PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 17. února 2012
o prováděcích pravidlech pro vybírání poplatků za překročení emisí CO2 z nových lehkých užitkových vozidel podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2011
(Text s významem pro EHP)
(2012/99/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2011 ze dne 11. května 2011, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy pro nová lehká užitková vozidla v rámci integrovaného přístupu Unie ke snižování emisí CO2 z lehkých vozidel (1), a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Jestliže Komise v souladu s čl. 8 odst. 6 nařízení (EU) č. 510/2011 potvrdí a v souladu s čl. 10 odst. 2 uvedeného nařízení zveřejní, že výrobce nesplnil požadavky uvedené v článku 4 nařízení (EU) č. 510/2011, uloží Komise v souladu s čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení výrobci nebo v případě sdružení jeho správci poplatek za překročení emisí.
(2)
Je nutné přijmout prováděcí pravidla pro vybírání těchto poplatků za překročení emisí.
(3)
Podle čl. 9 odst. 4 nařízení (EU) č. 510/2011 se částky poplatku za překročení emisí považují za příjem souhrnného rozpočtu Evropské unie a začlení se a zaúčtují do hlavy 7 souhrnného rozpočtu. Vybírání poplatků je proto vhodné provádět podle pravidel pro vybírání pohledávek stanovených v nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2) a nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3).
(4)
Za účelem zjištění pohledávek ve smyslu článku 71 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 je nutné vzít v potaz, že Komise by měla v souladu s čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) č. 510/2011 seznámit každého výrobce s předběžným výpočtem průměrných specifických emisí CO2 za předchozí rok, cíle pro specifické emise a rozdílu mezi jeho průměrnými specifickými emisemi a cílem pro specifické emise v daném roce a v souladu s čl. 8 odst. 5 uvedeného nařízení musí být výrobci dána možnost tento výpočet ověřit a do tří měsíců ode dne, kdy mu byl výpočet oznámen, sdělit Komisi případné chyby.
(5)
S ohledem na výměnu názorů, která probíhá mezi Komisí a výrobcem před tím, než je potvrzena výkonnost výrobce v souladu s čl. 8 odst. 6 a článkem 10 nařízení (EU) č. 510/2011 a s ohledem na to, že výrobce může vznést připomínky k výpočtu výkonnosti, se má mít za to, že Komise potvrzením výkonnosti prokázala existenci dluhu a že je pohledávka jistá ve smyslu článku 71 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002.
(6)
Poplatek za překročení emisí se vypočítá v souladu se vzorci stanovenými v čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 510/2011 a zveřejní se podle článku 10 uvedeného nařízení. Pohledávka by se tedy měla považovat za pevnou částku splatnou ve smyslu článku 71 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002.
(7)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Komise vybere poplatek za překročení emisních limitů vypočtený v souladu s článkem 9 nařízení (EU) č. 510/2011 vystavením inkasního příkazu a oznámení o dluhu určeného dotčenému výrobci v souladu s ustanoveními článků 71 až 74 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 a článků 78 až 89 nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 17. února 2012.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 17 februari 2012
om närmare bestämmelser för uppbörd av avgifter för extra koldioxidutsläpp från nya lätta nyttofordon i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 510/2011
(Text av betydelse för EES)
(2012/99/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 510/2011 av den 11 maj 2011 om fastställande av utsläppsnormer för nya lätta nyttofordon som ett led i unionens samordnade strategi för att minska koldioxidutsläppen från lätta fordon (1), särskilt artikel 9.3, och
av följande skäl:
(1)
Om kommissionen, i enlighet med artikel 8.6 i förordning (EU) nr 510/2011, bekräftar och, i enlighet med artikel 10.2 i samma förordning, offentliggör att en tillverkare inte har följt bestämmelserna i artikel 4 i den förordningen, ska kommissionen i enlighet med artikel 9.1 i den förordningen ålägga tillverkaren, eller då det rör sig om en pool, den poolansvarige avgifter för extra utsläpp.
(2)
Det är nödvändigt att anta närmare bestämmelser för uppbörden av dessa avgifter för extra utsläpp.
(3)
Enligt artikel 9.4 i förordning (EU) nr 510/2011 ska avgifterna för extra utsläpp anses vara intäkter i Europeiska unionens allmänna budget och tas upp och bokföras i avdelning 7 i den allmänna budgeten. Det är därför lämpligt att som metod för uppbörd tillämpa reglerna för inkassering av fordringar enligt rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (2) och kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (3).
(4)
Vid fastställandet av fordringarna i den mening som avses i artikel 71 i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 bör det beaktas att kommissionen i enlighet med artikel 8.4 i förordning (EU) nr 510/2011 ska meddela tillverkaren sin preliminära beräkning av tillverkarens genomsnittliga specifika koldioxidutsläpp under föregående år, specifika utsläppsmål och differensen mellan tillverkarens genomsnittliga specifika utsläpp och dennes specifika utsläppsmål för det året, och tillverkaren måste i enlighet med artikel 8.5 i den förordningen få tillfälle att kontrollera dessa beräkningar och underrätta kommissionen om eventuella oriktigheter inom tre månader från det att denne har meddelats den preliminära beräkningen.
(5)
Mot bakgrund av dels det utbyte av synpunkter som sker mellan kommissionen och tillverkaren innan tillverkarens resultat bekräftas i enlighet med artikel 8.6 och artikel 10 i förordning (EU) nr 510/2011, dels den möjlighet som tillverkaren ges att invända mot beräkningen av sitt resultat, bör det beaktas att kommissionen genom att bekräfta resultatet har visat att skulden existerar och att fordran är säker i den mening som avses i artikel 71 i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002.
(6)
Avgifterna för extra utsläpp ska beräknas enligt den formel som anges i artikel 9.2 i förordning (EU) nr 510/2011 och ska offentliggöras enligt artikel 10 i samma förordning. Fordran bör därför betraktas som likvid och förfallen till betalning enligt artikel 71 i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002.
(7)
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från kommittén för klimatförändringar.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Kommissionen ska inkassera avgifter för extra utsläpp som beräknats enligt artikel 9 i förordning (EU) nr 510/2011 genom att ställa ut ett betalningskrav och en debetnota till den berörda tillverkaren i enlighet med artiklarna 71-74 i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 och artiklarna 78-89 i förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002.
Artikel 2
Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Bryssel den 17 februari 2012.