ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. července 2010
o parafiskálním poplatku na podporu vína C 43/04 (ex NN 38/03), který uplatňuje Portugalsko
(oznámeno pod číslem K(2010) 4891)
(Pouze portugalské znění je závazné)
(2011/6/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) (1), a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
po vyzvání zúčastněných stran, aby podle výše uvedeného ustanovení předložily své připomínky (2),
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Na základě stížnosti zaslala Evropská komise portugalským orgánům dne 20. ledna 2003 žádost o informace týkající se parafiskálního poplatku nazývaného „na podporu vína“, který vybírá Institut révy a vína, a týkající se opatření financovaných takto vybraným poplatkem.
(2)
Stálé zastoupení Portugalska při Evropské unii odpovědělo Komisi dopisem ze dne 14. března 2003. Jako odpověď na dotazy útvarů Komise zaslané faxem dne 14. května a 22. prosince 2003 byly v dopisech ze dne 4. srpna 2003, 2. září 2003, 24. února 2004 a 15. července 2004 zaslány doplňující informace.
(3)
Vzhledem k tomu, že se dotčený mechanismus uplatňuje bez předchozího povolení Komise od roku 1995, byl zapsán do registru neoznámené podpory. Opatření prováděná Portugalskem ve skutečnosti představují novou podporu neoznámenou Komisi, a tudíž protiprávní ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 (nyní článek 108) SFEU (3).
(4)
Dopisem ze dne 6. prosince 2004 (K(2004)4522) oznámila Komise Portugalsku své rozhodnutí zahájit ve věci této podpory formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU. Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo uveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství (4). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily své připomínky k dotčené podpoře.
(5)
Portugalské orgány předložily své připomínky dopisy ze dne 11. a 13. ledna 2005. Svoji odpověď doplnily dopisem ze dne 24. května 2006. Komise neobdržela připomínky od třetích zúčastněných stran.
II. POPIS PODPORY
(6)
Tato kapitola stručně rekapituluje souvislosti a hlavní skutečnosti týkající se opatření zkoumaných v tomto rozhodnutí. Podrobnosti o těchto skutečnostech jsou uvedeny v rozhodnutí o zahájení řízení uvedeném ve 4. bodě odůvodnění výše.
1. Institut révy a vína
(7)
Institut révy a vína (dále jen „IRV“) je veřejný orgán založený v roce 1986 s cílem zajistit kontrolu a obecnou koordinaci odvětví vína v Portugalsku. V souladu s ustanoveními legislativního nařízení č. 99/97 ze dne 26. dubna 1997 (základní zákon o Institutu révy a vína) (5) byly IRV uděleny obecné pravomoci v oblasti podpory, studia, kontroly, dohledu a propagace výroby a prodeje vína a vinařských produktů a za těmito účely byl vybaven administrativní a finanční autonomií.
(8)
Tento orgán vykonává činnost, která mu byla přidělena vnitrostátními právními předpisy a právními předpisy Společenství týkajícími se odvětví vína, a zejména funguje jako vnitrostátní instituce, kterou portugalský stát (6) pověřil dohledem nad dodržováním předpisů Společenství v odvětví vína podle čl. 72 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem (7).
(9)
V rámci svých úkolů obecné koordinace v odvětví vína IRV vyvíjí dva typy činností:
-
činnosti, které se týkají hlavně vín a vinařských produktů, jež jsou vyprodukovány v Portugalsku, a to pravomoci týkající se vinařského registru a dědictví i auditu kontrolního a certifikačního systému jakostních vín s. o. a regionálních vín (v průměru 2,8 % rozpočtu IRV ), a
-
činnosti týkající se bez rozdílu vín a vinařských produktů pocházejících z Portugalska a vín a vinařských produktů pocházejících z jiných členských států nebo ze třetích států a uváděných na trh v Portugalsku, a to řídící a koordinační činnosti vinařského trhu a kontrolu a dohled nad odvětvím vinařství v souladu s vnitrostátními předpisy a s předpisy Společenství (činnosti, které zahrnují téměř celý rozpočet IRV).
(10)
IRV také poskytuje určité služby třetím stranám, a to: (i) organizování a podporu vzdělávacích činností pro hospodářské subjekty, profesní a mezioborová sdružení v odvětví vína a zaměstnance IRV; (ii) poskytování skladovacích kapacit infrastruktury IRV hospodářským subjektům působícím v dotčeném odvětví a (iii) poskytování laboratorních služeb IRV a vzdělávání vlastních pracovníků a jiných pracovníků odvětví vína (z velké části financované podpůrnými programy Společenství a vnitrostátními podpůrnými programy).
2. Opatření k propagaci vína
(11)
IRV také zajišťuje propagaci vína. To se projevuje poskytnutím podpory reprezentativním mezioborovým sdružením odvětví vína, která plánují rozvoj aktivit na propagaci a reklamu vína a vinařských produktů. Tato podpora je financována částečně z příjmů z poplatku na podporu vína, který se vybírá z domácích a dovezených produktů, kdy dané procento stanoví každoročně portugalské orgány, které současně určují kritéria výběru příjemců podpory (8).
(12)
Od roku 1997 byla podpora obecné propagace vína a vinařských produktů přidělena na základě otevřeného a konkurenčního postupu portugalskému mezioborovému sdružení, které zastupuje portugalské odvětví vína, s názvem „Viniportugal“. Viniportugal se jako jediný kandidát od roku 1997 stal příjemcem celého parafiskálního poplatku určeného k těmto účelům.
(13)
Toto procento z uvedeného poplatku bylo určeno k financování dvou různých typů propagačních kampaní:
-
v první řadě kampaní na obecnou propagaci vína a vinařských produktů v Portugalsku bez odkazu na jejich původ;
-
za druhé kampaní na propagaci portugalského vína a vinařských produktů na území jiných členských států a třetích zemí.
2.1. Obecná propagace vína v Portugalsku
(14)
Co se týče kampaní na obecnou propagaci vína v Portugalsku, potvrzují portugalské orgány, že Viniportugal plní podpůrnou funkci a provádí propagační činnosti v oblasti vína a vinařských produktů, jako je podpora kulturních a vědeckých činností spojených s odvětvím vína. V této souvislosti Viniportugal podporuje kulturu vína pořádáním veletrhů a výstav v této oblasti, vydáváním publikací na toto téma a pomocí prezentací, informačních akcí a reklamních kampaní vzhledem k tomu, že obecná propagace vína má přímý vliv na spotřebu vína v Portugalsku.
(15)
Portugalské orgány uvádějí, že cílem propagačních a reklamních činností, které vyvíjí Viniportugal, není v žádném případě odradit spotřebitele od nákupu vinařských produktů z jiných členských států nebo poškodit jejich pověst. Rovněž nemají přinést prospěch určité výrobní značce nebo jednotlivým producentům.
(16)
Hlavním cílem reklamních kampaní na vnitrostátní úrovni je získat mladé zletilé spotřebitele obou pohlaví pro zdravou konzumaci vína jako alternativy k pivu nebo jiným alkoholickým nápojům.
(17)
Sdružení Viniportugal rovněž podporuje vydávání knih, prospektů a praktických příruček o víně s cílem popularizovat kulturu vína; uzavírá smlouvy s institucemi vyššího vzdělávání na podporu vzdělávání odborníků v odvětví vína a restauratérství; podporuje portugalský svaz someliérů, aby zvýšilo kvalitu vín podávaných ve veřejných prostorách a zajistilo všeobecnou znalost vlastností vína; a konečně Viniportugal podporuje umírněnou a odpovědnou konzumaci vína ve spolupráci se zdravotnickými institucemi tím, že pořádá semináře o boji proti alkoholu v krvi a bezpečnosti silničního provozu a navrhuje kodex správné praxe v oblasti reklamy na víno s cílem propagovat víno důstojným způsobem a vyhnout se podpoře konzumace alkoholu u nezletilých. Portugalské orgány předložily vzorky propagačních materiálů, které prokazují dodržování výše uvedených zásad.
2.2. Podpora portugalského vína na trzích jiných členských států a třetích zemí
(18)
Na druhé straně, co se týče kampaní k propagaci portugalského vína a vinařských produktů na území jiných členských států a třetích zemí, uvedly portugalské orgány, že činnosti vyvíjené na trzích jiných členských států a třetích zemí jsou zacíleny na propagaci portugalských vín a realizují se prostřednictvím zveřejňování reklam v odborných časopisech, rozšiřování informačních bulletinů, účasti na odborných výstavách a podpory návštěv novinářů odborných periodik v Portugalsku. Portugalské orgány tvrdí, že cílem těchto kampaní není odradit spotřebitele od nákupu produktů z jiných členských států nebo poškodit pověst těchto produktů ani přinést prospěch určité výrobní značce nebo jednotlivým producentům. V této souvislosti předložily portugalské orgány příklady a vzorky reklamních kampaní v zahraničním odborném tisku.
3. Opatření v oblasti vzdělávání
(19)
Institut IRV je odpovědný za podporu a zajišťování technického vzdělávání a informačních činností pro hospodářské subjekty v odvětví vína, aby se tak zaručila kvalita vín a vinařských produktů. V letech 1997 až 2002 pořádal tento institut různé vzdělávací akce pro své úředníky (1 449 úředníků), další úředníky státní správy a v menší míře i pro subjekty v daném odvětví (135 zaměstnanců).
(20)
Portugalské orgány zdůrazňují, že náklady na vzdělávací činnost pořádanou IRV v tomto období byly rovněž podpořeny z programů podpory modernizace zemědělství a lesnictví (PAMAF) 6 a z programu Agro - opatření 7, které jsou spolufinancovány Evropským sociálním fondem, kromě obecného školení „Sistema de Informaçao e Gestão Vitivinícola - 2000“, jehož náklady byly 367,12 EUR. Portugalské orgány doplňují, že díky tomu nemusel institut IRV ani hospodářské subjekty přispívat na financování tohoto vzdělávání.
4. Poplatek na podporu vína
(21)
Zkoumané opatření se týká používání výnosů parafiskálního poplatku, který Institut révy a vína (dále jen „IRV “) vybírá od hospodářských subjektů působících v odvětví vína od roku 1995 (9). Cílem tohoto poplatku je zajistit tomuto veřejnému orgánu dostatečné prostředky na provádění úkolů spojených s koordinací odvětví vína v Portugalsku, což představuje více než 62 % rozpočtu na provoz IRV.
(22)
Podle čl. 1 odst. 1 legislativního nařízení 119/97 podléhají vína a vinařské produkty pocházející z ú zemí Portugalska stejně jako vnější produkty prodávané v Portugalsku poplatku na podporu vína, který je náhradou za služby poskytované IRV v souvislosti se všeobecnou podporou a koordinací odvětví vína nebo, v případě autonomních oblastí Azorských ostrovů a Madeiry, za služby poskytované příslušnými regionálními orgány.
(23)
Poplatek na podporu vína se vybírá nejen z vinařských produktů vyráběných a prodávaných v Portugalsku, ale i z produktů vyráběných v Portugalsku a prodávaných v jiných členských státech nebo ve třetích zemích (vývoz) a z vinařských produktů pocházejících z jiných členských států nebo ze třetích zemí a prodávaných v Portugalsku (dovoz).
(24)
Sazbu poplatku každoročně stanoví příslušné orgány ministerstva zemědělství. Sazba se liší podle obalové úpravy produktu a objemu obalu (10).
(25)
Výnosy z poplatku na podporu vína jsou i přes název poplatku určeny především na financování služeb všeobecné koordinace odvětví vína, které poskytuje IRV, a ve druhé řadě na propagaci vína a vinařských produktů.
(26)
Při zahájení řízení se Komise domnívala, že při obecné koordinaci odvětví vína svěřené právními předpisy Společenství a vnitrostátními právními předpisy i při organizování poskytování podpory na propagaci vína institut IRV nevystupuje jako soukromý subjekt, ale jako veřejný orgán, a že se tedy u něj nejedná o státní podporu (viz bod 66 rozhodnutí o zahájení řízení).
(27)
Co se týče činnosti IRV jakožto poskytovatele některých služeb třetím stranám podle podmínek trhu (viz 15. bod odůvodnění výše), institut IRV neměl na základě svého postavení na trhu žádnou hospodářskou výhodu, a tudíž se u něj nejedná o státní podporu (viz bod 70 rozhodnutí o zahájení řízení).
(28)
Na základě informací, které měla Komise k dispozici, se rovněž domnívala, že sdružení Viniportugal nezískalo ekonomickou výhodu, a tudíž se nejednalo o státní podporu ve prospěch tohoto sdružení. Toto mezioborové sdružení je pouze poskytovatelem služeb, který byl vybrán podle objektivních kritérií otevřeným, transparentním a nediskriminujícím postupem, aby poskytoval takové služby (viz bod 87 rozhodnutí o zahájení řízení).
(29)
Ve chvíli zahájení vyšetřovacího řízení se tedy Komise domnívala, že došlo ke státní podpoře ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU ve prospěch hospodářských subjektů odvětví vína z hlediska financování kampaní k propagaci a reklamě v oblasti vína a vinařských produktů (viz bod 80 rozhodnutí o zahájení řízení).
(30)
Co se týče vzdělávání, měla Komise rovněž za to, že se jednalo o státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU (viz body 79 a 80 rozhodnutí o zahájení řízení).
(31)
Komise zahájila řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, jelikož měla pochybnosti o slučitelnosti těchto dvou druhů podpory s vnitřním trhem.
(32)
Pokud tedy jde o podporu reklamy portugalského vína na trhu jiných členských států a třetích zemí, Komise neměla v době zahájení řízení dostatečné informace, aby uzavřela, zda tyto akce přes uvádění původu vína nesdělují pouze informace o objektivních vlastnostech dotčených produktů a zda neobsahují subjektivní tvrzení o kvalitě produktů pouze z důvodu jejich původu (viz bod 119 rozhodnutí o zahájení řízení).
(33)
Co se týče financování podpor na propagaci a na vzdělávání, Komise měla v souladu s judikaturou Soudního dvora za to, že podpora vnitrostátních producentů může být financována parafiskálními poplatky uloženými i na dovoz od producentů stejného produktu jiných členských států pouze v tom případě, že budou existovat pojistky, že tito producenti mohou využívat všech těchto podpor stejným způsobem jako vnitrostátní producenti. Komise tedy ve stádiu zahájení řízení neměla dostatečné informace k tomu, aby uzavřela, zda v této věci nedochází k diskriminaci mezi vnitrostátními a dovezenými produkty. Nemohla tedy dojít k závěru, zda produkty pocházející z jiných členských států, ze kterých také musel být zaplacen poplatek, mohly stejným způsobem a stejnou měrou využívat všech výhod vyplývajících z uvedeného poplatku jako vnitrostátní produkty (viz bod 135 rozhodnutí o zahájení řízení).
(34)
Komise rovněž požadovala po portugalských orgánech, aby poskytly veškeré informace potřebné k vyhodnocení dotčených opatření, zejména v souvislosti s nediskriminačním charakterem metody financování uvedených podpor (tj. podpor na propagaci a reklamu vína a vinařských produktů v Portugalsku i na území jiných členských států a třetích zemí a podpor na vzdělávání) a v souvislosti s objektivní povahou reklamních kampaní pořádaných na trzích členských států a třetích zemí.
(35)
Toto rozhodnutí zkoumá uplatňování parafiskálního poplatku od jeho vstupu v platnost až do 31. prosince 2006, kdy vstoupily v platnost nové pokyny Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013, aniž by to mělo vliv na postoj, který Komise zaujme k uplatňování tohoto poplatku na podporu vína po tomto datu.
III. PŘIPOMÍNKY, KTERÉ PŘEDLOŽILO PORTUGALSKO
(36)
V reakci na rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU zaslaly portugalské orgány své připomínky v dopisech ze dne 11. a 13. ledna 2005. Svoji odpověď doplnily dopisem ze dne 24. května 2006.
1. Podpory na vzdělávání
(37)
Co se týče podpor na vzdělávání, portugalské orgány upřesnily následující skutečnosti.
(38)
V letech 1997 až 2000 institut IRV pořádal vzdělávací činnosti v souvislosti se základními otázkami odvětví vína v Portugalsku, které byly určeny zejména zaměstnancům IRV a dalších veřejných orgánů a v menší míře subjektům v odvětví vína.
(39)
Náklady na všechny činnosti podporované a prováděné IRV v uvedeném období byly zcela hrazeny z programů podpory modernizace zemědělství a lesnictví (PAMAF) 6 a z programu Agro - opatření 7, které jsou částečně financovány Společenstvím - Evropským sociálním fondem (ESF) - a částečně z vnitrostátních prostředků - z plánu investic a výdajů na rozvoj ústřední správy.
(40)
Jedinou činností za uvedené období, jejíž náklady byly skutečně hrazeny z rozpočtu IRV, bylo obecné školení „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000“, které proběhlo v roce 2000, s celkovými náklady ve výši 367,12 EUR, a které bylo určeno zaměstnancům regionálních zemědělských odborů (regionálních útvarů ministerstva zemědělství) a zaměstnancům regionálních vinařských výborů, což jsou odpovědné orgány zaručující pravost a kvalitu vín z určitých regionů.
(41)
A konečně, portugalské orgány považovaly za nezbytné zdůraznit, že zanedbatelné náklady na tuto činnost - pouze 367,12 EUR - znamenají, že dopad na hospodářskou soutěž na vnitřním trhu je nulový nebo přinejmenším minimální.
2. Podpory na propagaci a reklamu portugalského vína na trzích jiných členských států a třetích zemí
(42)
Pokud jde o pochybnosti Komise ohledně podpory reklamy portugalského vína na trhu jiných členských států a třetích zemí, poskytly portugalské orgány tyto informace:
(43)
Propagační a reklamní činnosti sdružení Viniportugal v Portugalsku a na území jiných členských států a třetích zemí jsou obecné povahy, netýkají se konkrétních odvětví a nejsou zacílena na propagaci určitých podniků nebo jednotlivých producentů.
(44)
Cílem těchto kampaní není poškodit pověst vinařských produktů z jiných členských států ani odradit spotřebitele od nákupu vinařských produktů z jiných členských států a tyto kampaně se řídí platnými právními předpisy Společenství (tj. předpisy týkajícími se označování a obchodní úpravy potravin a reklam na potraviny). Reklamní činnosti sdružení Viniportugal v jiných členských státech Evropské unie a ve třetích zemích tedy dodržují negativní kritéria uvedená v odstavcích 18 až 30 pokynů Společenství ke státním podporám na reklamu výrobků uvedených v příloze I Smlouvy o ES a určitých výrobků, které v této příloze uvedeny nejsou (11) (dále jen „pokyny ke státním podporám na reklamu“), jež platilo v době provádění dotčené podpory.
(45)
Tyto činnosti rovněž splňuji pozitivní kritéria stanovená v odstavci 31 a násl. pokynů ke státním podporám na reklamu. Cílem těchto činností je skutečně seznámit spotřebitele v jiných členských státech s portugalskými víny, a napomoci tak rozvoji činností portugalského odvětví vína ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
(46)
Cílem kampaní sdružení Viniportugal mimo Portugalsko je představit základní vlastnosti portugalského vína a pozvat spotřebitele z jiných členských států a třetích zemí, aby ochutnali produkty, které neznají. Kampaně neobsahují žádné subjektivní prohlášení o kvalitě produktů pouze na základě jejich původu, což je v souladu s pokyny ke státním podporám na reklamu.
(47)
Portugalské orgány tedy prohlašují, že reklamní činnosti sdružení Viniportugal v jiných členských státech Evropské unie a ve třetích zemích je třeba považovat za slučitelné s vnitřním trhem ve světle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU a pokynů ke státním podporám na reklamu.
(48)
Na podporu svého tvrzení předložily portugalské orgány příklady a vzorky reklamních kampaní v zahraničním odborném tisku.
3. Financování propagačních a reklamních kampaní portugalského vína v jiných členských státech a třetích zemích
(49)
Co se týče pochybností Komise ohledně financování kampaní určených na propagaci a reklamu vína v jiných členských státech a třetích zemích, portugalské orgány zdůrazňují, že v období 1997-2005 představovaly příjmy z poplatku uvaleného na produkty pocházející z jiných členských států pouze 15 % celkových příjmů z tohoto poplatku.
Roční příjmy z poplatku na podporu vína (roční průměr za období 1998-2005 (12))
Původ
Částka
(EUR)
%
Vína a vinařské produkty portugalského původu
7 327 957
85 %
Vína a vinařské produkty pocházející z jiných členských států a ze třetích zemí
1 293 169
15 %
Průměrné roční příjmy celkem (1998-2005)
8 621 126
100 %
(50)
V této souvislosti mají portugalské orgány za to, že dovážené produkty se podílejí na úhradě pouze části obecné propagace vína a vinařských produktů prováděné v Portugalsku, která je přínosem jak pro portugalské produkty, tak pro produkty pocházející z jiných členských států. Podle portugalských orgánů je ostatní financování obecné propagace zajištěno částí dávky uvalené na vnitrostátní produkty, které mají do stejné míry prospěch z výhod, jež z nich plynou. Portugalské orgány na druhé straně uvedly, že průměrné náklady na obecnou propagaci vína a vinařských produktů jsou mnohem vyšší, než je částka přidělovaná sdružení Viniportugal pocházející z poplatku na podporu uvaleného na produkty jiných členských států. Podle portugalských orgánů představuje podpora udělovaná každoročně sdružení Viniportugal v dotčeném období 25 až 45 % příjmu z poplatku na podporu vína (viz 15. bod odůvodnění výše). Z této částky pouze 15 % pochází z poplatku uvaleného na produkty dovážené z jiných členských států. Zbylých 85 % pochází z příjmů z daně uvalené na portugalské produkty (13). Činnost sdružení Viniportugal je tedy zejména financována z příjmů z poplatku uvaleného na portugalské produkty.
(51)
Portugalské orgány dodávají, že během tohoto období představovaly výdaje sdružení Viniportugal na akce spojené s obecnou podporou vína v Portugalsku průměrně 32 % celkových výdajů tohoto sdružení.
Výdaje sdružení Viniportugal (roční průměr za období 1998-2005 (14))
Činnosti
Částka
(EUR)
%
Propagační a reklamní akce v jiných členských státech a třetích zemích
1 119 293
68 %
Akce na obecnou propagaci vína v Portugalsku
525 698
32 %
Průměrné roční výdaje celkem (1998-2005)
1 644 991
100 %
(52)
Vzhledem k tomu, že příspěvek produktů z jiných členských států k činnosti sdružení Viniportugal představuje maximálně 15 % celkových příjmů tohoto sdružení plynoucích z poplatku na podporu vína, dospěly portugalské orgány k závěru, že příspěvek těchto produktů je tedy omezen na financování stěží jedné části výdajů na akce obecné propagace, které sdružení Viniportugal v Portugalsku pořádá.
(53)
Tyto akce, z nichž mohou podle portugalských orgánů mít užitek portugalské produkty i produkty dovážené z jiných členských států, byly na jedné straně financovány z příspěvku produktů z jiných členských států a na straně druhé z příspěvku portugalských produktů.
(54)
Zbývající část příspěvku získaného z portugalských produktů - na činnost sdružení Viniportugal - byla určena na financování všech akcí na propagaci a reklamu portugalských vín v jiných členských státech a třetích zemích, kdy se tedy jednalo o jediný zdroj financování těchto činností.
(55)
Portugalské orgány závěrem prohlašují, že neexistuje diskriminační zacházení mezi vnitrostátními víny a vinařskými produkty a těmi, které pocházejí z jiných členských zemí, z toho důvodu, že (i) obě kategorie přispívají k financování činností obecné propagace vína a vinařských produktů v Portugalsku, jež jsou přínosem jak pro vnitrostátní produkty, tak pro produkty dovážené z jiných členských států; (ii) kampaně na propagaci a reklamu pořádané sdružením Viniportugal v jiných členských státech a třetích zemích, které jsou přínosem pouze pro portugalské víno, jsou financovány výhradně z příjmů z poplatku, který se vybírá z vnitrostátních vín a vinařských produktů.
(56)
Podle portugalských orgánů je tedy třeba finanční mechanismus dotčené podpory považovat za slučitelný s články 107 a 110 SFEU.
IV. POSOUZENÍ
1. Existence podpory podle čl. 107 odst. 1 SFEU
(57)
Na výrobu a obchod týkající se výrobků odvětví vína se v souladu s článkem 71 nařízení (ES) č. 1493/99 (15) o společné organizaci trhů s těmito produkty použijí články 107 až 109 SFEU.
(58)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak.
(59)
Aby se na určité opatření vztahovalo ustanovení čl. 107 odst. 1 SFEU, musí současně splňovat čtyři specifické podmínky: 1 opatření musí být financováno státem nebo ze státních prostředků, 2 musí se selektivně vztahovat pouze na určité podniky nebo určitá odvětví výroby, 3 pro podniky, kterým se podpora poskytuje, musí zahrnovat hospodářskou výhodu, 4 musí ovlivňovat obchod uvnitř Společenství a musí narušovat nebo může narušit hospodářskou soutěž.
(60)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení vyslovila Komise své pochybnosti ohledně následujících otázek: za prvé ohledně slučitelnosti propagačních opatření na trzích ostatních členských států a třetích zemí s článkem 107 SFEU, za druhé ohledně slučitelnosti vzdělávání organizovaného IRV s článkem 107 SFEU a za třetí ohledně slučitelnosti s článkem 110 SFEU, pokud jde o financování propagačních opatření financovaných pomocí parafiskálního poplatku na trzích jiných členských států a třetích zemí. Komise proto své vyšetřovací řízení omezí na tyto otázky.
1.1. Státní prostředky
(61)
Podpory, které jsou předmětem tohoto vyšetřovacího řízení, byly financovány prostřednictvím parafiskálního poplatku nazývaného „na podporu vína“.
(62)
Pokud jde o otázku, zda je možné výnosy z parafiskálních poplatků považovat za státní prostředky, je nutné připomenout, že u státních zdrojů nelze rozlišovat mezi případy, kdy je podpora přímo poskytnuta státem, a těmi, kdy je poskytnuta veřejnými nebo soukromými orgány, které jsou určené nebo zřízené státem (16).
(63)
Dne 15. července 2004 Soudní dvůr Evropských společenství ve svém rozsudku vyneseném ve věci Pearle (17) (věc C-345/02) uvedl, že povinné příspěvky všech podniků v odvětví shromažďované prostřednictvím jedné organizace nemohou být považovány za státní prostředky, pokud jsou současně splněny čtyři následující podmínky:
a)
Dotčené opatření je určeno profesní organizací, která zastupuje podniky a zaměstnance daného odvětví, a neslouží jako nástroj výkonu politiky vymezené státem;
b)
takto stanovené cíle jsou financovány zcela z příspěvků podniků daného odvětví;
c)
způsob financování a procentuální podíl/výši příspěvků stanoví v profesní organizaci daného odvětví zástupci zaměstnavatelů a zaměstnanců bez jakéhokoliv zásahu státu;
d)
příspěvky se povinně použijí na financování opatření bez možného zásahu státu.
(64)
Zdá se, že oznámené opatření všechny tyto podmínky nesplňuje. Poplatek nazvaný „na podporu vína“ je stanoven portugalským orgánem na základě legislativního nařízení (viz 11. bod odůvodnění) jako nástroj pro výkon politiky přijaté portugalskou vládou, a to podpory vína. Portugalský orgán má navíc jako zákonodárce možnost zasahovat do stanovení způsobů financování opatření a použití příspěvků. V tomto případě vyplývá zásah portugalského státu jasně z ustanovení legislativních nařízení č. 137/95 ze dne 14. června a č. 119/97 ze dne 15. května.
(65)
Vzhledem k tomu, že nejsou splněny podmínky a), c) a d) rozsudku ve věci Pearle, výnosy z poplatku nazvaného „na podporu vina“ se tudíž považují za „státní zdroje“.
1.2. Existence selektivní výhody
(66)
Rovněž je nutné ověřit, zda analyzovaný mechanismus „narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňuje určité podniky nebo určitá odvětví výroby“. Existenci podpory je nutno stanovit na úrovni možných příjemců podpory vína a příslušného financování.
(67)
Aby vyrovnání poskytnuté ze státních zdrojů představovalo státní podporu ve smyslu článku 107, musí poskytovat ekonomické zvýhodnění, které by nebylo možné získat za normálních tržních podmínek, a tato výhoda musí být selektivní. Kritérium selektivity je splněno, pokud je uvedené zvýhodnění vyhrazeno několika podnikům nebo jednomu odvětví hospodářské činnosti. Tato podmínka je tudíž v tomto případě splněna, neboť odvětví vína a vinařské produkty jsou jasně vymezeny.
(68)
Při zahájení vyšetřovacího řízení určila Komise za příjemce hospodářské subjekty, které jsou příjemci služeb poskytovaných IRV a sdružením Viniportugal. Bez ohledu na to, zda financování činností IRV představuje státní podporu ve prospěch této organizace, vyvstává rovněž otázka, zda je možné kvalifikovat podle čl. 107 odst. 1 SFEU jako státní podporu služby poskytované touto organizací ve prospěch odvětví vína. Není pochyb o tom, že subjekty dotčeného odvětví (výrobci, zpracovatelé, velkoobchodníci, maloobchodníci atd.) jsou podniky vykonávajícími hospodářskou činnost.
(69)
Podle judikatury Soudního dvora se za podpory považují zejména zásahy, které různou formou zmírňují náklady, jež běžně zatěžují rozpočet podniku, a které, aniž by byly dotacemi v přísném slova smyslu, jsou proto stejné povahy a mají stejné účiny (18).
(70)
Proto je na druhém místě důležité odpovědět na otázku, zda a případně v jaké míře činnosti financované těmito „státními zdroji“, tj. služby nabízené příslušnému odvětví IRV a propagační akce organizované sdružením Viniportugal, představují pro hospodářské subjekty daného odvětví ekonomické zvýhodnění.
(71)
Pokud jde o služby IRV, je nutné na jedné straně vědět, zda a případně v jaké míře by bez služeb zajišťovaných IRV musely nést hospodářské subjekty odvětví vína v Portugalsku náklady za dané služby a zda tyto služby představují náklady, jež běžně zatěžují rozpočet podniku. Za tímto účelem je nutno rozlišit tři různé skupiny služeb:
1.2.1. Služby IRV jako generálního koordinátora daného odvětví
(72)
Komise je toho názoru, že služby a činnosti IRV jako generálního koordinátora odvětví vína a zejména služby týkající se dozorování, kontroly, certifikace, auditu a řízení tržních mechanismů představují důsledek dodržování požadavků stanovených právními předpisy Společenství a vnitrostátními právními předpisy a jako takové nepředstavují činnosti, jež běžně zatěžují rozpočet podniku, nýbrž činnosti, které vyplývají ze základních funkcí státu.
1.2.2. Služby spojené se vzděláváním
(73)
Nicméně pokud jde o financování školení určených hospodářským subjektům daného odvětví, zdá se jasné, že se jedná o výhodu ve prospěch těchto subjektů, neboť vzdělávání představuje činnost, jež běžně zatěžuje rozpočet podniků.
(74)
Podle informací poskytnutých portugalskými orgány při zahájení řízení byla všechna školení s výjimkou školení obecného zájmu „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000“, jehož náklady činily 367,12 EUR, spolufinancována Evropským sociálním fondem, a nebyla tudíž financována z výnosů parafiskálního poplatku. Z tohoto důvodu nejsou dotčená školení předmětem tohoto vyšetřovacího řízení.
(75)
Pokud jde o jediné školení financované z výnosů z poplatku na podporu vína, tj. školení obecného zájmu „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000“, Komise uvedla, že na základě nové informace došlo ke změně jeho kvalifikace jako státní podpory. Podle nově poskytnutých informací bylo toto školení určeno výlučně zaměstnancům regionálních odborů ministerstva zemědělství a zaměstnancům regionálních vinařských výborů, které jsou příslušnými státními úřady v oblasti kontroly a ověřování pravosti a jakosti vín v dotčených regionech. Z těchto informací vyplývá, že se nejedná o opatření podpory určené příjemcům služeb poskytovaných IRV, ale o opatření spojené se vzděláváním uvnitř státní správy.
(76)
Na základě výše uvedeného nepředstavuje toto vzdělávání státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU.
1.2.3. Služby v oblasti realizace propagačních akcí
(77)
Pokud jde o realizaci akcí na propagaci vína a vinařských produktů prostřednictvím sdružení Viniportugal, jedná se skutečně o ekonomické zvýhodnění hospodářských subjektů daného odvětví a zejména odvětví vína v Portugalsku. Organizování propagace těchto produktů je nákladem, jenž běžně zatěžuje rozpočet podniku.
(78)
Proto Komise dospěla k závěru, že poskytování služeb spočívající v realizaci propagačních akcí představuje selektivní výhodu ze státních prostředků ve prospěch hospodářských subjektů odvětví vína v Portugalsku.
1.3. Ovlivnění obchodu a narušení hospodářské soutěže
(79)
Za účelem stanovení, zda předmětné podpory spadají do působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU, je nakonec nutné stanovit, zda mohou ovlivnit obchod mezi členskými státy a zda narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby.
(80)
Soudní dvůr dospěl k závěru, že pokud zvýhodnění poskytnuté členským státem posílí postavení určité kategorie podniků vůči jiným konkurenčním podnikům v rámci obchodu uvnitř Společenství, je nutné považovat tento obchod za ovlivněný dotčeným zvýhodněním (19).
(81)
Jeví se, že opatření, která jsou předmětem šetření, obchod mezi členskými státy ovlivnit mohou, neboť domácí výrobu zvýhodňují na úkor výroby ostatních členských států. Odvětví vína je na úrovni Společenství široce otevřeno hospodářské soutěži, a je tudíž velmi citlivé na jakákoliv opatření ve prospěch toho či onoho členského státu.
(82)
Skutečnost, že mezi členskými státy existují obchodní výměny v odvětví vína a vinařských produktů, dokazuje existence společné organizace trhů v tomto odvětví.
(83)
Níže uvedená tabulka uvádí příklad úrovně obchodních výměn těchto produktů ve Společenství v rozmezí let 1999 až 2004 (20).
1 000 hl
Rok
Dovoz EU
Vývoz EU
1999 (EU-15)
35 595
40 921
2000 (EU-15)
-
-
2001 (EU-15)
32 699
35 558,4
2002 (EU-15)
31 810,3
35 002,9
2003 (EU-15)
33 024,7
35 343
2004 (EU-25)
35 513,3
38 696,4
(84)
Proto pokud jde o financování propagačních akcí a reklamy na víno a vinařské produkty z části výnosů z poplatku nazývaného „na podporu vína“, potvrzuje Komise v souladu s čl. 107 odst. 1 SFEU svoje stanovisko týkající se existence státní podpory ve prospěch hospodářských subjektů odvětví vína a vinařských produktů.
1.4. Závěry o povaze „podpory“ ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU
(85)
Komise se ve světle výše uvedeného domnívá, že opatření ve prospěch hospodářských subjektů odvětví vína a vinařských produktů poskytují ze státních zdrojů financované zvýhodnění, na které ostatní subjekty nemají nárok. Toto zvýhodnění narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňuje určité podniky nebo určitá odvětví výroby, a proto může ovlivnit obchod mezi členskými státy. V důsledku toho Komise dospěla k závěru, že tato opatření spadají do působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU.
2. Legitimita podpor propagace a reklamy
(86)
Portugalské orgány Komisi v souladu s čl. 108 odst. 3 SFEU neoznámily ustanovení, kterými se zavádí jmenovaný parafiskální poplatek, ani ji neinformovaly o financování činností ve prospěch odvětví vína.
3. Posouzení slučitelnosti podpor propagace a reklamy
(87)
Zásada neslučitelnosti zakotvená v čl. 107 odst. 1 SFEU nicméně zná výjimky.
(88)
Zejména čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU stanoví, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(89)
Podle sdělení Komise o stanovení použitelných pravidel pro posuzování protiprávní státní podpory musí být každá protiprávní podpora ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 659/1999 posouzena v souladu s pravidly a pokyny platnými v okamžiku, kdy je podpora poskytnuta.
(90)
Proto je slučitelnost podpor poskytnutých před 1. lednem 2002 nutno ověřit ve světle právního rámce platného pro státní podpory určené na reklamu zemědělských produktů a některých produktů nespadajících do přílohy II Smlouvy o EHS (21) a slučitelnost podpor poskytnutých po tomto datu ve světle již zmíněných pokynů ke státní podpoře na reklamu, aniž jsou dotčena zvláštní prováděcí pravidla stanovená ve výše uvedených pokynech.
(91)
Právní rámec z roku 1987 a uvedené pokyny nicméně v podstatě sdílejí stejné zásady. Stanoví záporná a kladná kritéria, která musí všechny režimy vnitrostátních podpor dodržovat. Nesmí se tedy jednat o reklamní opatření, která jsou v rozporu s článkem 28 Smlouvy (nyní článek 34 SFEU ) nebo s odvozeným právem Společenství, a tato opatření nesmějí být zaměřena na podporu určitých podniků.
3.1. Obecné propagační akce v Portugalsku
(92)
Podle informací zaslaných portugalskými orgány je možné dojít k závěru, že tato opatření mají cíle, které jsou v souladu s mnohými z kladných kritérií obsažených ve výše uvedených ustanoveních, neboť spadají buď pod cíl rozvoje malých a středních podniků či některých oblastí nebo pod cíl zlepšení produktů vysoké jakosti nebo zdravé výživy.
(93)
Portugalské orgány mimo jiné vysvětlily, že sdělení předávaná prostřednictvím propagačních akcí a reklamy jsou obecného charakteru, spočívají především v realizaci výstav, účasti na veletrzích a vydávání katalogů a jiných nosičů, nemají za cíl odradit spotřebitele od nákupu výrobků jiných členských států nebo uvedené produkty očerňovat a nejsou ve prospěch konkrétního podniku či jednotlivého výrobce.
(94)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (bod 108) Komise uvedla, že veřejné podpory poskytnuté na financování propagačních akcí do 1. ledna 2002 jsou v tomto případě v souladu s kritérii stanovenými v příslušných ustanoveních Společenství.
(95)
Od 1. ledna 2002 bod 8 pokynů Společenství ke státní podpoře na reklamu produktů spadajících do přílohy I Smlouvy o ES a některých produktů nespadajících do přílohy I stanoví, že propagační akce, jako šíření vědeckých poznatků, organizace veletrhů a výstav nebo účast na podobných akcích či analogických iniciativách v odvětví veřejných vztahů včetně průzkumu veřejného mínění a průzkumu trhu, nejsou považovány za reklamu. Státní podpory týkající se takové propagace v širším slova smyslu jsou předmětem bodů 13 a 14 pokynů Společenství pro státní podpory v zemědělství.
(96)
Bod 13.2 zemědělských pokynů týkající se státních podpor v zemědělství stanoví, že podpory lze poskytnout na využití znalců nebo služeb tohoto druhu včetně technických studií, studií proveditelnosti a koncepčních studií, jakož i průzkumů trhu, pokud dotčené činnosti mají za cíl zlepšení jakosti zemědělských produktů. Bod 14 dále umožňuje poskytnutí podpor v oblasti technické pomoci v zemědělství. Zejména jsou povoleny podpory týkající se šíření nových technologií.
(97)
Výše popsané podpory mohou spadat do první či do druhé z těchto kategorií, neboť jejich konečným cílem je poskytnout dotčené produkci technickou pomoc v podobě podpory uvádění na trh jakostních zemědělských produktů a obecného seznamování s vlastnostmi těchto produktů.
(98)
Povoleny jsou v tomto případě podpory pokrývající 100 % nákladů. Aby se však zamezilo poskytování vysokých částek velkým společnostem, celková výše podpory, kterou je možno v souladu s těmito dvěma body poskytnout, nesmí překročit 100 000 EUR na příjemce a na tříleté období, nebo jedná-li se o podpory poskytované podnikům spadajícím do kategorie malé a střední podniky tak, jak je vymezila Komise, 50 % způsobilých výdajů, přičemž se použije nejvyšší částka. Za účelem výpočtu výše podpory je za příjemce považován ten, komu jsou služby určeny.
(99)
Portugalské orgány vysvětlily, že v případě všeobecných akcí obecně platného dosahu, jejichž skutečný příjemce je zcela rozmělněný mezi všemi subjekty vinařského oboru, zůstane tudíž úroveň podpory na příjemce a období tří let pod prahem 100 000 EUR.
(100)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (bod 114) Komise uvedla, že veřejné podpory poskytnuté na financování propagačních akcí po 1. lednu 2002 se v tomto případě zdají v souladu s kritérii stanovenými v příslušných ustanoveních Společenství.
(101)
S ohledem na informace poskytované portugalskými orgány v průběhu šetření tohoto spisu a při neexistenci opačných připomínek třetích stran po zahájení formálního vyšetřovacího řízení potvrzuje Komise své stanovisko ke slučitelnosti s ustanoveními Společenství v oblasti akcí na všeobecnou propagaci vína zajišťovaných sdružením Viniportugal v Portugalsku tak, jak jej vyjádřila při zahájení řízení (22).
-
v tomto názoru bere Komise na vědomí zejména záruky poskytnuté portugalskými orgány, které se týkají: cílů daného opatření: rozvoje malých a středních podniků či některých oblastí nebo zlepšení vysoce jakostních produktů a produktů zdravé výživy (bod 32 pokynů ke státní podpoře na reklamu);
-
povahy propagací: sdělení předávaná prostřednictvím propagačních akcí a reklamy jsou obecného charakteru, spočívají především v realizaci výstav, účasti na veletrzích a vydávání katalogů a jiných nosičů, nemají za cíl odradit spotřebitele od nákupu výrobků jiných členských států nebo uvedené produkty očerňovat a nejsou ve prospěch konkrétního podniku či jednotlivého výrobce (bod 20 pokynů ke státní podpoře na reklamu);
-
stanovení horního limitu podpory: opatření jsou zcela financována z parafiskálních poplatků a finanční úsilí odborníků dosahuje při těchto propagacích z definice 50 % jejich nákladů. Navíc v případě všeobecných akcí obecně platného dosahu, jejichž skutečný příjemce je zcela rozmělněný mezi všemi subjekty vinařského oboru, zůstává úroveň podpory na příjemce a období tří let pod prahem 100 000 EUR.
3.2. Propagační akce a reklama týkající se portugalského vína na trzích ostatních členských států a třetích zemí
(102)
Pokud jde o propagační akce a reklamu portugalského vína na trzích ostatních členských států a třetích zemí zajišťovaných sdružením Viniportugal, zejména po 1. lednu 2002, uvedla Komise pochybnosti o slučitelnosti těchto akcí s ustanoveními pokynů ke státní podpoře na reklamu.
(103)
V souladu s bodem 4.1 těchto pokynů je přípustné, aby členský stát přímo či nepřímo podnikal propagační akce na trhu ostatních členských států s cílem seznámit spotřebitele ostatních členských států či oblastí se zemědělskými produkty, nebo dokonce s celou kategorií produktů jiného členského státu. Nicméně je nutné, aby tyto propagační akce předávaly objektivní informace o vlastnostech dotčených produktů a neobsahovaly subjektivní tvrzení o jakosti produktů pouze na základě jejich původu.
(104)
Při zahájení řízení však neměla Komise dostatečné informace k tomu, aby mohla dojít k závěru, že i přesto, že tyto propagační akce zmiňují původ vín, předávají pouze informace o objektivních vlastnostech dotčených produktů a neobsahují subjektivní tvrzení o jakosti produktů pouze na základě jejich původu. Portugalské orgány byly tudíž vyzvány, aby prokázaly, že případný odkaz na původ produktů je v souladu s těmito podmínkami.
(105)
Komise vzala v úvahu ujištění poskytnutá portugalskými orgány ohledně (i) obecné povahy propagačních akcí sdružení Viniportugal (viz výše uvedený 37. bod odůvodnění); (ii) skutečnosti, že se propagační akce a reklama sdružení Viniportugal v Portugalsku a na území ostatních členských států a třetích zemí netýkají konkrétních značek ani nemají za cíl propagovat určité podniky či jednotlivé výrobce (viz výše uvedený 37. bod odůvodnění); (iii) že propagační akce nemají za cíl očernit vinařské produkty jiných členských států, nesnaží se odradit spotřebitele od nákupu vinařských produktů v jiných členských státech a jsou v souladu s platnými právními předpisy Společenství (a to právními předpisy týkajícími se označování a obchodní úpravy potravin a související reklamy) (viz výše uvedený 38. bod odůvodnění); (iv) skutečnosti, že cílem těchto akcí je seznámit spotřebitele jiných členských států s portugalskými víny a podpořit tak rozvoj činností portugalského odvětví vína ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU (viz výše uvedený 39. bod odůvodnění); a konečně, (v) skutečnosti, že účelem propagačních akcí sdružení Viniportugal mimo Portugalsko je informovat o základních vlastnostech portugalského vína a vyzvat tak spotřebitele jiných členských států a třetích zemí k degustaci těchto pro ně zatím neznámých produktů a že propagační akce neobsahují žádná subjektivní prohlášení o jakosti produktů založená pouze na jejich původu (viz výše uvedený 40. bod odůvodnění).
(106)
Na základě doplňujících informací poskytnutých portugalskými orgány a při neexistenci opačných připomínek třetích stran po zahájení formálního vyšetřovacího řízení byla Komise s to uzavřít, že pochybnosti vyjádřené při zahájení řízení týkající se objektivní povahy propagačních a reklamních akcí podniknutých na trzích členských států a třetích zemí byly rozptýleny.
(107)
Ve světle výše uvedeného považuje Komise podporu obecné propagace vína v Portugalsku, jakož i podporu propagace a reklamy portugalského vína na trzích ostatních členských států a třetích zemí za slučitelnou s kladnými a zápornými kritérii stanovenými v pokynech ke státní podpoře na reklamu.
4. Financování podpor
(108)
Pokud se jedná o státní podporu financovanou pomocí parafiskálního poplatku, předmětem vyšetřovacího řízení ze strany Komise musí být jak činnosti financované podporou, tak i financování samotných podpor. Případná neslučitelnost financování státní podpory se společným trhem by totiž způsobila následnou neslučitelnost samotných podpor, a to i v případě, že by bylo poskytnutí podpory v souladu s platnými pravidly hospodářské soutěže.
(109)
Podle ustálené judikatury nespadají poplatky do působnosti ustanovení SFEU týkajících se státních podpor, ledaže představují způsob financování podpory, takže jsou její nedílnou součástí (23). Aby mohl být poplatek nebo část poplatku považován za nedílnou součást opatření podpory, musí nutně existovat vztah omezující závislosti mezi poplatkem a podporou podle příslušných vnitrostátních předpisů (24) v tom smyslu, že výtěžek z poplatku je nezbytně určen na financování podpory. Při existenci takové vazby výtěžek z poplatku přímo ovlivňuje výši podpory (25) a v důsledku toho i posouzení slučitelnosti této podpory s vnitřním trhem (26).
(110)
Dále je tedy nutné zkoumat, zda poplatek na podporu vína splňuje výše uvedené podmínky.
4.1. Poplatek na podporu vína jako nedílná součást podpor propagace
(111)
Na prvním místě je nutné posoudit, zda je výtěžek z poplatku nezbytně určen k financování podpory. V této souvislosti je nutno upozornit na skutečnost, že jak v legislativním nařízení č. 137/95, tak i v legislativním nařízení č. 119/97, kterým se stanoví výjimky, je stanoveno, že „příslušný procentuální podíl z výtěžku z poplatku na podporu, který má každoročně povinnost stanovit ministr zemědělství a který nicméně nepředstavuje nikdy méně než 25 %, je určen na obecné propagační akce v oblasti vína a vinařských produktů“ (čl. 11 odst. 2 legislativního nařízení č. 119/97). V tomto smyslu je část výtěžku z poplatku povinně - v souladu s příslušnými vnitrostátními předpisy - určena na financování propagačních opatření, která jsou předmětem podpory.
(112)
Dále čl. 1 odst. 1 legislativního nařízení č. 119/97, kterým je vymezen rámec uplatnění poplatku, stanoví, že „na vína a vinařské produkty […] se vztahuje poplatek na podporu jako protihodnota vůči službám poskytovaným IRV v oblasti obecné podpory a celkové koordinace daného odvětví“. Na druhém místě je nutné posoudit, zda výtěžek z poplatku přímo ovlivňuje výši podpory. V této souvislosti je nutno zdůraznit, že poplatek na podporu představuje jediný zdroj financování podpor propagace a reklamy, které jsou předmětem tohoto posuzování, a snížení výtěžku z poplatku by tedy následně předpokládalo snížení zdrojů financování propagačních opatření.
(113)
Proto se Komise domnívá, že v tomto případě je výtěžek z poplatku nezbytně určen na financování podpory a přímo ovlivňuje její výši. Na závěr je nutno shrnout, že v souladu s judikaturou Soudního dvora existuje podle vnitrostátních právních předpisů mezi poplatkem a podporou vztah omezující závislosti a poplatek na podporu vína je nedílnou součástí opatření podpory, jež je předmětem posuzování. V důsledku toho musí být financování akcí z poplatku rovněž posouzeno Komisí.
4.2. Uvalení poplatku na vyvážené produkty
(114)
Jak je zmíněno ve výše uvedeném 9. bodě odůvodnění, poplatek se vztahuje jak na portugalské produkty určené ke spotřebě v Portugalsku, tak i na produkty určené k vývozu.
(115)
V rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (bod 143) Komise uvádí, že se nezdá, že by při propagačních či reklamních akcích docházelo k diskriminaci mezi domácími výrobky určenými pro domácí trh a výrobky určenými k vývozu.
(116)
Pokud jde o otázku, do jaké míry produkty určené k vývozu těží z obecných propagačních opatření v Portugalsku, dospěla Komise s ohledem na informace poskytované portugalskými orgány během šetření tohoto spisu a při neexistenci opačných připomínek třetích stran po zahájení formálního vyšetřovacího řízení k závěru, že tato kategorie produktů v široké míře těží ze všech zvýhodnění vyplývajících z dotčeného poplatku a dále má značný prospěch z propagačních akcí na území jiných členských států a třetích zemí.
4.3. Uvalení poplatku na dovážené produkty
(117)
V souladu s judikaturou Soudního dvora (27) je Komise obvykle toho názoru, že financování státní podpory prostřednictvím povinných odvodů může mít dopad na podporu, jelikož má ochranný účinek přesahující podporu ve vlastním slova smyslu. Dotčený poplatek ve skutečnosti představuje povinný odvod. Podle stejné judikatury je Komise toho názoru, že podpora domácím výrobcům nemůže být financována z parafiskálních poplatků, jimiž je zatížen rovněž dovoz výrobců stejného produktu z jiných členských států, ledaže by existovaly záruky, že i ti mohou stejným způsobem jako domácí výrobci využívat všech těchto zvýhodnění.
(118)
Při zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise tedy uvedla, že pokud musel být za výrobky pocházející z ostatních členských států rovněž zaplacen poplatek, musely portugalské orgány ještě prokázat, že mezi domácími a dovezenými výrobky neexistuje žádná diskriminace a že dovezené výrobky, za které byl zaplacen poplatek, budou stejným způsobem a stejnou měrou jako domácí výrobky využívat všech z toho vyplývajících výhod (28).
(119)
Již bylo shledáno, že propagační a reklamní akce týkající se vína a vinařských produktů a zajišťované sdružením Viniportugal jsou financovány z části výnosů z poplatku na podporu vína.
(120)
Ve svých dalších připomínkách a informacích portugalské orgány přinesly ujištění, že příspěvek z výnosů z poplatku vybraného za dovezené produkty byl stěží použit na financování části nákladů na obecné propagační akce, které sdružení Viniportugal realizovalo v Portugalsku. Portugalské orgány potvrdily, že propagační a reklamní akce organizované na trzích ostatních členských států a třetích zemí ve prospěch portugalského vína a vinařských produktů jsou výlučně financovány z výnosů z poplatku vybraného za domácí výrobky.
(121)
Informace poskytnuté portugalskými orgány dokazují, že dovezené výrobky těží z obecných propagačních akcí v Portugalsku poměrným způsobem. Jak je již popsáno výše v 16. a 17. bodě odůvodnění, je hlavním cílem reklamních akcí organizovaných na vnitrostátní úrovni získat mladé dospělé spotřebitele obou pohlaví pro zdravou spotřebu vína jako alternativy k pivu nebo jiným alkoholickým nápojům. Portugalské orgány poskytly z propagačních akcí a osvětových projektů financovaných z dotčeného poplatku také reklamní vzorky. Jelikož mají propagační akce za cíl obecně podporovat spotřebu vína, dovážené produkty těží z uvedených opatření stejnou měrou.
(122)
Poskytnuté informace nicméně nestačí k prokázání skutečnosti, že výnosy z poplatku vybraného za dovezené produkty nepřispěly k financování propagačních a reklamních akcí realizovaných na trzích ostatních členských států a třetích zemí, z kterých naopak výlučně těží portugalské víno. Zejména podle číselných údajů poskytnutých portugalskými orgány dosahovaly průměrné výnosy z poplatku vybraného za dovezené produkty v období od roku 1998 do roku 2005 výše 1 293 169 EUR, zatímco ve stejném období věnovalo sdružení Viniportugal na obecné propagační akce v Portugalsku ročně průměrně 525 698 EUR (viz výše uvedený 36. a 38. bod odůvodnění).
(123)
I když vnitrostátní právní předpisy stanoví povinnost přidělit na obecnou propagaci vína a vinařských produktů určitý procentuální podíl z výtěžku z poplatku, který není nikdy nižší než 25 %, mezi těmito dvěma částmi výtěžku z poplatku neexistuje oddělené účetnictví. Portugalské orgány mohly předložit pouze odhady části výtěžku z poplatku vybraného za dovezené produkty a určeného na obecnou propagaci.
(124)
Vzhledem k judikatuře citované ve výše uvedeném 116. bodě odůvodnění a ke skutečnosti, že opatření financovaná z poplatku představují státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU, jakož i ke skutečnosti, že poplatek má diskriminační charakter, což je v rozporu s článkem 110 SFEU, neboť poplatek se rovněž vztahuje na výrobky pocházející z ostatních členských států, aniž by tyto výrobky těžily ze všech výhod z dotčeného poplatku vyplývajících, se tedy Komise domnívá, že výnos z poplatku získaný zatížením výrobků dovážených z jiných členských států za účelem financování propagačních akcí uskutečňovaných sdružením Viniportugal na trzích ostatních členských států a třetích zemí představuje financování podpory, které je neslučitelné s pravidly volného pohybu zboží, a v důsledku toho jsou takto financované státní podpory ve stejné míře neslučitelné se Smlouvou.
(125)
Na základě informací a záruk poskytnutých portugalskými orgány (viz 104. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí) může Komise právoplatně dospět k závěru, že výrobci a obchodníci z ostatních členských států těžili stejnou měrou jako portugalští výrobci z opatření podpory obecné propagace organizované v Portugalsku.
(126)
Portugalské orgány však nepopřely, že výrobci a obchodníci z ostatních členských států nemohou těžit z opatření podpory propagace a reklamy mimo území Portugalska organizovaných výlučně ve prospěch portugalských vín.
(127)
Podle ustálené judikatury Soudního dvora, pokud je výnos odvodů, které postihují domácí a dovážené výrobky na základě shodných kritérií, určen k financování činností, z nichž zvláště těží domácí výrobky podléhající odvodům, může z toho vyplývat, že příspěvek vybíraný podle týchž kritérií je nicméně diskriminačním odvodem v rozsahu, v jakém je odvod uvalený na domácí výrobky neutralizován výhodami, k jejichž financování slouží, zatímco odvod zatěžující dovezené výrobky představuje čistou zátěž (29).
(128)
V tomto případě nemůže být tudíž vyloučeno, že nedošlo k diskriminaci dovezených výrobků. Z informací poskytnutých portugalskými orgány naopak vyplývá, že dovezené výrobky byly zatíženy poplatkem stejnou měrou jako domácí výrobky, ale netěžily z výhod financovaných z tohoto poplatku stejnou měrou jako domácí výrobky. Jak bylo uvedeno výše ve 122. bodě odůvodnění, dosahovaly podle číselných údajů poskytnutých portugalskými orgány průměrné výnosy z poplatku vybraného za dovezené výrobky v období od roku 1998 do roku 2005 výše 1 293 169 EUR, zatímco ve stejném období věnovalo sdružení Viniportugal na obecné propagační akce v Portugalsku ročně průměrně 525 698 EUR. Neexistuje oddělené účetnictví umožňující se ujistit, že výnos z poplatku pocházející z dovezených produktů je výlučně určen na obecnou propagaci v Portugalsku. Parafiskální poplatky a výnos z nich tudíž porušují článek 110 SFEU.
(129)
Na základě informací, které jí byly poskytnuty v souvislosti se zahájením formálního vyšetřovacího řízení, Komise není s to dospět k závěru, že podpory propagace portugalského vína a portugalských vinařských produktů na trzích ostatních členských států a třetích zemí nebyly byť jen zčásti financovány z výnosů poplatku na podporu vína pocházejících z dovezených výrobků. Komisi totiž nepřísluší zkoumat, jaké jsou skutečnosti, které jí mohly být předloženy, ale Komise musí jednak prozkoumat všechna nezbytná stanoviska a jednak vycházet z informací, jež má k dispozici v době přijetí rozhodnutí (30). Komise se domnívá a následně uzavírá, že financování těchto opatření podpory je nutno považovat za neslučitelné s vnitřním trhem.
(130)
Pokud je tedy financování státní podpory považováno za neslučitelné s použitými pravidly Smlouvy, musí být takto financovaná podpora považována Komisí rovněž za neslučitelnou tak dlouho, jak dlouho trvalo nesprávné financování, neboť regulérnost financování státní podpory je skutečně nezbytnou podmínkou k prohlášení její slučitelnosti (31).
V. ZÁVĚRY
(131)
Komise lituje, že Portugalsko poskytlo dotčené podpory a porušilo tak čl. 108 odst. 3 SFEU.
(132)
Komise dospěla k následujícím závěrům:
-
Portugalsko v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU protiprávně financovalo obecné propagační akce v oblasti vína financované pomocí poplatku z domácích výrobků a výrobků dovezených z ostatních členských států.
-
Podporu nepředstavuje pouze vzdělávání financované z výnosů z parafiskálního poplatku.
-
Podpory ve prospěch propagace a obecné reklamy v oblasti vína a vinařských výrobků zajišťovaných sdružením Viniportugal na území Portugalska lze prohlásit za slučitelné s vnitřním trhem.
-
Podpory propagace a reklamy vína a vinařských výrobků portugalského původu na území ostatních členských států a třetích zemí financované pomocí poplatku z výroby vína a vinařských produktů uvalené rovněž na výrobky pocházející z ostatních členských států byly na úrovni uvedených příjemců v souladu s použitými ustanoveními Společenství. Komise však rovněž musela konstatovat existenci porušení článku 110 SFEU na úrovni financování těchto podpor. Z tohoto důvodu nemůže Komise dotčený režim prohlásit za slučitelný, neboť způsobil diskriminaci mezi dovezenými a domácími výrobky.
(133)
Toto rozhodnutí se omezuje pouze na posouzení uplatnění parafiskálního poplatku počínaje jehom vstupem v platnost a konče dnem 31. prosince 2006, kdy vstoupily v platnost nové pokyny Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013, aniž by bylo dotčeno stanovisko, které Komise zaujme vzhledem k uplatnění poplatku na podporu po tomto datu.
(134)
Komise považuje za vhodné přijmout v tomto případě podmíněné rozhodnutí s použitím možnosti nabídnuté čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 659/1999, podle něhož může Komise připojit ke kladnému rozhodnutí podmínky, za kterých může být podpora považována za slučitelnou se společným trhem, a může stanovit povinnosti pro umožnění kontroly plnění rozhodnutí.
(135)
K nápravě porušení článku 110, a tedy k odstranění diskriminace se zpětnou působností musí Portugalsko ve lhůtě a za podmínek stanovených Komisí přistoupit k navrácení části poplatku, kterou byly zatíženy výrobky pocházející z jiných členských států. Náprava tohoto porušení by učinila dotčené podpory slučitelnými s článkem 107 SFEU.
(136)
Komise stanoví podmínky, jimiž se uvedené navrácení musí řídit. Portugalsko musí za naprostého dodržení následujících podmínek navrátit poplatníkům část poplatku, která byla v období mezi datem účinnosti daně a 31. prosincem 2006 uvalena na výrobky pocházející z jiných členských států:
-
Pokud budou moci dokázat, že poplatek na podporu byla uvalen na dovezené výrobky, mohou poplatníci odpovědní za zaplacení poplatku požadovat náhradu poměrné části výnosu z poplatku určené na financování propagačních služeb, z kterých těžily výlučně domácí výrobky, a to ve lhůtě stanovené v souladu s vnitrostátními předpisy a v žádném případě kratší než šest měsíců počínaje dnem oznámení tohoto rozhodnutí;
-
Portugalsko stanoví míru případné diskriminace, kterou jsou zatíženy dovážené výrobky. Za tímto účelem musí Portugalsko během referenčního období ověřit peněžní rovnocennost mezi částkami celkově vybranými jako uvedený poplatek za domácí výrobky a výhodami, které se na tyto výrobky výlučně vztahují;
-
navrácení musí být provedeno v maximální lhůtě šesti měsíců od podání žádosti;
-
navrácené částky musí být od data, kdy byly vybrány, až do data skutečného navrácení aktualizovány s ohledem na úroky. Tyto úroky jsou počítány na základě referenční sazby Komise stanovené metodou určení referenčních úrokových a diskontních sazeb (32);
-
portugalské orgány přijmou všechny přiměřené důkazy ze strany poplatníků, jimiž bude dokázána zaplacená část poplatku, kterou byly zatíženy výrobky pocházející z jiných členských států;
-
právo na refundaci nesmí podléhat dalším podmínkám, zejména podmínce nepřevedení poplatku;
-
v případě, kdy poplatník poplatek ještě nezaplatil, portugalské orgány se formálně zřeknou požadavku na její zaplacení včetně případných narostlých úroků z prodlení;
-
v případě, že o to Komise požádá, předloží portugalské orgány Komisi komplexní zprávu, kterou prokážou řádné provedení opatření k refundaci;
-
pokud byl v jiném členském státě uvalen poplatek na stejné produkty, které jsou zatíženy poplatkem na podporu vína v Portugalsku, portugalské orgány se zavazují navrátit poplatníkům část poplatku, která zatížila produkty pocházející z tohoto členského státu;
-
Portugalsko se zavazuje seznámit s tímto rozhodnutím všechny potenciální poplatníky dotčeného poplatku,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Podporu nepředstavuje pouze vzdělávání financované z výnosů z parafiskálního poplatku ve výši 367,12 EUR.
Článek 2
Státní podpory na obecnou propagaci vína a vinařských výrobků na portugalském území protiprávně zavedené Portugalskem v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU prostřednictvím parafiskálního poplatku stanoveného legislativním nařízením č. 137/95 ze dne 14. června 1995 jsou státní podpory slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, pokud jde o období od vstupu tohoto poplatku v platnost až do 31. prosince 2006.
Článek 3
1. Státní podpory na obecnou propagaci vína a vinařských výrobků portugalského původu na území ostatních členských států a třetích zemí protiprávně zavedené Portugalskem v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU prostřednictvím parafiskálního poplatku stanoveného legislativním nařízením č. 137/95 ze dne 14. června 1995 jsou, aniž je dotčeno uplatňování článku 2, státní podpory slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, pokud jde o období od vstupu tohoto poplatku v platnost až do 31. prosince 2006 a pokud Portugalsko dodrží podmínky uvedené v odstavci 2 tohoto článku.
2. Portugalsko musí za naprostého dodržení následujících podmínek navrátit poplatníkům část poplatku, která byla v období mezi datem účinnosti poplatku a 31. prosincem 2006 uvalena na výrobky pocházející z jiných členských států:
-
pokud budou moci dokázat, že poplatek na podporu byl uvalen na dovážené produkty, mohou poplatníci odpovědní za zaplacení poplatku požadovat náhradu poměrné části výnosu z poplatku určené na financování propagačních služeb, z kterých těžily výlučně domácí výrobky, a to ve lhůtě stanovené v souladu s vnitrostátními předpisy a v žádném případě kratší než šest měsíců počínaje dnem oznámení tohoto rozhodnutí;
-
Portugalsko stanoví míru případné diskriminace, která zatěžuje dovážené výrobky. Za tímto účelem musí Portugalsko během referenčního období ověřit peněžní rovnocennost mezi částkami celkově vybranými jako uvedený poplatek za domácí výrobky a výhodami, které se na tyto výrobky výlučně vztahují;
-
navrácení musí být provedeno v maximální lhůtě šesti měsíců od podání žádosti;
-
navrácené částky musí být od data, kdy byly vybrány, až do data skutečného navrácení aktualizovány s ohledem na úroky. Tyto úroky se vypočítají na základě referenční sazby Komise stanovenou metodou určení referenčních úrokových a diskontních sazeb (33);
-
portugalské orgány přijmou všechny přiměřené důkazy ze strany poplatníků, jimiž bude dokázána zaplacená část poplatku, kterou byly zatíženy produkty pocházející z jiných členských států;
-
právo na refundaci nesmí podléhat dalším podmínkám, zejména podmínce nepřevedení poplatku;
-
v případě, kdy poplatník poplatek ještě nezaplatil, portugalské orgány se formálně zřeknou požadavku na jeho zaplacení včetně případných narostlých úroků z prodlení;
-
v případě, že o to Komise požádá, předloží portugalské orgány Komisi komplexní zprávu, kterou prokážou řádné provedení opatření k refundaci;
-
pokud byl v jiném členském státě uvalen poplatek na stejné produkty, které jsou zatíženy poplatkem na podporu vína v Portugalsku, portugalské orgány se zavazují navrátit poplatníkům část poplatku, jež zatížila produkty pocházející z tohoto členského státu;
-
Portugalsko se zavazuje seznámit s tímto rozhodnutím všechny potenciální poplatníky dotčeného poplatku.
Článek 4
Portugalsko informuje Komisi do dvou měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí o opatřeních, která přijalo za účelem dosažení souladu s tímto rozhodnutím.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Portugalsku.
V Bruselu dne 20. července 2010.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 20 juli 2010
om den skatteliknande avgift för säljfrämjande åtgärder för vin C 43/04 (ex NN 38/03) som genomförts av Portugal
[delgivet med nr K(2010) 4891]
(Endast den portugisiska texten är giltig)
(2011/6/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) (1), särskilt artikel 108.2 första stycket,
efter att i enlighet med nämnda artikel ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (2), och
av följande skäl:
I. FÖRFARANDE
(1)
Till följd av ett klagomål begärde Europeiska kommissionen, genom en skrivelse av den 20 januari 2003, att de portugisiska myndigheterna skulle lämna uppgifter om en skatteliknande avgift för ”säljfrämjande åtgärder för vin”, som tas ut av institutet för vinodling och vin, samt om de åtgärder som finansieras med intäkterna från denna avgift.
(2)
Portugals ständiga representation vid Europeiska unionen svarade kommissionen genom en skrivelse av den 14 mars 2003. Som svar på de frågor som kommissionen ställt genom fax av den 14 maj och den 22 december 2003 lämnades kompletterande uppgifter genom skrivelser av den 4 augusti 2003, den 2 september 2003, den 24 februari 2004 och den 15 juli 2004.
(3)
Eftersom det ifrågavarande systemet har tillämpats sedan 1995 utan godkännande av kommissionen, fördes det in i registret över icke-anmälda stöd. De åtgärder som Portugal genomfört utgör nytt stöd som inte har anmälts till kommissionen och som därför är olagligt i den mening som avses i artikel 1 f i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (nu artikel 108 i EUF-fördraget). (3)
(4)
Genom en skrivelse av den 6 december 2004 (C(2004) 4522) informerade kommissionen Portugal om sitt beslut om att inleda det formella granskningsförfarande som föreskrivs i artikel 108.2 i EUF-fördraget avseende detta stöd. Kommissionens beslut om att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (4). Kommissionen uppmanade berörda parter att inkomma med sina synpunkter på åtgärden i fråga.
(5)
De portugisiska myndigheterna inkom med sina synpunkter genom skrivelser av den 11 och den 13 januari 2005. De kompletterade sina svar genom en skrivelse av den 24 maj 2006. Inga synpunkter inkom till kommissionen från berörda parter.
II. BESKRIVNING AV STÖDET
(6)
I det här kapitlet beskrivs kortfattat bakgrunden och de utmärkande egenskaperna hos de åtgärder som granskas i detta beslut. Närmare uppgifter finns i det ovan i punkt 4 nämnda beslutet om att inleda förfarandet.
1. Institutet för vinodling och vin
(7)
Institutet för vinodling och vin (IVV) är ett offentligt organ som inrättades 1986 i syfte att säkerställa kontrollen och den allmänna samordningen av vinsektorn i Portugal. I enlighet med bestämmelserna i lagdekret nr 99/97 av den 26 april 1997 om inrättande av institutet för vinodling och vin (5) handhar IVV allmänna uppgifter som rör stöd till samt undersökning, kontroll, övervakning och främjande av produktionen och saluföringen av vin och vinprodukter och är för detta ändamål administrativt och ekonomiskt oberoende.
(8)
IVV genomför verksamhet som enligt nationell lagstiftning och EU-lagstiftning ska genomföras inom vinsektorn och är framför allt den nationella myndighet som har utsetts av den portugisiska staten (6) som ansvarig för att kontrollera att gemenskapsbestämmelserna om vinsektorn efterlevs, i enlighet med artikel 72.1 i rådets förordning (EG) nr 1493/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin (7).
(9)
Inom ramen för sin uppgift att stå för den allmänna samordningen inom vinsektorn genomför IVV följande två typer av verksamheter:
-
Verksamhet som huvudsakligen avser vin och vinprodukter som framställts i Portugal, det vill säga registrering i vinodlingsregistret och av odlingar som klassats som en del av kulturarvet samt revision av kontrollsystemen och certifiering av kvalitetsviner fso och regionala viner (i genomsnitt 2,8 % av IVV: s budget).
-
Verksamhet som utan åtskillnad avser vin och vinprodukter med ursprung i Portugal samt vin och vinprodukter med ursprung i andra medlemsstaterna och/eller tredjeländer, vilka saluförs i Portugal, dvs. förvaltning och samordning av vinmarknaden, kontroll och övervakning av vinsektorn i enlighet med nationell lagstiftning och gemenskapslagstiftningen (denna verksamhet tar nästan hela IVV: s budget i anspråk).
(10)
IVV tillhandahåller också vissa tjänster för tredje man, dvs. i) anordnar och främjar utbildningsverksamhet för ekonomiska aktörer, yrkesorganisationer och branschorganisationer i vinsektorn samt för den egna personalen, ii) tillhandahåller lagringsmöjligheter för de ekonomiska aktörerna i sektorn med hjälp av IVV: s infrastruktur, och iii) tillhandahåller laboratorietjänster, samt utbildar den egna personalen och andra anställda inom vinsektorn (finansieras till stor del genom gemenskapens och nationella stödprogram).
2. Säljfrämjande åtgärder för vin
(11)
IVV säkerställer också att det anordnas säljfrämjande åtgärder för vin. Detta sker genom stöd till branschorganisationer som är representativa för vinsektorn och som arbetar med att utveckla säljfrämjande verksamhet och reklam för vin och vinprodukter. Stödet finansieras genom en andel av intäkterna från den avgift för säljfrämjande åtgärder som tas ut på nationella och importerade produkter; denna andel fastställs årligen av de portugisiska myndigheterna, som samtidigt fastställer kriterierna för urval av stödmottagare (8).
(12)
Sedan 1997 har stödet för allmänna säljfrämjande åtgärder för vin och vinprodukter genom ett öppet och konkurrensutsatt förfarande tilldelats en portugisisk branschorganisation som är representativ för den portugisiska vinsektorn, Viniportugal. Eftersom Viniportugal sedan 1997 är den enda stödsökande, har organisationen tagit emot alla de intäkter från den skatteliknande avgiften som är avsedda för ändamålet.
(13)
Denna andel av avgiften har varit avsedd att finansiera två olika typer av saluföringskampanjer:
-
Allmänna saluföringskampanjer för vin och vinprodukter i Portugal, oavsett ursprung.
-
Saluföringskampanjer för portugisiska viner och vinprodukter i andra medlemsstater och tredjeländer.
2.1 Allmänna säljfrämjande åtgärder för vin i Portugal
(14)
När det gäller de allmänna saluföringskampanjerna för vin i Portugal har de portugisiska myndigheterna bekräftat att Viniportugal stöder och genomför säljfrämjande åtgärder för vin och vinprodukter, såsom främjande av kulturell och vetenskaplig verksamhet som har samband med vinsektorn. Viniportugal främjar vinkulturen genom att anordna mässor och utställningar om detta specialområde, ge ut publikationer i ämnet, vidta åtgärder för presentation och informationsspridning samt genomföra reklamkampanjer mot bakgrund av att allmänna åtgärder för att främja vin har en direkt inverkan på vinkonsumtionen i Portugal.
(15)
De portugisiska myndigheterna har angett att de säljfrämjande åtgärder och den reklam som Viniportugal genomför under inga omständigheter syftar till att avskräcka konsumenterna från att köpa vinprodukter från andra medlemsstater eller till att nedvärdera sådana produkter. Syftet är inte heller att gynna ett märke från ett visst företag eller en enskild producent.
(16)
Det huvudsakliga syftet med reklamkampanjerna på nationell nivå är att få unga vuxna konsumenter att gå över till en sund konsumtion av vin, som ett alternativ till öl eller andra alkoholdrycker.
(17)
Viniportugal främjar även utgivning av böcker, broschyrer och handböcker om vin i syfte att popularisera vinkulturen. Organisationen ingår avtal med institutioner för högre utbildning för att främja utbildningen av yrkesverksamma i vin- och restaurangbranschen. Viniportugal stöder den portugisiska sommelierföreningen, i syfte att förbättra kvaliteten på de viner som serveras på restauranger och förbättra sommelierernas kunskaper om viners egenskaper i allmänhet. Slutligen främjar Viniportugal i samarbete med hälso- och sjukvårdsinstitutioner en moderat och ansvarstagande vinkonsumtion genom att anordna seminarier om kampen mot rattonykterhet och om vägsäkerhet och har även lagt fram ett förslag till en uppförandekod för vinreklam, enligt vilken viner bör främjas på ett värdigt sätt och alkoholreklam som riktar sig till ungdomar bör undvikas. De portugisiska myndigheterna har även lämnat in material från reklamkampanjerna som visar att dessa principer iakttas.
2.2 Säljfrämjande åtgärder för portugisiska viner på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer
(18)
När det gäller saluföringskampanjerna för portugisiska viner och vinprodukter i andra medlemsstater och tredjeländer har de portugisiska myndigheterna angett att denna verksamhet syftar till att främja portugisiska viner och konkret genomförs genom reklamannonser i specialtidskrifter, spridning av nyhetsbrev, deltagande i specialutställningar och främjande av besök av specialiserade journalister i Portugal. De portugisiska myndigheterna försäkrar att dessa kampanjer inte syftar till att avskräcka konsumenterna från att köpa produkter från andra medlemsstater eller till att nedvärdera sådana produkter och att de inte gynnar ett märke från ett visst företag eller en enskild producent. De portugisiska myndigheterna har lämnat in exempel och material från reklamkampanjer i utländsk specialpress.
3. Utbildningsåtgärder
(19)
IVV ansvarar för att främja och genomföra verksamhet för teknisk utbildning och ökad medvetenhet hos de ekonomiska aktörerna i vinsektorn, i syfte att säkerställa kvaliteten på viner och vinprodukter. Under perioden 1997-2002 anordnade IVV olika utbildningsåtgärder för sin egen personal (1 449 tjänstemän), andra offentliga tjänstemän och, i mindre utsträckning, aktörer inom sektorn (135 personer).
(20)
De portugisiska myndigheterna har betonat att kostnaderna för de utbildningsåtgärder som IVV anordnade under denna period, med undantag för en allmän utbildning, Sistema de Informaçao e Gestão Vitivinícola - 2000, för vilken kostnaden uppgick till 367,12 euro, i sin helhet täcktes genom stöd från PAMAF 6 (Programas de Apoio à Modernização Agrícola e Florestal 6 - program för stöd till modernisering av jordbruket och skogsbruket) och programmet Agro/Mesure 7, vilka båda samfinansieras av Europeiska socialfonden. De portugisiska myndigheterna har preciserat att varken IVV eller de ekonomiska aktörerna därför behövde bidra ekonomiskt till utbildningarna.
4. Avgiften för säljfrämjande åtgärder för vin
(21)
Granskningen av åtgärden avser användningen av intäkterna från en skatteliknande avgift som det offentliga organet IVV sedan 1995 har tagit ut av aktörer inom sektorn (9). Denna avgift syftar till att ge IVV tillräckliga medel för att sköta samordningen av vinsektorn i Portugal och står för mer än 62 % av IVV: s driftsbudget.
(22)
Enligt artikel 1.1 i lagdekret 119/97 ska vin och vinprodukter som framställs på det nationella territoriet, samt utländska produkter som saluförs i Portugal, påföras en avgift för säljfrämjande åtgärder, som vederlag för de tjänster som tillhandahålls av IVV avseende allmänna säljfrämjande åtgärder och allmänna samordning av sektorn, eller, i de autonoma regionerna Azorerna och Madeira, av respektive regionala myndigheter.
(23)
Avgiften för säljfrämjande åtgärder påförs inte endast vinprodukter som framställs och saluförs i Portugal, utan även produkter som framställs i Portugal och saluförs i andra medlemsstater eller tredjeländer (export), samt vinprodukter med ursprung i andra medlemsstater och tredjeländer som saluförs i Portugal (import).
(24)
Det belopp som ska betalas fastställs årligen av de behöriga myndigheterna vid jordbruksministeriet. Beloppet varierar beroende på hur produkten är förpackad och behållarens volym (10).
(25)
Intäkterna från avgiften för säljfrämjande åtgärder är, trots benämningen, avsedd att finansiera i första hand de tjänster för allmän samordning av vinsektorn som IVV tillhandahåller och i andra hand åtgärder för att främja försäljningen av vin och vinprodukter.
(26)
Vid inledandet av förfarandet ansåg kommissionen att IVV, vid genomförandet av den allmänna samordning av vinsektorn som organet anförtrotts genom gemenskapslagstiftningen och nationell lagstiftning och vid tilldelningen av stöd för säljfrämjande åtgärder för vin, inte agerar i egenskap av privat aktör, utan i egenskap av offentlig myndighet, och att det således inte föreligger statligt stöd till organet (se punkt 66 i beslutet om att inleda förfarandet).
(27)
När det gäller IVV: s verksamhet som leverantör av vissa tjänster till tredje man på marknadsvillkor (se skäl 15), har IVV ingen ekonomisk fördel på grund av sin ställning på marknaden och således föreligger inte statligt stöd till organet (se punkt 70 i beslutet om att inleda förfarandet).
(28)
På grundval av de uppgifter som kommissionen innehade ansåg den även att det inte förelåg någon ekonomisk fördel och således inte heller något stöd till förmån för Viniportugal. Denna branschorganisation är endast en tjänsteleverantör som enligt objektiva kriterier och ett öppet och icke-diskriminerande förfarande har valts ut för att tillhandahålla tjänsterna i fråga (se punkt 87 i beslutet om att inleda förfarandet).
(29)
Vid inledandet av granskningsförfarandet ansåg kommissionen däremot att det när det gäller finansieringen av saluföringskampanjer och reklam för vin och vinprodukter förelåg statligt stöd till förmån för ekonomiska aktörer i vinsektorn i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget (se punkt 80 i beslutet om att inleda förfarandet).
(30)
Även när det gäller utbildningsåtgärderna ansåg kommissionen att det förelåg statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget (se punkterna 79 och 80 i beslutet om att inleda förfarandet).
(31)
Kommissionen inledde det förfarande som föreskrivs i artikel 108.2 i EUF-fördraget, eftersom den tvivlade på att dessa båda slag av stöd var förenliga med den inre marknaden.
(32)
När det gäller stödet till reklam för portugisiska viner på marknaden i andra medlemsstater och tredjeländer, innehade kommissionen vid inledandet av förfarandet inte tillräckliga uppgifter för att kunna dra slutsatsen att dessa kampanjer, när vinernas ursprung nämns, endast informerar om objektiva egenskaper hos de berörda produkterna och inte innehåller subjektiva påståenden om produkternas kvalitet som enbart grundar sig på deras ursprung (se punkt 119 i beslutet om att inleda förfarandet).
(33)
När det gäller finansieringen av stödet till säljfrämjande åtgärder och reklam, ansåg kommissionen i enlighet med domstolens rättspraxis att ett stöd till nationella producenter får finansieras av skatteliknande avgifter som även tas ut på import från producenter av samma produkt i andra medlemsstater endast om det finns garantier för att dessa producenter kan ha nytta av fördelarna på samma sätt som nationella producenter. Kommissionen innehade dock inte vid inledandet av förfarandet tillräckliga uppgifter som gjorde det möjligt att dra slutsatsen att det i förevarande fall inte förekommit diskriminering mellan nationella respektive importerade produkter. Det vill säga kommissionen kunde inte dra slutsatsen att produkterna från andra medlemsstater, för vilka avgiften också måste erläggas, har gynnats på samma sätt och i samma utsträckning som nationella produkter av alla de fördelar som följer av avgiften (se punkt 135 i beslutet om att inleda förfarandet).
(34)
Kommissionen begärde därför att de portugisiska myndigheterna skulle lämna alla de uppgifter som var nödvändiga för att utvärdera åtgärderna i fråga, framför allt uppgifter som visar att den finansieringsmetod som använts för det granskade stödet (dvs. stödet till säljfrämjande åtgärder och reklam för vin och vinprodukter i Portugal såväl som i andra medlemsstater och tredjeländer samt stödet till utbildning) inte var diskriminerande, samt uppgifter som visar att de reklamkampanjer som genomförts på marknaderna i medlemsstaterna och tredjeländer var objektiva.
(35)
Det här beslutet begränsar sig till att granska tillämpningen av den skatteliknande avgiften från och med det att den trädde i kraft till och med den 31 december 2006, dagen för ikraftträdandet av gemenskapens nya riktlinjer för statligt stöd till jordbruk och skogsbruk 2007-2013, och påverkar inte den ståndpunkt som kommissionen kommer att anta om tillämpningen av avgiften för säljfrämjande åtgärder efter det datumet.
III. SYNPUNKTER FRÅN PORTUGAL
(36)
Till följd av beslutet om att inleda förfarandet i enlighet med artikel 108.2 i EUF-fördraget inkom de portugisiska myndigheterna med sina synpunkter genom skrivelser av den 11 och den 13 januari 2005. De kompletterade sitt svar genom en skrivelse av den 24 maj 2006.
1. Stöd till utbildning
(37)
När det gäller stödet till utbildning har de portugisiska myndigheterna lämnat nedanstående uppgifter.
(38)
Mellan 1997 och 2000 genomförde IVV utbildningsverksamhet om grundläggande frågor för vinsektorn i Portugal; verksamheten riktades huvudsakligen till personer anställda vid IVV och andra offentliga organ samt i mindre utsträckning till aktörer i vinsektorn.
(39)
Kostnaden för samtliga de åtgärder som IVV främjade och slutförde under den ifrågavarande perioden täcktes i sin helhet genom stödet från PAMAF 6 (program för stöd till modernisering av jordbruket och skogsbruket) och programmet Agro/Medida 7, vilka delvis finansieras av gemenskapen genom Europeiska socialfonden (ESF) och delvis nationellt, samt från PIDDAC (plan för investeringar och utgifter till förmån för utveckling av den centrala administrationen).
(40)
Den enda verksamhet under den ifrågavarande perioden för vilken kostnaden faktiskt täcktes genom IVV: s budget var den allmänna utbildningen ”Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000”, som genomfördes år 2000, till en kostnad av sammanlagt 367,12 euro, och som riktade sig till anställda vid de regionala jordbruksdepartementen (regionala myndigheter inom Jordbruksministeriet) och de regionala vinodlingskommittéerna, som är behöriga organ för intygande av äktheten och kvaliteten på viner från särskilda regioner.
(41)
De portugisiska myndigheterna har slutligen understrukit att den försumbara kostnaden för denna åtgärd - endast 367,12 euro - gör att dess inverkan på konkurrensen på den inre marknaden är obefintlig, eller åtminstone av mindre betydelse.
2. Stöd till säljfrämjande åtgärder och reklam för portugisiska viner på marknaden i andra medlemsstater och tredjeländer
(42)
När det gäller kommissionens tvivel beträffande det stöd som beviljats för reklam för portugisiska viner på marknaden i andra medlemsstater och tredjeländer har de portugisiska myndigheterna lämnat nedanstående uppgifter.
(43)
Viniportugals verksamhet för säljfrämjande åtgärder och reklam i Portugal och i andra medlemsstater och tredjeländer är av allmän karaktär, är inte inriktad på särskilda delar av sektorn och syftar inte till att gynna vissa företag eller enskilda producenter.
(44)
Dessa kampanjer syftar inte till att nedvärdera vinprodukter från andra medlemsstater, kan inte anses avskräcka konsumenter från att köpa vinprodukter från andra medlemsstater och är förenliga med den tillämpliga gemenskapslagstiftningen (dvs. lagstiftningen om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel). Viniportugals reklamverksamhet i Europeiska unionens andra medlemsstater och i tredjeländer respekterar följaktligen de negativa kriterier som anges i punkterna 18-30 i Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till reklam för produkter som omfattas av bilaga I till EG-fördraget och vissa produkter som inte omfattas av bilaga I till fördraget (11) (nedan kallade riktlinjerna för statligt stöd till reklam), vilka var i kraft när det ifrågavarande stödet tillämpades.
(45)
Verksamheten uppfyller även de positiva kriterier som anges i punkt 31 och följande punkter i riktlinjerna för statligt stöd till reklam. Verksamheten syftar till att bekanta konsumenterna i andra medlemsstater med portugisiska viner för att underlätta utvecklingen av verksamheten i den portugisiska vinsektorn i den mening som avses i artikel 107.3 c i EUF-fördraget.
(46)
Viniportugals kampanjer utanför Portugal syftar till att sprida kunskap om de portugisiska vinernas grundläggande egenskaper genom att erbjuda konsumenter i andra medlemsstater och tredjeländer att smaka på produkter som de inte är bekanta med. I överensstämmelse med riktlinjerna för statligt stöd till reklam innehåller kampanjerna inga subjektiva påståenden om produkternas kvalitet grundade enbart på deras ursprung.
(47)
De portugisiska myndigheterna anser följaktligen att mot bakgrund av artikel 107.3 c i EUF-fördraget och riktlinjerna för statligt stöd till reklam bör Viniportugals reklamverksamhet i Europeiska unionens andra medlemsstater, liksom dess reklamverksamhet i tredjeländer, anses vara förenlig med den inre marknaden.
(48)
Till stöd för sina synpunkter har de portugisiska myndigheterna lämnat in exempel och material från reklamkampanjer i utländsk specialpress.
3. Finansieringen av saluföringskampanjerna och reklamen för portugisiska viner i andra medlemsstater och tredjeländer
(49)
När det gäller kommissionens tvivel beträffande finansieringen av saluföringskampanjerna och reklamen för vin i andra medlemsstater och tredjeländer betonar de portugisiska myndigheterna att intäkterna från den avgift som togs ut på produkter med ursprung i andra medlemsstater under perioden 1997-2005 endast utgjorde 15 % av de totala intäkterna från avgiften.
Årliga intäkter från avgiften för säljfrämjande åtgärder för vin (årligt genomsnitt för åren 1998-2005 (12))
Ursprung
Belopp
(euro)
%
Nationella viner och vinprodukter
7 327 957
85
Vin och vinprodukter från andra medlemsstater och tredjeländer
1 293 169
15
Totala årliga genomsnittliga intäkter (1998-2005)
8 621 126
100
(50)
De portugisiska myndigheterna anser att de importerade produkterna bidrar till att betala för endast en del av de allmänna säljfrämjande åtgärder för vin och vinprodukter som genomförs i Portugal, vilka i lika utsträckning gynnar nationella produkter och produkter från andra medlemsstater. Återstoden av finansieringen av de allmänna säljfrämjande åtgärderna sker enligt de portugisiska myndigheterna genom en andel av den avgift som tas ut på nationella produkter, vilka gynnas av åtgärderna i samma utsträckning som produkter från andra medlemsstater. De portugisiska myndigheterna har preciserat att de genomsnittliga kostnaderna för de allmänna säljfrämjande åtgärderna för vin och vinprodukter är mycket högre än det belopp som Viniportugal erhåller som kommer från avgiften på produkter från andra medlemsstater. Enligt de portugisiska myndigheterna motsvarade det stöd som under den ifrågavarande perioden årligen utbetalades till Viniportugal mellan 25 % och 45 % av intäkterna från avgiften för säljfrämjande åtgärder för vin (se skäl 15). Av detta belopp kom endast 15 % från den avgift som togs ut på produkter importerade från andra medlemsstater. Övriga 85 % kom från intäkterna från avgiften på nationella produkter (13). Viniportugals verksamhet finansieras följaktligen framför allt genom intäkterna från den avgift som tas ut på nationella produkter.
(51)
De portugisiska myndigheterna har tillagt att Viniportugals utgifter för allmänna säljfrämjande åtgärder för vin i Portugal under samma period i genomsnitt motsvarade 32 % av organisationens totala utgifter.
Viniportugals utgifter (årligt genomsnitt för åren 1998-2005 (14))
Åtgärder
Belopp
(euro)
%
Säljfrämjande åtgärder och reklam i andra medlemsstater och tredjeländer
1 119 293
68
Allmänna säljfrämjande åtgärder i Portugal
525 698
32
Totala genomsnittliga utgifter per år (1998-2005)
1 644 991
100
(52)
Med beaktande av att bidraget till Viniportugals verksamhet från de produkter som kommer från andra medlemsstater motsvarar knappt 15 % av organisationens totala intäkter från avgiften för säljfrämjande åtgärder drar de portugisiska myndigheterna slutsatsen att bidraget från dessa produkter har begränsats till att finansiera en liten del av kostnaderna för de allmänna säljfrämjande åtgärder som Viniportugal har genomfört i Portugal.
(53)
Dessa åtgärder, som enligt de portugisiska myndigheterna i lika utsträckning gynnar nationella produkter och produkter från andra medlemsstater, har dels finansierats genom bidraget från produkter från andra medlemsstater, dels genom bidraget från nationella produkter.
(54)
Återstoden av bidraget från nationella produkter till Viniportugals verksamhet har använts för att finansiera de säljfrämjande åtgärderna och reklamen för portugisiska viner i andra medlemsstater och tredjeländer i sin helhet, och utgjorde således den enda finansieringskällan för denna verksamhet.
(55)
De portugisiska myndigheterna har avslutningsvis angett att det inte föreligger någon diskriminerande behandling mellan nationella viner och vinprodukter respektive vin och vinprodukter med ursprung i andra medlemsstater, eftersom i) båda grupperna bidrar till finansieringen av de allmänna säljfrämjande åtgärderna för vin och vinprodukter i Portugal och dessa åtgärder i lika utsträckning gynnar nationella produkter och produkter importerade från andra medlemsstater, och ii) de saluförings- och reklamkampanjer som Viniportugal genomför i andra medlemsstater och tredjeländer och som endast gynnar portugisiska viner uteslutande finansieras med den del av intäkterna från avgiften som kommer från nationella viner och vinprodukter.
(56)
Enligt de portugisiska myndigheterna bör det ifrågavarande systemet för att finansiera stödet således betraktas som förenligt med artiklarna 107 och 110 i EUF-fördraget.
IV. BEDÖMNING
1. Förekomst av stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget
(57)
Enligt artikel 71 i förordning (EG) nr 1493/99 (15) om den gemensamma organisationen av marknaden för vin är artiklarna 107-109 i EUF-fördraget tillämpliga på produktion av och handel med vin och vinprodukter.
(58)
I artikel 107.1 i EUF-fördraget anges att om inte annat föreskrivs i fördraget, är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.
(59)
För att en åtgärd ska omfattas av tillämpningsområdet för artikel 107.1 i EUF-fördraget ska således följande fyra kumulativa villkor vara uppfyllda: 1) åtgärden finansieras av staten eller med hjälp av statliga medel, 2) den gynnar selektivt vissa företag eller produktionssektorer, 3) den innebär en ekonomisk fördel för de stödmottagande företagen, och 4) den påverkar handeln inom gemenskapen och snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen.
(60)
I beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet framförde kommissionen tvivel beträffande följande: för det första, huruvida de säljfrämjande åtgärderna på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer är förenliga med artikel 107 i EUF-fördraget, för det andra, huruvida de åtgärder för utbildning som anordnas av IVV är förenliga med artikel 107 i EUF-fördraget, och för det tredje, huruvida finansieringen av de säljfrämjande åtgärderna på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer genom en skatteliknande avgift är förenlig med artikel 110 i EUF-fördraget. Kommissionen begränsar följaktligen sin granskning till dessa frågor.
1.1 Statliga medel
(61)
Det stöd som är föremål för ifrågavarande granskningsförfarande har finansierats genom en skatteliknande avgift ”för säljfrämjande åtgärder för vin”.
(62)
När det gäller frågan om huruvida intäkterna från en skatteliknande avgift kan betraktas som statliga medel, bör det påpekas att när det gäller statliga medel ska åtskillnad inte göras mellan stöd som ges direkt av staten och stöd som ges genom ett offentligt eller privat organ som har utsetts eller inrättats av staten (16).
(63)
Den 15 juli 2004 fastställde Europeiska gemenskapernas domstol i domen i målet Pearle (17) (mål C-345/02) att obligatoriska avgifter som ett mellanliggande organ tar ut av alla företag i en bransch inte ska betraktas som statliga medel om följande fyra kumulativa villkor är uppfyllda:
a)
Den ifrågavarande åtgärden har bestämts av den yrkesorganisation som företräder företagen och arbetstagarna i en bransch och används inte för att fullgöra ett mål som staten har uppställt.
b)
De fastställda ändamålen finansieras i sin helhet genom avgifterna från företagen i branschen.
c)
Finansieringsmetoden och avgifternas procentsats/belopp bestäms inom branschens yrkesorganisation av företrädare för arbetsgivarna och arbetstagarna, utan medverkan av staten.
d)
Avgifterna används ovillkorligen för att finansiera åtgärden, utan medverkan av staten.
(64)
Den anmälda åtgärden förefaller inte att uppfylla alla dessa villkor. Avgiften för säljfrämjande åtgärder för vin fastställs av den portugisiska staten genom lagdekret (se skäl 11), som ett instrument för att verkställa en politik som fastställts av den portugisiska regeringen, dvs. att främja försäljningen av vin. Den portugisiska myndigheten har dessutom i egenskap av lagstiftare möjlighet att medverka vid fastställandet av formerna för finansiering av åtgärden och hur avgifterna ska användas. I förevarande fall framgår det tydligt av bestämmelserna i lagdekreten nr 137/95 av den 14 juni och nr 119/97 av den 15 maj att den portugisiska staten medverkat på detta sätt.
(65)
Eftersom villkoren a, c och d i domen i målet Pearle inte är uppfyllda måste intäkterna från avgiften för säljfrämjande åtgärder således betraktas som statliga medel.
1.2 Förekomst av en selektiv fördel
(66)
Det bör således granskas om det ifrågavarande systemet ”snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion”. Förekomsten av stöd bör fastställas med avseende på dem som potentiellt gynnas av de säljfrämjande åtgärderna för vin och finansieringen av dem.
(67)
För att utgöra stöd i den mening som avses i artikel 107 bör den ersättning som ges med statliga medel innebära en ekonomisk fördel som annars inte skulle ha erhållits på normala marknadsvillkor och denna fördel bör vara selektiv. Kriteriet selektiv fördel är uppfyllt när fördelen reserveras för endast några företag eller en verksamhetssektor. Detta villkor är således uppfyllt i förevarande fall där sektorn för vin och vinprodukter tydligt identifierats.
(68)
Som stödmottagare identifierade kommissionen, när granskningsförfarandet inleddes, de ekonomiska aktörer som gynnats av IVV: s och Viniportugals tjänster. Oberoende av huruvida finansieringen av IVV: s verksamhet utgör statligt stöd till förmån för detta organ, är frågan huruvida de tjänster som detta organ tillhandahåller vinsektorn kan betraktas som statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Det råder inget tvivel om att aktörerna i den ifrågavarande sektorn (producenter, bearbetningsföretag, grossister, detaljhandlare etc.) är företag som utövar ekonomisk verksamhet.
(69)
Enligt domstolens rättspraxis ska bland annat ingripanden som på olika sätt minskar de kostnader som normalt belastar företagets budget och som därigenom, utan att det är fråga om subventioner i strikt bemärkelse, är av samma karaktär och vars effekter är identiska, anses utgöra stöd (18).
(70)
Det bör därför även avgöras huruvida, och i så fall i vilken utsträckning, den verksamhet som finansierats genom ”statliga medel”, dvs. de tjänster som IVV erbjudit sektorn och de saluföringskampanjer som anordnats av Viniportugal, innebär en ekonomisk fördel för aktörerna i sektorn.
(71)
När det gäller IVV: s tjänster bör det avgöras huruvida, och i så fall i vilken utsträckning, de ekonomiska aktörerna i vinsektorn i Portugal, i det fallet att tjänsterna inte hade tillhandahållits av IVV, skulle ha behövt bära kostnaderna för tjänsterna och huruvida kostnaderna normalt skulle ha belastat företagens budget. Åtskillnad bör därvid göras mellan de tre olika grupper av tjänster som anges nedan.
1.2.1 IVV: s tjänster som allmän samordnare av sektorn
(72)
Kommissionen anser att IVV: s tjänster och verksamhet som allmän samordnare av vinsektorn, framför allt avseende övervakning, kontroll, certifiering, revision och förvaltning av marknadsmekanismerna, följer av tillämpningen av kraven i gemenskapslagstiftningen och nationell lagstiftning och därför inte utgör verksamheter som normalt belastar företagets budget, utan är verksamheter som ingår i de väsentliga statliga funktionerna.
1.2.2 Utbildningstjänster
(73)
När det emellertid gäller finansieringen av den utbildningsverksamhet som de ekonomiska aktörerna i sektorn har kunnat dra nytta av förefaller det klart att det rör sig om en fördel till förmån för dessa, eftersom utbildning är en verksamhet som normalt belastar företagens budget.
(74)
Enligt de uppgifter som de portugisiska myndigheterna lämnade vid inledandet av förfarandet har all utbildning som anordnats av IVV, utom den allmänna utbildningen ”Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000”, för vilken kostnaden var 367,12 euro, samfinansierats av Europeiska socialfonden och har således inte finansierats genom intäkterna från den skatteliknande avgiften. Av denna anledning omfattas utbildningarna i fråga inte av förevarande granskningsförfarande.
(75)
När det gäller den enda utbildning som har finansierats genom intäkterna från avgiften för säljfrämjande åtgärder för vin, dvs. den allmänna utbildningen ”Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000”, konstaterar kommissionen att nya uppgifter gör att den inte längre kan betraktas som statligt stöd. Enligt de nya uppgifter som lämnats riktades denna utbildning uteslutande till anställda vid jordbruksministeriets regionala avdelningar och till anställda vid de regionala vinkommittéerna, som är behöriga offentliga myndigheter för kontroll och granskning av viners äkthet och kvalitet i de berörda regionerna. Av uppgifterna framgår att det inte rör sig om en stödåtgärd som riktats till mottagarna av IVV: s tjänster, utan om en åtgärd för intern utbildning inom den offentliga förvaltningen.
(76)
Denna utbildningsåtgärd utgör följaktligen inte statligt stöd enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget.
1.2.3. Tjänster för genomförande av saluföringskampanjer
(77)
När det gäller de saluföringskampanjer för vin och vinprodukter som genomförts av Viniportugal föreligger det en ekonomisk fördel till förmån för de ekonomiska aktörerna i sektorn och särskilt i vinsektorn i Portugal. Anordnandet av säljfrämjande åtgärder för dessa produkter innebär en kostnad som normalt belastar företagets budget.
(78)
Kommissionen drar således slutsatsen att tillhandahållandet av tjänster som består i att genomföra saluföringskampanjer utgör en selektiv fördel som ges med statliga medel till förmån för de ekonomiska aktörerna i vinsektorn i Portugal.
1.3 Påverkan på handeln och snedvridning av konkurrensen
(79)
För att fastställa om stödet i fråga omfattas av tillämpningsområdet för artikel 107.1 i EUF-fördraget måste det avgöras huruvida det kan påverka handeln mellan medlemsstaterna och snedvrider eller kan snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion.
(80)
Domstolen har slagit fast att om en fördel som ges av en medlemsstat förstärker ställningen för en kategori av företag i förhållande till andra konkurrerande företag i handeln inom gemenskapen, ska denna handel anses påverkas av denna fördel (19).
(81)
Det framgår att de granskade åtgärderna kan påverka handeln mellan medlemsstaterna i den utsträckning som de gynnar nationell produktion till förfång för produktionen i andra medlemsstater. Vinsektorn är de facto extremt öppen för konkurrens på gemenskapsnivån och är således mycket känslig för varje åtgärd som gynnar produktionen i någon medlemsstat.
(82)
Det förhållandet att det finns en gemenskapsintern handel i sektorn för vin och vinprodukter kan anses bevisat av att det har inrättats en gemensam organisation av marknaderna i denna sektor.
(83)
I tabellen nedan visas, som exempel, omfattningen av den gemenskapsinterna handeln med dessa produkter under åren 1999-2004 (20).
1 000 hl
År
Import från EU
Export till EU
1999 (EU-15)
35 595
40 921
2000 (EU-15)
-
-
2001 (EU-15)
32 699
35 558,4
2002 (EU-15)
31 810,3
35 002,9
2003 (EU-15)
33 024,7
35 343
2004 (EU-25)
35 513,3
38 696,4
(84)
När det gäller den omständigheten att saluföringskampanjer och reklam för vin och vinprodukter finansieras via en del av intäkterna från avgiften för säljfrämjande åtgärder för vin bekräftar kommissionen följaktligen sin ståndpunkt att det föreligger statligt stöd till förmån för de ekonomiska aktörerna i sektorn för vin och vinprodukter i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
1.4 Slutsatser om förekomsten av ”stöd” i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget
(85)
Kommissionen anser mot bakgrund av det ovanstående att åtgärderna till förmån för de ekonomiska aktörerna i sektorn för vin och vinprodukter ger dem en fördel som finansieras genom statliga medel och som andra aktörer inte kan erhålla. Denna fördel snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag och viss produktion, eftersom den kan påverka handeln mellan medlemsstaterna. Kommissionen drar följaktligen slutsatsen att dessa åtgärder omfattas av artikel 107.1 EUF-fördraget.
2. Lagenligheten av stödet till säljfrämjande åtgärder och reklam
(86)
De portugisiska myndigheterna har inte, i den mening som avses i artikel 108.3 i EUF-fördraget, till kommissionen anmält bestämmelserna om inrättande av den skatteliknande avgiften eller finansieringen av åtgärderna till förmån för vinsektorn.
3. Granskning av förenligheten hos stödet till säljfrämjande åtgärder och reklam
(87)
Det finns vissa undantag från den princip om oförenlighet som fastställs i artikel 107.1 i EUF-fördraget.
(88)
Framför allt föreskrivs i artikel 107.3 c i EUF-fördraget att stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner kan anses förenligt med den inre marknaden när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.
(89)
Enligt Kommissionens tillkännagivande om vilka regler som är tillämpliga för att avgöra om ett statligt stöd är olagligt ska allt olagligt stöd i den mening som avses i artikel 1 f i förordning (EG) nr 659/1999 bedömas enligt de bestämmelser och riktlinjer som gällde när stödet beviljades.
(90)
Förenligheten hos det stöd som har beviljats före den 1 januari 2002 bör således granskas mot bakgrund av rambestämmelserna för nationellt stöd till förmån för reklam för jordbruksprodukter och vissa produkter som inte förtecknas i bilaga II till EEG-fördraget (21) och, när det gäller stöd som har beviljats efter detta datum, mot bakgrund av gemenskapens ovan nämnda riktlinjer för statligt stöd till reklam, utan att det påverkar tillämpningen av de särskilda bestämmelser som ska tillämpas under viss tid vilka fastställs i nämnda riktlinjer.
(91)
Rambestämmelserna från 1987 och riktlinjerna innehåller i huvudsak samma principer. De innehåller negativa och positiva kriterier som alla statliga stödsystem måste uppfylla. Åtgärder för reklam får således inte strida mot artikel 28 i fördraget (nu artikel 34 i EUF-fördraget) eller mot gemenskapens sekundärrätt och får inte vara inriktade på bestämda företag.
3.1 Allmänna saluföringskampanjer i Portugal
(92)
Enligt de uppgifter som har lämnats av de portugisiska myndigheterna kan slutsatsen dras att målen för dessa åtgärder överensstämmer med flera av de positiva kriterier som fastställs i ovan nämnda bestämmelser och omfattas av deras syfte att underlätta utvecklingen av små och medelstora företag eller vissa regioner, eller utvecklingen av högkvalitativa produkter och sunda livsmedel.
(93)
De portugisiska myndigheterna har vidare förklarat att det budskap som förmedlas genom de säljfrämjande åtgärderna och reklamen har en allmän karaktär, att åtgärderna huvudsakligen består i att man genomför utställningar, deltar i mässor, ger ut kataloger eller annan dokumentation och att de inte syftar till att avskräcka konsumenterna från att köpa produkter från andra medlemsstater eller till att nedvärdera sådana produkter samt att de inte gynnar ett visst företags eller en enskild producents varumärke.
(94)
I beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet (punkt 108) ansåg kommissionen att det offentliga stödet för att finansiera de ifrågavarande säljfrämjande åtgärderna fram till den 1 januari 2002 uppfyller kriterierna i tillämpliga gemenskapsbestämmelser på området.
(95)
Från och med den 1 januari 2002 anges i punkt 8 i Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till reklam för produkter som omfattas av bilaga I till EG-fördraget och vissa produkter som inte omfattas av bilaga I till fördraget att marknadsföring, såsom spridning till allmänheten av vetenskapliga rön, anordnande av eller deltagande i mässor, utställningar eller liknande PR-arrangemang, samt marknadsanalyser och marknadsundersökningar inte betraktas som reklam. Statligt stöd till sådana marknadsföringsåtgärder i vidare bemärkelse omfattas av punkterna 13 och 14 i Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till jordbrukssektorn.
(96)
I punkt 13.2 i riktlinjerna för statligt stöd till jordbrukssektorn anges att stöd som avser rådgivning och liknande tjänster, däribland tekniska undersökningar, genomförbarhets- och designstudier samt marknadsundersökningar, får ges till verksamhet som syftar till utveckling av kvalitetsprodukter från jordbruket. Enligt punkt 14 får stöd även ges för tekniskt stöd inom jordbrukssektorn. Framför allt tillåts stöd som är avsett att sprida kunskap om ny teknik.
(97)
Alla de ovan beskrivna stöden kan omfattas av någon av dessa kategorier, eftersom de i sista hand syftar till att ge tekniskt stöd till den ifrågavarande produktionen genom att stödja saluföringen av kvalitetsprodukter från jordbruket och sprida allmän kunskap om deras egenskaper.
(98)
Stöd som täcker 100 % av kostnaderna är därför tillåtet. För att undvika att betydande belopp ges till stora bolag får emellertid det totala stödbelopp som kan beviljas enligt dessa båda punkter inte överstiga 100 000 euro per stödmottagare under varje treårsperiod, eller om det rör sig om stöd som beviljas till små och medelstora företag, såsom dessa definierats av kommissionen, får det inte överstiga 50 % av de stödberättigande utgifterna, varvid det högre av dessa båda belopp tillämpas. Vid beräkningen av stödbeloppet betraktas mottagaren av tjänsterna som stödmottagare.
(99)
De portugisiska myndigheterna har förklarat att eftersom det rör sig om allmänna åtgärder med generell räckvidd och den verkliga fördelen fördelas mellan samtliga aktörer i vinsektorn, är stödnivån per stödmottagare under tröskeln på 100 000 euro på tre år.
(100)
I beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet (punkt 114) ansåg kommissionen att det offentliga stöd som getts för att finansiera de ifrågavarande säljfrämjande åtgärderna efter den 1 januari 2002 förefaller att uppfylla kriterierna i tillämpliga gemenskapsbestämmelser på området.
(101)
Med beaktande av de uppgifter som de portugisiska myndigheterna har lämnat under granskningen av ärendet och i avsaknad av motsatta synpunkter från tredje man efter inledandet av det formella granskningsförfarandet, bekräftar kommissionen den ståndpunkt som den antog när förfarandet inleddes (22), att de allmänna saluföringskampanjer för vin som Viniportugal genomfört i Portugal är förenliga med tillämpliga gemenskapsbestämmelser.
-
I sin ståndpunkt beaktar kommissionen framför allt de portugisiska myndigheternas försäkringar när det gäller åtgärdens mål: utveckling av små och medelstora företag och av vissa regioner samt utveckling av högkvalitativa produkter och sunda livsmedel (punkt 32 i riktlinjerna för statligt stöd till reklam),
-
kampanjernas karaktär: de budskap som förmedlas genom de säljfrämjande åtgärderna och reklamen har en allmän karaktär och åtgärderna består huvudsakligen i att genomföra utställningar, delta i mässor, ge ut kataloger eller annan dokumentation, syftar inte till att avskräcka konsumenterna från att köpa produkter från andra medlemsstater eller till att nedvärdera sådana produkter och gynnar inte ett visst företags eller en enskild producents varumärken (punkt 20 i riktlinjerna för statligt stöd till reklam),
-
stödtaket: åtgärderna finansieras helt genom skatteliknande avgifter och de yrkesverksammas ekonomiska insatser i kampanjerna uppnår per definition nivån 50 % av kostnaderna. Eftersom det rör sig om allmänna åtgärder med generell räckvidd och den verkliga fördelen fördelas mellan samtliga aktörer i vinsektorn, är stödnivån per stödmottagare dessutom under tröskeln på 100 000 euro på tre år.
3.2 Saluföringskampanjer och reklam för portugisiska viner på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer
(102)
När det gäller de saluföringskampanjer och den reklam för portugisiska viner som Viniportugal genomför på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer, särskilt efter den 1 januari 2002, tvivlade kommissionen på huruvida dessa var förenliga med bestämmelserna i riktlinjerna för statligt stöd till reklam.
(103)
Enligt punkt 4.1 i nämnda riktlinjer är det godtagbart att en medlemsstat direkt eller indirekt genomför reklamkampanjer på marknaden i andra medlemsstater i syfte att bekanta konsumenterna med jordbruksprodukter från andra medlemsstater eller regioner, eller med en hel produktkategori från en annan medlemsstat. Dessa kampanjer måste emellertid förmedla objektiv information om de berörda produkternas egenskaper och får inte innehålla subjektiva påståenden om produkternas kvalitet baserade enbart på deras ursprung.
(104)
Vid inledandet av förfarandet innehade kommissionen inte tillräckliga uppgifter för att kunna dra slutsatsen att dessa kampanjer, när vinernas ursprung nämns, endast informerar om objektiva egenskaper hos de berörda produkterna och inte innehåller subjektiva påståenden om produkternas kvalitet som enbart grundar sig på deras ursprung. De portugisiska myndigheterna anmodades därför att bevisa att eventuella hänvisningar till produkternas ursprung uppfyllde dessa villkor.
(105)
Kommissionen har noterat de portugisiska myndigheternas försäkringar beträffande i) den allmänna karaktären hos Viniportugals saluföringskampanjer (se skäl 37), ii) den omständigheten att Viniportugals säljfrämjande verksamhet och reklam i Portugal och i andra medlemsstater och tredjeländer inte avser specifika branscher eller syftar till att främja vissa företag eller enskilda producenter (se skäl 37), iii) att kampanjerna inte syftar till att nedvärdera vinprodukter från andra medlemsstater och inte anses avskräcka konsumenterna från att köpa vinprodukter i andra medlemsstater samt uppfyller tillämpliga bestämmelser i gemenskapslagstiftningen (dvs. lagstiftningen om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel) (se skäl 38), iv) att verksamheten syftar till att bekanta konsumenterna i andra medlemsstater med portugisiska viner och därigenom underlätta utvecklingen av verksamheter i den portugisiska vinsektorn i den mening som avses i artikel 107.3 c i EUF-fördraget (se skäl 39), och slutligen v) att Viniportugals kampanjer utanför Portugal syftar till att sprida kunskap om de portugisiska vinernas grundläggande egenskaper genom att erbjuda konsumenter i medlemsstater och tredjeländer att smaka på produkter som de inte är bekanta med samt att de inte innehåller några subjektiva påståenden om produkternas kvalitet grundade enbart på deras ursprung (se skäl 40).
(106)
På grundval av de kompletterande uppgifter som de portugisiska myndigheterna har lämnat och i avsaknad av motsatta synpunkter från tredje man till följd av inledandet av det formella granskningsförfarandet kan kommissionen således dra slutsatsen att de tvivel som vid inledandet av förfarandet förelåg beträffande den objektiva karaktären hos saluföringskampanjerna och reklamen på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer har skingrats.
(107)
Mot bakgrund av det ovan anförda anser kommissionen att stödet till allmänna säljfrämjande åtgärder för vin i Portugal samt stödet till säljfrämjande åtgärder och reklam för portugisiska viner på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer är förenligt med de positiva och negativa kriterier som anges i riktlinjerna för statligt stöd till reklam.
4. Finansieringen av stödet
(108)
När det gäller statligt stöd som finansieras genom en skatteliknande avgift bör de åtgärder som finansieras genom stödet samt finansieringen av själva stödet granskas av kommissionen. När finansieringen av ett statligt stöd eventuellt är oförenlig med den inre marknaden innebär detta att även själva stödet är oförenligt, trots att tillämpliga bestämmelser om konkurrens har iakttagits vid beviljandet av stödet.
(109)
Enligt fast rättspraxis omfattas avgifter inte av tillämpningsområdet för EUF-fördragets bestämmelser om statligt stöd såvida de inte finansierar en stödåtgärd och därför utgör en del av åtgärden. (23) För att en avgift eller en del härav ska anses utgöra en integrerad del av en stödåtgärd, måste det föreligga ett tvingande samband mellan ändamålet med avgiften och stödet i fråga enligt relevanta nationella bestämmelser (24), i den meningen att intäkterna från avgiften måste användas för att finansiera stödet. Om ett sådant samband föreligger har intäkterna från avgiften en direkt inverkan på stödets storlek (25) och följaktligen även på bedömningen av om stödet är förenligt med den gemensamma marknaden. (26)
(110)
Det bör således granskas om avgiften för säljfrämjande åtgärder för vin uppfyller ovan nämnda villkor.
4.1 Avgiften för säljfrämjande åtgärder för vin som en integrerad del av stödet till säljfrämjande åtgärder
(111)
Det bör för det första granskas om intäkterna från avgiften måste användas för att finansiera stödet. I detta sammanhang bör det påpekas att i såväl lagdekret 137/95 som lagdekret 119/97 om undantag från det först nämnda lagdekretet fastställs att ”en procentandel av intäkterna från avgiften för säljfrämjande åtgärder, vilken årligen ska fastställas av jordbruksministeriet, dock aldrig lägre än 25 %, ska användas för allmänna säljfrämjande åtgärder för vin och vinprodukter” (artikel 11.2 i lagdekret 119/97). En del av intäkterna från avgiften måste således i enlighet med relevanta nationella bestämmelser användas för att finansiera de säljfrämjande åtgärder som är föremål för stödet.
(112)
I artikel 1.1 i lagdekret 119/97, där tillämpningsområdet för avgiften fastställs, anges dessutom att ”vin och vinprodukter […] ska påföras en avgift för säljfrämjande åtgärder, vilken ska utgöra vederlag för IVV: s tjänster avseende allmänna säljfrämjande åtgärder och allmän samordning av sektorn”. Det bör vidare granskas om intäkterna från avgiften har en direkt inverkan på stödets storlek. I detta sammanhang bör det påpekas att avgiften för säljfrämjande åtgärder utgör den enda finansieringskällan för det stöd för säljfrämjande åtgärder och reklam som omfattas av förevarande granskning, varför minskade intäkter från avgiften torde innebära minskade resurser för finansiering av de säljfrämjande åtgärderna.
(113)
Kommissionen anser följaktligen att intäkterna från avgiften i förevarande fall måste användas för att finansiera stödet och har en direkt inverkan på stödets storlek. Det måste slutligen, i linje med domstolens rättspraxis, anses att det enligt relevanta nationella bestämmelser föreligger ett tvingande samband mellan ändamålet med avgiften och stödet i fråga och att avgiften för säljfrämjande åtgärder för vin utgör en integrerad del av den stödåtgärd som är föremål för förevarande granskning. Följaktligen bör även finansieringen av åtgärderna genom den ifrågavarande avgiften granskas av kommissionen.
4.2 Uttag av avgiften på exporterade produkter
(114)
Som det anges ovan i punkt 9 tas avgiften ut såväl på portugisiska produkter avsedda att konsumeras i Portugal som på produkter avsedda för export.
(115)
I beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet (punkt 143) bekräftade kommissionen emellertid att det inte förefaller att föreligga någon diskriminering mellan nationella produkter avsedda för den nationella marknaden och produkter avsedda för export vid genomförandet av saluföringskampanjer och reklam utanför Portugal.
(116)
När det gäller frågan om huruvida de produkter som är avsedda för export gynnas i samma utsträckning av de allmänna säljfrämjande åtgärderna i Portugal kan kommissionen, med beaktande av de uppgifter som de portugisiska myndigheterna har lämnat under granskningen av ärendet och i avsaknad av motsatta synpunkter från tredje man till följd av inledandet av det formella granskningsförfarandet, dra slutsatsen att den sistnämnda kategorin av produkter i stor utsträckning gynnas av alla de fördelar som följer av avgiften och även i hög grad gynnas av de säljfrämjande åtgärderna i andra medlemsstater och tredjeländer.
4.3 Uttag av avgiften på importerade produkter
(117)
I enlighet med domstolens rättspraxis (27) anser kommissionen under normala omständigheter att finansieringen av ett stöd genom obligatoriska avgifter kan inverka på stödet genom att den har en skyddseffekt som går längre än själva stödet. Den ifrågavarande avgiften utgör de facto en obligatorisk avgift. I enlighet med samma rättspraxis anser kommissionen att stöd till nationella producenter inte får finansieras genom skatteliknande avgifter som även belastar import av samma produkt från producenter i andra medlemsstater utom om det finns försäkringar för att dessa kan ha nytta av alla fördelarna på samma sätt som nationella producenter.
(118)
Vid inledandet av det formella granskningsförfarandet påpekade kommissionen således att eftersom avgiften måste erläggas även för produkter från andra medlemsstater, måste de portugisiska myndigheterna även bevisa att det inte föreligger någon diskriminering mellan de nationella och de importerade produkterna och att de produkter som kommer från andra medlemsstater och för vilka avgiften har erlagts gynnas på samma sätt och i samma utsträckning som de nationella produkterna av alla de fördelar som följer av avgiften. (28)
(119)
Det har redan fastställts att de saluföringskampanjer och den reklam för vin och vinprodukter som genomförs av Viniportugal finansieras genom en del av intäkterna från avgiften för säljfrämjande åtgärder för vin.
(120)
De portugisiska myndigheterna har i sina synpunkter och kompletterande uppgifter försäkrat att bidraget från intäkterna från den avgift som tas ut på importerade produkter har begränsats till att finansiera en liten del av kostnaderna för de allmänna säljfrämjande åtgärder som Viniportugal genomfört i Portugal. De portugisiska myndigheterna har bekräftat att de saluföringskampanjer och den reklam som genomförts på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer till förmån för portugisiska viner och vinprodukter uteslutande har finansierats genom intäkterna från den avgift som tagits ut på nationella produkter.
(121)
Uppgifterna från de portugisiska myndigheterna visar att de allmänna saluföringskampanjerna i Portugal proportionellt gynnar importerade produkter. Som det anges ovan i skälen 16 och 17 är det huvudsakliga syftet med reklamkampanjerna på nationell nivå att få unga vuxna konsumenter av båda könen att gå över till en sund konsumtion av vin, som ett alternativ till öl eller andra alkoholdrycker. De portugisiska myndigheterna har också lämnat in reklammaterial från kampanjer och informationsprojekt som finansierats genom avgiften. Eftersom saluföringskampanjerna syftar till att främja vinkonsumtionen i allmänhet gynnas importerade produkter i lika stor utsträckning av de nämnda åtgärderna.
(122)
De lämnade uppgifterna räcker emellertid inte för att visa att intäkterna från den avgift som tas ut på importerade produkter inte har bidragit till finansieringen av saluföringskampanjer och reklam på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer och som uteslutande gynnar portugisiska viner. Enligt siffror från de portugisiska myndigheterna uppgick de genomsnittliga intäkterna från avgiften på importerade produkter till 1 293 169 euro under perioden 1998-2005, medan Viniportugal under samma period anslog i genomsnitt 525 698 euro för allmänna säljfrämjande åtgärder i Portugal (se skälen 36 och 38).
(123)
Även om det i den nationella lagstiftningen fastställs att en andel, aldrig lägre än 25 %, av intäkterna från avgiften ska användas för allmänna säljfrämjande åtgärder för vin och vinprodukter, finns det ingen separat redovisning för de båda delarna av intäkterna från avgiften. De portugisiska myndigheterna har endast kunnat lämna uppskattningar av den andel av intäkterna från avgiften på importerade produkter som används för allmänna säljfrämjande åtgärder.
(124)
Med beaktande av den rättspraxis som det hänvisas till ovan i skäl 116, den omständigheten att de åtgärder som finansieras genom avgiften utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107 i EUF-fördraget och den omständigheten att avgiften har en diskriminerande karaktär som strider mot artikel 110 i EUF-fördraget, eftersom avgiften även tas ut på produkter från andra medlemsstater utan att dessa emellertid gynnas av alla de fördelar som följer av den, anser kommissionen att finansieringen av Viniportugals säljfrämjande åtgärder på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer med hjälp av intäkterna från avgiften på produkter som importeras från andra medlemsstater utgör en oförenlig finansiering av stödet med hänsyn till reglerna om fri rörlighet för varor samt att det statliga stöd som finansieras på detta sätt således i motsvarande utsträckning är oförenligt med fördraget.
(125)
Kommissionen kan på grundval av de uppgifter och försäkranden som lämnats av de portugisiska myndigheterna (se skäl 104 i detta beslut) dra slutsatsen att producenter och handlare i andra medlemsstater har gynnats lika mycket som portugisiska producenter av stödet till de allmänna säljfrämjande åtgärderna i Portugal.
(126)
De portugisiska myndigheterna har däremot inte bestritt att producenter och handlare i andra medlemsstater inte kan gynnas av stödet till säljfrämjande åtgärder och reklam utomlands, som genomförs uteslutande till förmån för portugisiska viner.
(127)
Av domstolens fasta rättspraxis följer att när intäkterna från en avgift som på grundval av samma kriterier påförs nationella och importerade produkter avsätts för att finansiera verksamhet som särskilt gynnar de nationella avgiftsbelagda produkterna, kan följden bli att den avgift som tas ut enligt samma kriterier ändå utgör diskriminerande avgiftsuttag, i den mån som den pålaga som belastar de nationella produkterna neutraliseras av de förmåner som finansieras genom avgiften, medan den pålaga som belastar de produkter som importeras utgör en nettokostnad (29).
(128)
Det kan i förevarande fall således inte uteslutas att det föreligger diskriminering gentemot de importerade produkterna. Av uppgifterna från de portugisiska myndigheterna framgår tvärtom att de importerade produkterna har påförts avgiften i samma utsträckning som de nationella produkterna, men att de inte har gynnats av de fördelar som finansierats genom avgiften i samma utsträckning som nationella produkter. Som det anges i skäl 122 uppgick de genomsnittliga intäkterna från avgiften på importerade produkter till 1 293 169 euro under perioden 1998-2005, enligt uppgifter som lämnats av de portugisiska myndigheterna, medan Viniportugal under samma period årligen anslog i genomsnitt 525 698 euro för allmänna säljfrämjande åtgärder i Portugal. Det finns ingen separat redovisning som gör det möjligt att säkerställa att intäkterna från avgiften på importerade produkter uteslutande använts för allmänna säljfrämjande åtgärder i Portugal. Den skatteliknande avgiften och intäkterna från den strider följaktligen mot artikel 110 i EUF-fördraget.
(129)
Kommissionen kan inte, på grundval av de uppgifter som lämnats in till följd av inledandet av det formella granskningsförfarandet, dra slutsatsen att stödet till säljfrämjande åtgärder för portugisiska viner och vinprodukter på marknaderna i andra medlemsstater och tredjeländer inte åtminstone delvis har finansierats med intäkterna från den avgift för säljfrämjande åtgärder för vin som tagits ut på importerade produkter. Det ankommer inte på kommissionen att på eget initiativ undersöka vilka uppgifter som kunde ha lämnats in, men kommissionen måste dels informera sig om alla nödvändiga aspekter, dels grunda sig på de uppgifter som den innehar vid den tidpunkt när den antar beslutet (30). Kommissionen drar följaktligen slutsatsen att finansieringen av dessa stödåtgärder bör betraktas som oförenlig med den inre marknaden.
(130)
Sammanfattningsvis måste kommissionen när finansieringen av ett statligt stöd betraktas som oförenlig med tillämpliga bestämmelser i fördraget även betrakta det finansierade stödet som oförenligt under hela den tid som den olagliga finansieringen pågått, eftersom en nödvändig förutsättning för att ett statligt stöd ska betraktas som förenligt är att det finansieras på ett sätt som överensstämmer med reglerna (31).
V. SLUTSATSER
(131)
Kommissionen konstaterar att Portugal har genomfört det ovan nämnda stödet i strid med artikel 108.3 i EUF-fördraget.
(132)
Kommissionen har kommit fram till följande slutsatser:
-
Portugal har olagligt finansierat allmänna saluföringskampanjer för vin med hjälp av en avgift på nationella produkter och produkter importerade från andra medlemsstater i strid med artikel 108.3 i EUF-fördraget.
-
Den åtgärd för utbildning som har finansierats genom intäkterna från den skatteliknande avgiften utgör inte stöd.
-
Stödet till förmån för de allmänna säljfrämjande åtgärder och den allmänna reklam för vin och vinprodukter som Viniportugal genomfört i Portugal kan betraktas som förenligt med den inre marknaden.
-
Stödet till säljfrämjande åtgärder och reklam för portugisiska viner och vinprodukter i andra medlemsstater och tredjeländer, vilket finansierats genom en avgift på produktionen av vin och vinprodukter som även påförts produkter från andra medlemsstater, uppfyller kraven i tillämpliga gemenskapsbestämmelser med avseende på stödmottagarna. Kommissionen har emellertid även konstaterat att finansieringen av stödet strider mot artikel 110 i EUF-fördraget. Av denna anledning kan kommissionen inte betrakta den ifrågavarande ordningen som förenlig, eftersom den innebär diskriminering mellan importerade produkter och inhemska produkter.
(133)
Detta beslut begränsar sig till att granska tillämpningen av den skatteliknande avgiften från och med det att den trädde i kraft till och med den 31 december 2006, dagen för ikraftträdandet av gemenskapens nya riktlinjer för statligt stöd till jordbruk och skogsbruk 2007-2013, och påverkar inte den ståndpunkt som kommissionen kommer att anta om tillämpningen av avgiften för säljfrämjande åtgärder efter det datumet.
(134)
Kommissionen anser det lämpligt att i förevarande fall anta ett villkorligt beslut genom att använda sig av den möjlighet som föreskrivs i artikel 7.4 i förordning (EG) nr 659/1999, där det anges att kommissionen får förena ett positivt beslut med villkor enligt vilka ett stöd kan anses förenligt med den gemensamma marknaden och får fastställa skyldigheter för att göra det möjligt att övervaka att beslutet efterlevs.
(135)
För att gottgöra överträdelsen av artikel 110 och retroaktivt undanröja diskrimineringen bör Portugal inom en tidsfrist och enligt villkor som fastställs av kommissionen betala tillbaka den del av avgiften som har tagits ut på produkter från andra medlemsstater. När överträdelsen gottgjorts blir de berörda stöden förenliga med artikel 107 i EUF-fördraget.
(136)
Kommissionen fastställer de villkor som måste följas vid återbetalningen. Portugal ska således betala tillbaka den del av avgiften som har tagits ut på produkter från andra medlemsstater från den dag då avgiften började tillämpas till och med den 31 december 2006 under fullt iakttagande av följande villkor:
-
De som har ansvarat för inbetalningen av avgiften får, om de kan tillhandahålla bevis för att avgiften för säljfrämjande åtgärder har påförts importerade produkter, och inom en tidsfrist som fastställs i enlighet med nationell rätt, men under alla omständigheter inom sex månader räknat från dagen för anmälan av det här beslutet, kräva återbetalning av en proportionell andel av intäkterna från den avgift som var avsedd att finansiera säljfrämjande åtgärder som uteslutande gynnat nationella produkter.
-
Portugal ska fastställa den eventuella diskriminering som förekommit mot importerade produkter. Portugal ska därför under en referensperiod göra en ekonomisk jämförelse mellan å ena sidan intäkterna från avgiften på nationella produkter och å andra sidan de fördelar som dessa produkter är ensamma om att få.
-
Återbetalning ska ske inom sex månader från och med den dag då ansökan lämnas in.
-
De återbetalade beloppen ska uppdateras med räntan från och med den dag då avgifterna togs ut fram till den faktiska återbetalningen. Räntan ska beräknas på grundval av den referensräntesats som kommissionen fastställer med hjälp av metoden för fastställande av referens- och diskonteringsränta (32).
-
De portugisiska myndigheterna ska godta alla rimliga bevis från dem som erlagt avgiften som visar den del av den erlagda avgiften som har tagits ut på produkter från anda medlemsstater.
-
För rätten till återbetalning får inga andra villkor ställas, särskilt inte att avgiften inte får ha övervältrats.
-
I det fall den avgiftsskyldige inte ännu har betalat avgiften ska de portugisiska myndigheterna avstå från att driva in den, inbegripet eventuell förseningsränta.
-
I det fall kommissionen så begär ska Portugal lämna in en fullständig rapport som visar att återbetalningarna genomförts på ett tillfredsställande sätt.
-
Om en avgift har tagits ut i en annan medlemsstat på samma produkter som har påförts en avgift för säljfrämjande åtgärder för vin i Portugal, ska de portugisiska myndigheterna till de avgiftsskyldiga återbetala den del av avgiften som har tagits ut på produkterna från den andra medlemsstaten.
-
Portugal ska informera alla potentiella avgiftsskyldiga om detta beslut.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Den åtgärd för utbildning som genom intäkterna från den skatteliknande avgiften har finansierats med ett belopp på 367,12 euro utgör inte stöd.
Artikel 2
Det statliga stöd för allmänna säljfrämjande åtgärder för vin och vinprodukter på portugisiskt territorium som Portugal, genom tillämpning av en skatteliknande avgift som fastställts genom lagdekret 137/95 av den 14 juni 1995, olagligt har genomfört i strid med artikel 108.3 i EUF-fördraget utgör, när det gäller perioden från ikraftträdandet till och med den 31 december 2006, statligt stöd som är förenligt med den inre marknaden i enlighet med artikel 107.3 c i EUF-fördraget.
Artikel 3
1. Det statliga stöd för säljfrämjande åtgärder och reklam för portugisiska viner och vinprodukter i andra medlemsstater och tredjeländer som Portugal, genom tillämpning av en skatteliknande avgift som fastställts genom lagdekret 137/95 av den 14 juni 1995, olagligt har genomfört i strid med artikel 108.3 i EUF-fördraget utgör, när det gäller perioden från ikraftträdandet till och med den 31 december 2006, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 2, statligt stöd som är förenligt med den inre marknaden i enlighet med artikel 107.3 c i EUF-fördraget, förutsatt att Portugal uppfyller de villkor som anges i punkt 2 i den här artikeln.
2. Portugal ska till dem som erlagt avgiften betala tillbaka den del av avgiften som har tagits ut på produkter från andra medlemsstater från den dag då avgiften började tillämpas till och med den 31 december 2006 under fullt iakttagande av följande villkor:
-
De som har ansvarat för inbetalningen av avgiften får, om de kan tillhandahålla bevis för att avgiften för säljfrämjande åtgärder har påförts importerade produkter, och inom en tidsfrist som fastställs i enlighet med nationell rätt, men under alla omständigheter inom sex månader räknat från dagen för anmälan av det här beslutet, kräva återbetalning av en proportionell andel av intäkterna från den avgift som var avsedd att finansiera säljfrämjande åtgärder som uteslutande gynnat nationella produkter.
-
Portugal ska fastställa den eventuella diskriminering som förekommit mot importerade produkter. Portugal ska därför under en referensperiod göra en ekonomisk jämförelse mellan å ena sidan intäkterna från avgiften på nationella produkter och å andra sidan de fördelar som dessa produkter är ensamma om att få.
-
Återbetalning ska ske inom sex månader från och med den dag då ansökan lämnas in.
-
De återbetalade beloppen ska uppdateras med räntan från och med den dag då avgifterna togs ut fram till den faktiska återbetalningen. Räntan ska beräknas på grundval av den referensräntesats som kommissionen fastställer med hjälp av metoden för fastställande av referens- och diskonteringsränta (33).
-
De portugisiska myndigheterna ska godta alla rimliga bevis från dem som erlagt avgiften som visar den del av den erlagda avgiften som har tagits ut på produkter från anda medlemsstater.
-
För rätten till återbetalning får inga andra villkor ställas, särskilt inte att avgiften inte får ha övervältrats.
-
I det fall den avgiftsskyldige inte ännu har betalat avgiften ska de portugisiska myndigheterna avstå från att driva in den, inbegripet eventuell förseningsränta.
-
I det fall kommissionen så begär ska Portugal lämna in en fullständig rapport som visar att återbetalningarna genomförts på ett tillfredsställande sätt.
-
Om en avgift har tagits ut i en annan medlemsstat på samma produkter som har påförts en avgift för säljfrämjande åtgärder för vin i Portugal, ska de portugisiska myndigheterna till de avgiftsskyldiga återbetala den del av avgiften som har tagits ut på produkterna från den andra medlemsstaten.
-
Portugal ska informera alla potentiella avgiftsskyldiga om detta beslut.
Artikel 4
Portugal ska inom två månader från anmälan av detta beslut underrätta kommissionen om de åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet.
Artikel 5
Detta beslut riktar sig till Republiken Portugal.
Utfärdat i Bryssel den 20 juli 2010.