allmänna mål bör anges i syfte att säkerställa samstämmighet mellan programmets olika delar. För varje allmänt mål bör närmare operativa mål fastställas. Fördelningen av medel bland de allmänna målen för perioden 2011-2013 anges i bilagan. Denna fördelning ger flexibilitet att öka/minska det övergripande anslaget per mål utan att överskrida den totala finansieringsramen.
(15)
Med hjälp av finansiering från unionen bör det vara möjligt att stödja utvecklingen av en integrerad övervakning till sjöss i linje med Europaparlamentets resolution av den 21 oktober 2010 och rådets slutsatser av den 17 november 2009 om en integrerad övervakning till sjöss, med beaktande av färdplanen för inrättandet av en gemensam miljö för informationsutbyte för EU:s sjöbevakningsområde (Cise). Dessa särskilt avsatta medel bör därför begränsas till utvecklingen av ett decentraliserat informationsutbytessystem, det vill säga åtgärder som inbegriper programvara, för att öka gränssnittet mellan övervakningssystemen. Programmet bör beakta resultaten från andra projekt som rör decentraliserade system för övervakning till sjöss.
(16)
Genomförandet av programmet i tredjeländer bör bidra till mottagarlandets utvecklingsmål och vara förenligt med unionens andra samarbetsinstrument, bland annat unionspolitikens mål och prioriteringar, unionens regelverk och relevanta internationella konventioner.
(17)
Programmet bör komplettera och överensstämma med befintliga och framtida finansiella instrument som unionen och medlemsstaterna tillhandahåller på nationell, regional eller lokal nivå för att främja skyddet och en hållbar användning av hav och kuster, och bidra till att främja samarbetet mellan medlemsstaterna och deras kustområden, öområden och yttersta randområden, samtidigt som hänsyn ska tas till nationella och lokala projekts prioritetsordning och framåtskridande.
(18)
De åtgärder som planeras inom programmet bör komplettera andra unionsåtgärder i syfte att säkerställa ett enhetligt genomförande av unionens rättsakter för relevant sektorspolitik samtidigt som dubbelarbete undviks.
(19)
Det är också nödvändigt att fastställa regler för planeringen av åtgärderna, stödberättigande kostnader, unionens stödnivå, de huvudsakliga villkoren för stödet och den övergripande budgeten för programmet.
(20)
Programmet bör genomföras i enlighet med rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (7) (nedan kallad budgetförordningen), och kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (8).
(21)
Genom denna förordning inrättas en finansieringsram för det fleråriga programmet som ska utgöra särskild referens för budgetmyndigheten enligt punkt 37 i det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning (9).
(22)
För att hjälpa kommissionen att övervaka genomförandet av denna förordning bör det vara möjligt att finansiera kostnader för övervakning, kontroll och utvärdering.
(23)
Det årliga arbetsprogram som ska inrättas för att genomföra programmet bör antas av kommissionen i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (10).
(24)
När det gäller de åtgärder som finansieras inom ramen för denna förordning är det nödvändigt att se till att unionens finansiella intressen skyddas genom tillämpning av rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (11), rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter (12), och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) (13).
(25)
För att säkerställa att unionens finansiering är ändamålsenlig bör de åtgärder som finansieras inom ramen för denna förordning utvärderas regelbundet.
(26)
Det förutsätts att ingen av de åtgärder som planeras inom ramen för programmet kommer att kräva åberopandet av någon ytterligare rättslig grund.
(27)
Eftersom målen för denna förordning inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av omfattningen och effekterna av de åtgärder som ska finansieras inom ramen för programmet, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
Genom denna förordning inrättas ett program för att stödja åtgärder som är ämnade att främja vidareutvecklingen och genomförandet av unionens integrerade havspolitik (nedan kallat programmet).
Unionens integrerade havspolitik ska främja ett samordnat och konsekvent beslutsfattande i syfte att maximera hållbar utveckling, ekonomisk tillväxt och social sammanhållning i medlemsstaterna, särskilt vad gäller unionens kustområden, öområden och yttersta randområden samt havsrelaterade sektorer genom en enhetlig havsrelaterad politik och relevant internationellt samarbete.
Programmet ska stödja en hållbar användning av haven och en utvidgning av den vetenskapliga kunskapen.
Artikel 2
Allmänna mål
Programmets allmänna mål ska vara att
a)
främja utvecklingen och genomförandet av en integrerad förvaltning av havs- och kustfrågor,
b)
bidra till utvecklingen av sektorsövergripande verktyg, det vill säga fysisk planering i kust- och havsområden, den integrerade miljön för informationsutbyte (Cise) och marinkunskap om hav och kustområden inom och gränsande till unionen, för att utveckla synergier och stödja havs- eller kustrelaterad politik, särskilt inom områdena ekonomisk utveckling, sysselsättning, miljöskydd, forskning, sjösäkerhet, energi och utveckling av grön havsteknik, varvid man ska beakta och bygga vidare på befintliga verktyg och initiativ,
c)
främja skydd av den marina miljön och då i synnerhet dess biologiska mångfald och en hållbar användning av havs- och kustresurser samt närmare definiera hållbarhetens gränser för sådan mänsklig verksamhet som kan påverka havsmiljön, särskilt inom ramen för direktiv 2008/56/EG (ramdirektivet om en marin strategi),
d)
stödja utvecklingen och genomförandet av havsområdesstrategier,
e)
förbättra och öka det internationella samarbetet och samordningen av den integrerade havspolitikens mål, genom att föra debatten framåt i internationella forum; i detta avseende ska tredjeländer uppmanas att ratificera och genomföra Förenta nationernas havsrättskonvention (Unclos),
f)
stödja hållbar ekonomisk tillväxt, sysselsättning, innovation och ny teknik i maritima sektorer och i unionens kustområden, öområden och yttersta randområden.
Artikel 3
Operativa mål
1. Inom ramen för målet i artikel 2 a (integrerad havsförvaltning) ska programmet
a)
främja åtgärder som uppmuntrar medlemsstater och EU-regioner att utveckla, införa eller tillämpa en integrerad havsförvaltning,
b)
främja sektorsövergripande plattformar och nätverk för samarbete, däribland företrädare för statliga, regionala och lokala myndigheter, näringslivet, forskarvärlden, medborgarna, samhällsorganisationer och arbetsmarknadens parter,
c)
öka synligheten för ett integrerat förhållningssätt till havsfrågor samt öka medvetenheten om dessa bland myndigheter, inom den privata sektorn och hos allmänheten.
2. Inom ramen för målet i artikel 2 b (sektorsövergripande verktyg) ska programmet främja utvecklingen av
a)
den gemensamma miljön för informationsutbyte för unionens sjöbevakningsområde som främjar sektorsövergripande och gränsöverskridande informationsutbyte om övervakning, som kopplar samman alla användargrupper i enlighet med principerna för den integrerade övervakningen till sjöss i syfte att stärka en trygg, säker och hållbar användning av havsområdet, där hänsyn tas till den sektorspolitiska utvecklingen när det gäller övervakning och som i tillämpliga fall bidrar till dess nödvändiga vidareutveckling,
b)
fysisk planering i kust- och havsområden och en integrerad förvaltning av kustområden, som båda är viktiga verktyg för en hållbar utveckling av marina områden och kustområden och båda bidrar till syftena med en ekosystembaserad förvaltning och utveckling av förbindelserna mellan land och hav samt underlättar samarbetet mellan medlemsstaterna till exempel när det gäller att utveckla insatser, även som experiment, där produktion av förnybar energi och fiskodling kombineras,
c)
en omfattande och offentligt tillgänglig, högkvalitativ data- och kunskapsbas om havsfrågor som underlättar utbyte, återanvändning och spridning av dessa data och kunskaper till olika användargrupper med användning av befintliga data, så att en dubblering av databaserna undviks; i detta syfte ska befintliga unions- och medlemsstatsprogram, t.ex. Inspire (14) och GMES (15), användas på bästa sätt.
3. Inom ramen för målet i artikel 2 c (skydd av den marina miljön) ska programmet
a)
stödja skyddet för och bevarandet av havs- och kustmiljön samt förhindra och minska utsläppen till den marina miljön, inbegripet marint avfall, i syfte att fasa ut föroreningarna,
b)
bidra till hälsa, biologisk mångfald och återhämtningsförmåga inom ekosystem i havet och längs kusterna,
c)
underlätta samordningen mellan medlemsstaterna och andra aktörer när det gäller att tillämpa dels ett ekosystembaserat förhållningssätt till förvaltningen av mänsklig verksamhet, dels försiktighetsprincipen,
d)
underlätta utvecklingen av metoder och standarder,
e)
främja insatser för att mildra klimatförändringarnas påverkan på miljön i havs-, kust- och öområden samt för anpassning till dessa, och då särskilt fokusera på de områden som är mest utsatta för klimatförändringarna,
f)
stödja utvecklingen av strategier för forskning som syftar till att utvärdera nuläget för ekosystemen för att få en utgångspunkt för ekosystembaserad förvaltning och regional och nationell planering.
4. Inom ramen för målet i artikel 2 d (havsområdesstrategier) ska programmet
a)
stödja utvecklingen och genomförandet av integrerade havsområdesstrategier, med hänsyn till ett balanserat synsätt i alla havsområden samt havsområdenas och delhavsområdenas särdrag, samt i tillämpliga fall av relevanta makroregionala strategier, i synnerhet i de fall där utbytet av information och erfarenheter från olika länder redan har införts och där det finns operativa multinationella strukturer,
b)
främja och underlätta utnyttjandet av synergier mellan nationella och regionala nivåer och unionsnivån, utbyta information, bland annat om metoder och standarder, och bästa praxis i fråga om havspolitiken, inbegripet dess förvaltning och sektorspolitiska områden som påverkar regionala hav och kustområden.
5. Inom ramen för målet i artikel 2 e (den internationella dimensionen) ska programmet:
a)
uppmuntra fortsatt nära samarbete med medlemsstaterna om ett integrerat arbetssätt med tredjeländer och aktörer i tredjeländer som har ett havsområde gemensamt med unionens medlemsstater, inbegripet om ratificeringen och genomförandet av Unclos,
b)
uppmuntra dialogen med tredjeländer med beaktande av Unclos och relevanta internationella konventioner som bygger på Unclos,
c)
uppmuntra utbyte av bästa praxis som kompletterar nuvarande initiativ, med beaktande av utvecklingen av regionala strategier på subregional nivå.
Detta operativa mål ska eftersträvas i enlighet med unionens samarbetsinstrument, och hänsyn ska tas till målen i nationella och regionala utvecklingsstrategier.
6. Inom ramen för målet i artikel 2 f (tillväxt, sysselsättning och innovation) ska programmet:
a)
främja initiativ för tillväxt och sysselsättning i havsrelaterade sektorer samt i kust- och öregioner,
b)
främja möjligheter till utbildning, undervisning och karriär i havsrelaterade yrken,
c)
främja utveckling av miljövänlig teknik, marina källor till förnybar energi, grön sjöfart och närsjöfart,
d)
främja utvecklingen av turism i havsrelaterade sektorer, kust- och öområden.
Artikel 4
Stödberättigande åtgärder
Inom programmet får finansiellt stöd ges till följande typer av åtgärder i enlighet med målen i artiklarna 2 och 3:
a)
projekt, inbegripet testprojekt, studier, forskning och operativa samarbetsprogram, inbegripet utbildnings-, yrkesutbildnings- och omskolningsprogram,
b)
offentlig information och utbyte av bästa metoder, informationskampanjer och därmed förenade kommunikations- och spridningsåtgärder, inklusive reklamkampanjer och evenemang samt utveckling och underhåll av webbplatser samt av relevanta sociala nätverk och databaser,
c)
konferenser, seminarier, studiegrupper och forum för berörda parter,
d)
samkörning, övervakning och visualisering av samt säkerställande av offentlig tillgång till stora mängder uppgifter, bästa metoder och databaser om unionsfinansierade regionala projekt, i förekommande fall genom ett sekretariat som inrättats för ett eller flera av dessa ändamål vilket kommer att underlätta antagandet av gemensamma, enhetliga standarder för insamling och bearbetning av uppgifter,
e)
åtgärder som rör övergripande verktyg, bland annat testprojekt.
Artikel 5
Typ av finansiell medverkan
1. Unionens finansiella stöd får anta följande rättsliga former:
a)
Bidrag, varvid medfinansieringen från unionens sida ska uppgå till högst 80 % per insats.
b)
Offentliga kontrakt.
c)
Administrativa arrangemang med det gemensamma forskningscentrumet.
2. Bidrag kan inom programmet beviljas både för åtgärder och som driftsstöd. Såvida inget annat framgår av budgetförordningen ska mottagarna av bidragen eller vinnarna av de offentliga kontrakten väljas ut efter en inbjudan att lämna förslag eller anbud.
Artikel 6
Stödmottagare
1. Finansiellt stöd inom programmet får med prioritet beviljas fysiska eller juridiska personer, som omfattas av någon medlemsstats privat- eller offentligrättsliga bestämmelser eller unionslagstiftningen.
2. Stöd inom programmet får även beviljas tredjeländer och berörda parter i tredjeländer som delar ett havsområde med unionens medlemsstater samt internationella organisationer eller organ som arbetar för att nå ett eller flera av de allmänna och operativa mål som anges i artiklarna 2 och 3. Åtgärderna måste alltid omfatta deltagare från unionen.
3. Behörighetskraven för att delta i ett förfarande ska anges i inbjudan att lämna förslag eller anbud.
Artikel 7
Principer för genomförandet
1. Åtgärder som finansieras inom ramen för programmet ska inte berättiga till stöd från något annat av unionens finansieringsinstrument. Synergi och komplementaritet med andra instrument inrättade av unionen ska eftersträvas. Åtgärderna inom programmet ska komplettera genomförandet av relevant sektorspolitik.
2. Kommissionen ska se till att de som ansöker om finansiellt stöd inom ramen för programmet och de som är berättigade till sådant stöd tillhandahåller heltäckande uppgifter om åtgärdernas finansiering. Finansiellt stöd från programmet ska endast tillhandahållas om andra unionsmedel inte finns tillgängliga.
3. De åtgärder som stöds av programmet ska motsvara unionens mål och politik för 2020 och 2050. Alla medlemsstater, havsrelaterade sektorer, kustområden, öområden och yttersta randområden ska kunna dra nytta av programmet, som också ska ge ett verkligt europeiskt mervärde. Vid finansiering av åtgärder i de olika havsområdena ska man sträva efter att nå en lämplig regional balans.
4. De åtgärder som stöds av programmet ska främja och fördjupa dialogen, samarbetet och samordningen med och mellan medlemsstater, EU-regioner, berörda parter, allmänheten, samhällsorganisationer och arbetsmarknadens parter samtidigt som man garanterar fullständig insyn.
5. De åtgärder som stöds av programmet ska underlätta utnyttjandet av synergier samt utbytet av information, metoder, standarder och bästa praxis.
6. Principen om god förvaltning och insyn i beslutsprocessen ska genomsyra genomförandet av programmet, som även ska bidra till insyn och god förvaltning på europeisk, nationell och regional nivå inom all närliggande sektorspolitik.
Artikel 8
Genomförandeförfaranden
1. Kommissionen ska genomföra programmet i enlighet med budgetförordningen.
2. För att genomföra programmet, i enlighet med de mål som anges i artiklarna 2 och 3, ska kommissionen anta årliga arbetsprogram i enlighet med det förfarande som avses i artikel 14.2.
Artikel 9
Budgetmedel
1. Finansieringsramen för genomförandet av programmet ska fastställas till 40 000 000 EUR för perioden 1 januari 2011-31 december 2013.
2. De budgetmedel som anslagits för programmet ska ingå som årliga anslag i unionens allmänna budget. De årliga anslagen ska godkännas av budgetmyndigheten inom ramen för budgetramen.
3. Fördelningen av medlen bland de allmänna mål som fastställs i artikel 2 anges i bilagan.
Artikel 10
Tekniskt stöd
1. Upp till 1 % av den finansieringsram som fastställs i artikel 9 får också täcka nödvändiga utgifter för förberedande åtgärder, övervakning, kontroll, revision eller utvärdering som är direkt nödvändiga för att kunna genomföra åtgärder som är stödberättigade enligt denna förordning på ett effektivt och ändamålsenligt sätt och för att uppnå denna förordnings mål.
2. De åtgärder som avses i punkt 1 kan till exempel omfatta studier, expertmöten, utgifter för informationstekniska verktyg, system och nätverk och annat tekniskt, vetenskapligt och administrativt stöd och expertkunnande i enlighet med kommissionens krav för genomförandet av denna förordning.
Artikel 11
Övervakning
1. För de åtgärder som finansieras inom programmet ska varje stödmottagare till kommissionen lämna tekniska och finansiella rapporter om hur arbetet fortskrider. En slutrapport ska också lämnas inom tre månader efter slutförandet av varje projekt.
2. Utan att det påverkar revisionsrättens och behöriga nationella revisionsorgans granskningar i enlighet med artikel 287 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), eller kontroller som genomförs i enlighet med artikel 322.1 b i EUF-fördraget, ska tjänstemän eller annan personal vid kommissionen genomföra kontroller på plats, bland annat stickprovskontroller av projekt och andra åtgärder som finansieras inom programmet, särskilt för att kontrollera att de är förenliga med programmets mål och att åtgärderna är stödberättigande i enlighet med artiklarna 2, 3 och 4 i denna förordning.
3. Kommissionen ska se till att kontrakt och avtal som följer av genomförandet av denna förordning särskilt innehåller bestämmelser om övervakning och finansiell kontroll som ska utföras av kommissionen eller med kommissionens bemyndigande, och om revision som ska utföras av revisionsrätten, om nödvändigt genom kontroller på plats.
4. Varje mottagare av finansiellt stöd ska ge kommissionen tillgång till alla verifikationer som avser projektutgifter under fem år från den sista utbetalningen till det projektet.
5. På grundval av de rapporter och stickprovskontroller som avses i punkterna 1 och 2 ska kommissionen vid behov anpassa storleken på eller villkoren för tilldelning av det ursprungligen godkända finansiella stödet samt tidsplanen för utbetalningarna.
6. Kommissionen ska kontrollera att de åtgärder som finansieras inom ramen för programmet genomförs korrekt och är förenliga med åtgärder inom annan sektoriell politik och andra sektoriella instrument och överensstämmer med denna förordning och budgetförordningen.
Artikel 12
Skydd av unionens finansiella intressen
1. Kommissionen ska säkerställa att unionens finansiella intressen skyddas vid genomförandet av åtgärder som finansieras inom ramen för programmet genom att
a)
vidta förebyggande åtgärder mot bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet,
b)
genomföra effektiva kontroller,
c)
återkräva felaktigt utbetalda belopp, och
d)
tillämpa effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner, om oegentligheter upptäcks.
2. Vid tillämpningen av punkt 1 ska kommissionen agera i enlighet med förordning (EG, Euratom) nr 2988/95, förordning (EG, Euratom) nr 2185/96 och förordning (EG) nr 1073/1999.
3. Kommissionen ska minska, hålla inne eller återkräva det finansiella stöd som beviljats för en åtgärd om det visar sig att oegentligheter har förekommit, inklusive bristande efterlevnad av denna förordning, det enskilda beslutet eller kontraktet eller avtalet om beviljande av finansiellt stöd, eller om det visar sig att åtgärden ändrats på ett sätt som står i strid med projektets karaktär eller genomförandevillkor, utan att kommissionens godkännande har begärts.
4. Om tidsfristerna inte har iakttagits eller om åtgärdens genomförande utvecklas så att endast en del av det tilldelade finansiella stödet är berättigat, ska kommissionen be stödmottagaren att inkomma med ett yttrande inom en viss tid. Om stödmottagaren inte ger något tillfredsställande svar, får kommissionen inställa utbetalningen av det återstående finansiella stödet och begära återbetalning av belopp som redan har betalats ut.
5. Alla felaktigt utbetalda belopp ska återbetalas till kommissionen. Ränta ska läggas till belopp som inte återbetalas i tid, i enlighet med villkoren i budgetförordningen.
6. I denna artikel avses med oegentlighet varje överträdelse av en bestämmelse i unionsrätten eller åsidosättande av en avtalsenlig skyldighet som är följden av en ekonomisk aktörs handling eller underlåtenhet och som genom en otillbörlig utgift har lett till eller skulle kunna leda till en negativ ekonomisk effekt för unionens allmänna budget eller för de budgetar som unionen förvaltar.
Artikel 13
Rapportering, utvärdering och förlängning
1. Kommissionen ska regelbundet och utan dröjsmål informera Europaparlamentet och rådet om sitt arbete.
2. Kommissionen ska för Europaparlamentet och rådet lägga fram
a)
en lägesrapport senast den 31 december 2012; lägesrapporten ska innehålla en utvärdering av programmets effekter på annan unionspolitik,
b)
en efterhandsutvärdering senast den 31 december 2014.
3. Kommissionen ska vid behov lägga fram ett lagstiftningsförslag om en förlängning av programmet efter 2013, med vederbörlig finansieringsram.
Artikel 14
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av en kommitté. Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
Artikel 15
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 30 november 2011.