PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 24. dubna 2012
o vynětí výroby a velkoobchodního prodeje elektřiny z konvenčních zdrojů v Německu z použití směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb
(oznámeno pod číslem C(2012) 2426)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/218/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (1), a zejména na čl. 30 odst. 5 a 6 uvedené směrnice,
s ohledem na žádost Spolkového svazu energetického a vodního hospodářství (Bundesverband der Energie- und Wasserwirtschaft e.V.) (dále jen „BDEW“) zaslanou elektronickou poštou dne 26. října 2011,
vzhledem k těmto důvodům:
I. SKUTEČNOSTI
(1)
Dne 26. října 2011 podal BDEW Komisi elektronickou poštou žádost podle čl. 30 odst. 5 směrnice 2004/17/ES. Dne 11. listopadu 2011 Komise o této žádosti informovala německé orgány a rovněž požádala německé orgány dne 10. ledna 2012 a BDEW dne 21. prosince 2011 prostřednictvím elektronické pošty o další informace. Německé orgány poskytly další informace elektronickou poštou dne 14. prosince 2011 a BDEW tak učinil dne 17. ledna 2012, dne 26. ledna 2012 a dne 28. února 2012.
(2)
Žádost, kterou BDEW předložil jménem zadavatelů v daném odvětví, se týká - jak je v ní uvedeno - „výstavby, nákupu a provozu (včetně údržby) všech druhů zařízení na výrobu elektřiny, jakož i související podpůrné činnosti“ (2).
(3)
K žádosti je připojeno stanovisko Spolkového kartelového úřadu (Bundeskartellamt) ze dne 25. července 2011. Toto stanovisko (dále jen „stanovisko“) bylo vydáno na základě příslušných německých právních předpisů a týká se otázky, zda je činnost, na kterou se postup vztahuje, přímo vystavena hospodářské soutěži. Stanovisko je podloženo výsledky rozsáhlého odvětvového průzkumu příslušných trhů.
II. PRÁVNÍ RÁMEC
(4)
Článek 30 směrnice 2004/17/ES stanoví, že zakázky určené pro umožnění výkonu jedné z činností, na něž se uvedená směrnice vztahuje, se uvedenou směrnicí neřídí, pokud je v členském státě, ve kterém má být činnost vykonávána, přímo vystavena hospodářské soutěži na trzích, na které není omezen přístup. Přímé vystavení hospodářské soutěži se posuzuje na základě objektivních kritérií s přihlédnutím ke zvláštním rysům dotčeného odvětví. Přístup na trh se považuje za neomezený, pokud členský stát provedl a uplatňuje příslušné právní předpisy Společenství k otevření daného odvětví nebo jeho části. Tyto právní předpisy jsou uvedeny v příloze XI směrnice 2004/17/ES, která pro odvětví elektroenergetiky odkazuje na směrnici Evropského parlamentu a Rady 96/92/ES ze dne 19. prosince 1996 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou (3). Směrnice 96/92/ES byla nahrazena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 96/92/ES (4), která byla rovněž nahrazena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (5).
(5)
Německo provedlo a uplatnilo nejen směrnici 96/92/ES, ale i směrnice 2003/54/ES a 2009/72/ES. Přístup na trh by proto v souladu s čl. 30 odst. 3 prvním pododstavcem měl být na celém území Německa považován za neomezený.
(6)
Přímé vystavení hospodářské soutěži by mělo být hodnoceno na základě různých ukazatelů, z nichž žádný není nutně sám o sobě rozhodující. Pokud jde o trhy dotčené tímto rozhodnutím, je jedním kritériem, které by mělo být vzato v úvahu, podíl hlavních účastníků na daném trhu. Dalším kritériem je stupeň koncentrace na těchto trzích. Vzhledem k charakteristice dotčených trhů by měla být vzata v úvahu i další kritéria, jako je fungování vyrovnávacího trhu, cenová konkurence a míra, v jaké zákazníci přecházejí k jiným dodavatelům.
(7)
Tímto rozhodnutím není dotčeno uplatňování pravidel hospodářské soutěže.
III. POSOUZENÍ
(8)
Německý trh s elektřinou se vyznačuje velkým počtem elektráren provozovaných velkým počtem účastníků trhu (6). Většina výrobní kapacity je v rukou čtyř velkých energetických společností: RWE AG, E.ON AG, EnBW AG a Vattenfall Europe AG. Jelikož však dvě z těchto společností, konkrétně RWE a E.ON, jsou soukromé společnosti (tj. společnosti, které nepodléhají přímo ani nepřímo dominantnímu vlivu veřejných zadavatelů, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice 2004/17/ES), které v odvětví výroby elektřiny nepůsobí na základě zvláštních nebo výlučných práv ve smyslu čl. 2 odst. 3 směrnice 2004/17/ES, nejsou zadavateli ve smyslu směrnice 2004/17/ES. Z toho důvodu se na zadávání jejich zakázek na výrobu nebo prodej elektřiny ustanovení uvedené směrnice nevztahují; proto by, pokud jde o tyto činnosti, měly být považovány za konkurenty zadavatelů, na jejichž zadávání zakázek se uvedená směrnice vztahuje. Při zkoumání, zda je činnost na trzích, na které není omezen přístup, vystavena hospodářské soutěži, bude proto analýza v následujícím textu zaměřena na zadavatele.
(9)
Prodej elektřiny na velkoobchodní úrovni se uskutečňuje prostřednictvím burz, tj. spotových a termínovaných trhů Evropské energetické burzy (European Energy Exchange AG (EEX)) a Evropské burzy pro elektřinu (European Power Exchange S.E. (EPEX)), nebo prostřednictvím transakcí mimoburzovního trhu. Cena při burzovním prodeji elektřiny obvykle slouží jako referenční cena pro mimoburzovní transakce. Výrobní podniky optimalizují provoz svých elektráren podle výsledků burzovního obchodu na spotovém trhu. V zásadě jsou provozovány pouze elektrárny, jejichž mezní náklady jsou nižší než tržní cena.
(10)
Zákon o upřednostnění obnovitelných energií (Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien) (7) (dále jen „EEG“), stanoví pravidla pro elektřinu vyrobenou z obnovitelných zdrojů energie (8), která vedle elektřiny vyrobené z konvenčních zdrojů (9) hraje na německém trhu stále významnější roli. Novelou EEG, která vstoupila v platnost počátkem roku 2012, bylo stanoveno, že podíl obnovitelných zdrojů energie na výrobě elektřiny má do roku 2020 vzrůst na 35 %, do roku 2030 na 50 % a do roku 2050 na 80 %.
(11)
Na konci roku 2010 bylo připojeno 160,5 GW výrobní kapacity k sítím provozovatelů přenosových soustav (77,6 GW) a provozovatelů distribučních soustav (82,9 GW). Ve srovnání s rokem 2009 (152,7 GW) to představuje nárůst o přibližně 7,8 GW. Obnovitelné zdroje energie se na celkové kapacitě podílejí 54,2 GW. Z toho jsou za zhruba 50,7 GW vypláceny výkupní ceny podle EEG. To znamená, že obnovitelné zdroje energie představují přibližně 34 % celkové kapacity (10).
(12)
Celkově bylo v roce 2010 dodáno do sítě 531,2 TWh elektrické energie, z toho 367,5 TWh do sítě provozovatelů přenosových soustav a 163,7 TWh do sítě provozovatelů distribučních soustav. Množství dodané elektrické energie z obnovitelných zdrojů činilo 93,7 TWh, z toho za 80,7 TWh byly provedeny platby podle EEG. To znamená, že podíl obnovitelných energií na celkovém množství elektrické energie dodané do sítě představuje zhruba 18 %, což je méně, než činí podíl obnovitelných zdrojů energie na celkové výrobní kapacitě, tj. 34 % (11). Tento rozdíl je způsoben tím, že období, kdy lze obnovitelné zdroje během roku využívat, je kratší než v případě konvenčních zdrojů.
(13)
Další specifikum německého trhu s elektřinou souvisí s tím, že se německé vnitrostátní orgány v návaznosti na jadernou katastrofu v Japonsku na jaře roku 2011 nedávno rozhodly uzavřít osm jaderných elektráren o celkové kapacitě 8 400 MW (12). Kromě toho bylo rozhodnuto, že do roku 2022 bude ukončen provoz všech ostatních jaderných elektráren v Německu. V krátkodobém horizontu toto rozhodnutí změnilo poměr dovozu a vývozu, takže se Německo z čistého vývozce elektřiny, kterým bylo do roku 2010, změnilo v roce 2011 na čistého dovozce.
(14)
Podle precedentů Komise (13) lze v odvětví elektrické energie rozlišovat tyto relevantní výrobkové trhy: i) výroba a velkoobchodní dodávky, ii) přenos, iii) distribuce a iv) maloobchodní dodávky. Zatímco některé tyto trhy lze dále rozčlenit, dle dosavadní praxe Komise (14) se nerozlišovalo mezi trhem výroby elektřiny a trhem velkoobchodních dodávek, neboť výroba jako taková představuje pouze první krok v hodnotovém řetězci, avšak objem vyrobené elektřiny je prodáván na velkoobchodního trhu.
(15)
Žádost BDEW se týká výroby elektřiny a velkoobchodu s elektřinou. Spolkový kartelový úřad ve svém stanovisku definuje výrobkový trh jako „primární trh pro prodej elektřiny“ (15), který zahrnuje první prodej vlastní výroby všech dodavatelů elektrické energie a čistý dovoz elektřiny, avšak nezahrnuje následné obchodování mezi účastníky trhu. Kromě toho je Spolkový kartelový úřad toho názoru, že výroba a prodej elektřiny, na kterou se vztahuje EEG (dále jen „elektřina podléhající EEG“), nejsou součástí tohoto trhu.
(16)
Spolkový kartelový úřad má za to, že trh s elektřinou podléhající EEG je samostatným trhem, pokud jde o první prodej této elektřiny. Elektřina podléhající EEG se obvykle neprodává přímo na velkoobchodním trhu, ale nejprve ji kupují provozovatelé přenosových sítí za zákonem stanovené výkupní ceny, kteří ji poté ve druhém kroku prodají na velkoobchodním trhu.
(17)
Spolkový kartelový úřad dospěl k závěru, že výroba a prodej elektřiny podléhající EEG neprobíhají na základě hospodářské soutěže a že tato elektřina je nezávislá na ukazatelích poptávky a cenových ukazatelích (16). Tento závěr vychází zejména z následujících skutečností:
(18)
Elektřina podléhající EEG se odebírá do sítě přednostně, a proto je její výroba zcela nezávislá na poptávce. Výroba a dodávky do sítě nezávisí ani na cenách, neboť provozovatelé mají nárok na zákonem stanovené platby. Provozovatelé přenosových soustav prodávají elektřinu podléhající EEG na spotovém trhu podle pravidel stanovených v zákoně, přičemž však nemají žádný manévrovací prostor.
(19)
Spolkový kartelový úřad rovněž konstatoval, že podle zákona může být elektřina podléhající EEG prodávána přímo, a určitá část provozovatelů této možnosti využívá. Podle EEG mohou provozovatelé zařízení na výrobu elektřiny podléhající EEG přecházet od přímého prodeje na prodej za zákonem stanovené výkupní ceny a naopak vždy k prvnímu dni v měsíci. Tito provozovatelé se tak mohou každý měsíc na základě předpovědí tržních cen a podle poptávky rozhodnout, který způsob prodeje pro ně bude výhodnější. Tento přímý prodej však bude mít v budoucnu jen okrajový význam.
(20)
Novelou EEG, která vstoupila v platnost počátkem roku 2012, bylo stanoveno, že provozovatelé zařízení na výrobu elektřiny podléhající EEG mohou - jak je uvedeno výše - elektřinu, kterou vyrobili, sami prodávat a navíc i získat tržní prémii. Tržní prémie má nahradit rozdíl mezi stanovenou výkupní cenou podle EEG a průměrnou měsíční cenou na burze stanovenou ex post. Využití možnosti získat tržní prémii je však volitelné, tzn. že provozovatelé zařízení na výrobu elektřiny podléhající EEG mohou v režimu zákonem stanovených výkupních cen zůstat nebo se do něj kdykoli na začátku měsíce vrátit. Předpokládá se však, že největší podíl elektřiny podléhající EEG bude prodáván prostřednictvím provozovatelů přenosových sítí. Kromě toho model tržní prémie nezmění nic na tom, že celková výše výkupních cen pro výrobce elektřiny z obnovitelných zdrojů není primárně určena tržními cenami (17).
(21)
Spolkový kartelový úřad proto konstatuje, že elektřina podléhající EEG sice vyvíjí konkurenční tlak na elektřinu vyráběnou z konvenčních zdrojů, avšak opačně to neplatí; z toho důvodu nelze elektřinu podléhající EEG zahrnout do stejného trhu jako konvenční elektřinu, neboť tržní podmínky převládající při prvním prodeji jsou u těchto dvou způsobů výroby značně odlišné. Navíc první prodej elektřiny podléhající EEG se ve většině případů uskutečňuje prostřednictvím provozovatelů přenosových sítí. Tento trh se tak od velkoobchodního trhu s konvenční elektřinou zjevně liší i z pohledu poptávky.
(22)
S ohledem na specifičnost německého trhu s elektřinou a aniž jsou dotčeny právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže se pro účely posouzení podmínek stanovených v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES vymezuje relevantní výrobkový trh jako trh pro výrobu a první prodej elektřiny vyrobené z konvenčních zdrojů. Výroba a první prodej elektřiny podléhající EEG nejsou z výše uvedených důvodů součástí tohoto trhu a budou dále posuzovány odděleně.
(23)
Žádost se týká činností na území Spolkové republiky Německo. Žadatel se zabývá otázkou, zda existuje širší trh, který by zahrnoval Německo a Rakousko, přičemž vychází z několika trendů souvisejících s vývojem regulačního rámce, objemem dovozu a vývozu elektřiny, propojováním trhů a postupy řízení přetížení, avšak nakonec dochází k závěru, že „žadatel nemůže vyvodit konečný závěr, zda je již v současnosti dosaženo dostatečného stupně integrace mezi německým velkoobchodním trhem s elektřinou a relevantními trhy v sousedních zemích, aby mohly být považovány za regionální trh.“
(24)
Spolkový kartelový úřad se na základě výsledků uskutečněného odvětvového průzkumu domnívá, že společný primární trh s elektřinou v Německu a Rakousku existuje. Tento závěr vychází ze skutečnosti, že u přeshraničních propojovacích vedení mezi Německem a Rakouskem nejsou žádná kapacitní omezení a že na Evropské burze pro elektřinu (EPEX) existuje standardní tržní a cenová oblast.
(25)
Dle dosavadní praxe Komise byly trhy s elektřinou ve většině případů co do rozsahu definovány jako vnitrostátní (18) či ještě menší (19). V některých případech byla otázka, zda mohou existovat trhy větší než vnitrostátní, ponechána otevřená (20).
(26)
Komise se domnívá, že pro účely posouzení podmínek stanovených v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES, a aniž jsou dotčeny právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže, není nutné dospět k závěru o přesném rozsahu relevantního zeměpisného trhu pro výrobu a první prodej konvenční elektřiny, neboť výsledky posouzení by i při jakémkoli jiném alternativním vymezení trhu byly stejné.
(27)
Pokud jde o výrobu a první prodej elektřiny podléhající EEG, nemohl by zeměpisný rozsah tohoto trhu přesahovat území Německa, protože je založen na specifických právních podmínkách stanovených v německém EEG.
a) Podíly na trhu a koncentrace trhu
(28)
Jak vyplývá z ustálené praxe (21) ohledně rozhodnutí Komise podle článku 30, dospěla Komise k závěru, že pokud jde o výrobu elektřiny, „je jedním z ukazatelů míry hospodářské soutěže na vnitrostátních trzích celkový podíl na trhu tří největších výrobců“.
(29)
Podle stanoviska Spolkového kartelového úřadu (22) činil kumulativní podíl na trhu tří největších výrobců, pokud jde o množství elektřiny dodané do sítě, 74 % v roce 2007,73 % v roce 2008 a 70 % v roce 2010. Německý trh s elektřinou se tak ve srovnání s dřívějšími rozhodnutími o vynětí podle článku 30 směrnice 2004/17/ES řadí mezi trhy se střední koncentrací (23).
(30)
Je však třeba připomenout, že na první dva výrobce - společnosti RWE a E.ON -, jejichž podíl na trhu činí dohromady 58 % (24), se nevztahují ustanovení zákona o zadávání veřejných zakázek.
(31)
Cílem tohoto rozhodnutí je stanovit, zda výroba a velkoobchodní prodej elektřiny jsou vystaveny takové úrovni hospodářské soutěže (na trzích, na které je volný přístup), která zajistí, že i v případě neuplatňování podrobných pravidel pro zadávání veřejných zakázek stanovených ve směrnici 2004/17/ES bude zadávání veřejných zakázek pro výkon dotčených činností probíhat průhledným a nediskriminačním způsobem na základě kritérií, která umožní určit ekonomicky celkově nejvýhodnější řešení. V této souvislosti je třeba si uvědomit, že společnosti, na které se nevztahují postupy zadávání veřejných zakázek, (tedy RWE a E.ON) mají možnost vyvíjet na ostatní účastníky trhu konkurenční tlak, když na těchto trzích působí. Na tom se nic nezmění, ani kdyby do relevantního zeměpisného trhu bylo zahrnuto Rakousko, neboť tržní podíly těchto největších výrobců by se na trhu zahrnujícím Německo i Rakousko podle předpokladů zmenšily jen nepatrně (25).
(32)
Pokud jde o výrobu a velkoobchodní dodávky elektrické energie z konvenčních zdrojů, lze výše uvedené skutečnosti považovat za příznak přímého vystavení hospodářské soutěži v případě účastníků trhu, na něž se vztahují ustanovení zákona o zadávání veřejných zakázek.
(33)
Rovněž je třeba poznamenat, že pracovní dokument útvarů Komise nazvaný „Zpráva o pokroku při vytváření vnitřního trhu se zemním plynem a elektřinou za období 2009-2010“ z června 2011 (26) uvádí, že koncentrace trhu v Německu se ve srovnání s předchozími lety snížila (27), a řadí německý trh s elektřinou do kategorie „mírně koncentrovaných trhů“ (28), tzn. trhů, jejichž hodnota Herfindahl-Hirschmanova indexu (HHI) (29) (ve vztahu ke kapacitě) se pohybuje v rozmezí 750 až 1 800.
(34)
S ohledem na výše uvedené číselné údaje lze pro účely tohoto rozhodnutí, a aniž jsou dotčeny právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže, ve vztahu k zadavatelům předpokládat, že stupeň koncentrace trhu lze považovat za příznak toho, že výroba a velkoobchodní prodej elektřiny z konvenčních zdrojů v Německu jsou do určité míry vystaveny hospodářské soutěži.
b) Další faktory
(35)
V posledních letech (až do března 2011) bylo Německo čistým vývozcem elektřiny. Avšak v důsledku rozhodnutí zastavit výrobu elektřiny v několika jaderných elektrárnách se Německo stalo čistým dovozcem. Proto v současné době na trhu existuje konkurenční tlak vyplývající z možnosti dovážet elektřinu do Německa ze zahraničí. Tím je zajištěno, že investice v odvětví elektrické energie v Německu nelze provádět bez ohledu na ostatní výrobce v okolních zemích. Tyto faktory by proto měly být vnímány tak, že nejsou v rozporu se závěrem, podle kterého jsou zadavatelé působící na německém trhu pro výrobu elektřiny z konvenčních zdrojů vystaveni hospodářské soutěži. Kromě toho analýza situace, pokud jde o přecházení zákazníků k jiným dodavatelům (30), a stupeň likvidity na velkoobchodním trhu (31) ukazují, že tyto faktory nejsou v rozporu se závěrem, podle kterého jsou zadavatelé působící na německém trhu pro výrobu elektřiny z konvenčních zdrojů vystaveni hospodářské soutěži. A konečně je třeba rovněž poznamenat, že ani německý vyrovnávací trh (32) a jeho hlavní charakteristiky (tržní určování cen a cenový rozdíl mezi pozitivní a negativní vyrovnávací energií) neodporují závěru, podle kterého jsou zadavatelé působící na německém trhu pro výrobu elektřiny z konvenčních zdrojů vystaveni hospodářské soutěži.
(36)
Elektřina podléhající EEG má prioritní napojení na síť a při dodávání do sítě má přednost před konvenční elektřinou, což znamená, že výroba elektřiny podléhající EEG je nezávislá na poptávce. Jelikož náklady spojené s výrobou elektřiny podléhající EEG jsou obecně vyšší než tržní cena, byl vytvořen systém, díky kterému se elektřině podléhající EEG dostává zvláštní podpory. Provozovatelé zařízení na výrobu elektřiny podléhající EEG (33) mají právo prodávat elektřinu provozovatelům přenosových sítí za zákonem stanovené výkupní ceny po dobu 20 let a navíc v roce uvedení zařízení do provozu. Výše těchto cen pokrývá jejich náklady, a je tedy vyšší než tržní cena. Mohou proto svou elektřinu do sítě dodávat bez ohledu na cenu na burze (34).
(37)
Elektřina podléhající EEG se obecně neprodává přímo na velkoobchodním trhu, ale nejprve ji kupují provozovatelé přenosových sítí za zákonem stanovené výkupní ceny. Provozovatelé přenosových soustav nesou odpovědnost za prodej elektřiny podléhající EEG na burzovním spotovém trhu s elektřinou, z čehož jim tak vzniká ztráta. Tyto náklady nakonec hradí koneční spotřebitelé elektřiny, kteří svým dodavatelům energie platí zvláštní poplatek podle EEG, který je pak dále přenesen na provozovatele přenosových sítí. Dodavatelé energie, kteří kupují více než 50 % elektřiny podléhající EEG, z čehož nejméně 20 % elektřiny vyrobené ze sluneční nebo větrné energie, platí snížený poplatek podle EEG.
(38)
Provozovatelé zařízení na výrobu elektřiny podléhající EEG mají rovněž možnost „přímého prodeje“ vyrobené elektřiny. To znamená, že se mohou rozhodnout, že elektřinu nebudou prodávat za zákonem stanovené výkupní ceny, nýbrž přímo na spotovém trhu. Vzhledem k vysokým výrobním nákladům elektřiny podléhající EEG nepředstavuje zpravidla přímý prodej, který není zákonem regulován, schůdné řešení. V minulosti byl tento způsob využíván v omezené míře hlavně v případech, kdy kupující mohli uplatnit osvobození od zvláštního poplatku podle EEG, když s konvenční elektřinou zkombinovali určité množství elektřiny podléhající EEG odebrané přímo od výrobce (35). Novelou EEG, která vstoupila v platnost počátkem roku 2012, byla možnost uplatnění této zvláštní výjimky omezena, což dle předpokladů povede k tomu, že tato forma přímého prodeje bude využívána v menší míře (36).
(39)
Novelizovaný zákon přináší novou možnost „přímého prodeje“, která však stanoví, že výrobcům elektřiny podléhající EEG bude placena tzv. „tržní prémie“, která pokryje rozdíl mezi jejich vyššími náklady a průměrnou tržní cenou (dále jen „model tržní prémie“). Provozovatelé přenosových soustav odhadují, že v roce 2012 bude prostřednictvím modelu tržní prémie prodáno 15 % celkového množství všech druhů obnovitelných energií (37). Lze tak soudit, že v současnosti i blízké budoucnosti se zdaleka největší část elektřiny podléhající EEG bude prodávat za zákonem stanovené výkupní ceny a prostřednictvím provozovatelů přenosových sítí. Nedotovaný přímý prodej bude hrát jen okrajovou roli.
(40)
Z výše uvedených důvodů jsou výroba a první prodej elektřiny podléhající EEG součástí regulovaného systému, kde výrobci prodávají elektřinu za zákonem stanovené ceny. Tito výrobci nejsou vystaveni hospodářské soutěži, neboť mohou elektřinu podléhající EEG, kterou vyrobili, dodávat do sítě bez ohledu na běžnou tržní cenu. Díky přednostnímu právu dodávat elektřinu do sítě rovněž mohou prodat veškeré množství energie, které vyrobí. Z toho důvodu nelze vyvodit, že činnost výrobců elektřiny podléhající EEG je vystavena hospodářské soutěži. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem není třeba posuzovat žádné další ukazatele, jako jsou například ukazatele uvedené v 6. bodě odůvodnění.
IV. ZÁVĚRY
(41)
S ohledem na výše zkoumané faktory by podmínka přímého vystavení hospodářské soutěži stanovená v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES měla být se zřetelem k zadavatelům považována za splněnou, pokud jde o výrobu a velkoobchodní dodávky elektřiny z konvenčních zdrojů v Německu.
(42)
Dále by se směrnice 2004/17/ES, vzhledem k tomu, že se podmínka neomezeného přístupu na trh považuje za splněnou, neměla použít ani v případě, kdy zadavatelé udělují zakázky, které mají umožnit výrobu a velkoobchodní dodávky elektřiny z konvenčních zdrojů v Německu, ani v případě, kdy zadavatelé pořádají veřejné soutěže na výkon této činnosti v této zeměpisné oblasti.
(43)
Nicméně podmínka přímého vystavení hospodářské soutěži stanovená v čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES by měla být se zřetelem k zadavatelům považována za nesplněnou, pokud jde o výrobu a první prodej elektřiny podléhající EEG v Německu.
(44)
Jelikož se na výrobu a první prodej elektřiny podléhající EEG nadále vztahují ustanovení směrnice 2004/17/ES, je třeba připomenout, že veřejné zakázky zahrnující více činností se řídí článkem 9 směrnice 2004/17/ES. To znamená, že zadává-li zadavatel „smíšenou“ zakázku, tedy zakázku určenou k vykonávání jak činností vyňatých z oblasti působnosti směrnice 2004/17/ES, tak činností, které vyňaty nejsou, přihlíží se k tomu, které činnosti mají být hlavním předmětem zakázky. Ustanovení směrnice 2004/17/ES se použijí v případě smíšené zakázky, jejímž hlavním účelem je podpora výroby a velkoobchodního prodeje elektřiny podléhající EEG. Není-li objektivně možné určit, která činnost má být hlavním předmětem zakázky, zadává se v souladu s pravidly uvedenými v čl. 9 odst. 2 a 3 směrnice 2004/17/ES. Toto rozhodnutí je založeno na právním a skutkovém stavu z října 2011 až února 2012, jak se jeví na základě informací, které předložil BDEW a německé orgány. Může být revidováno, pokud by v případě významných změn právního či skutkového stavu došlo k tomu, že podmínky pro použití čl. 30 odst. 1 směrnice 2004/17/ES, pokud jde o výrobu a velkoobchodní dodávky elektřiny z konvenčních zdrojů, již nejsou splněny.
(45)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Poradního výboru pro veřejné zakázky,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Směrnice 2004/17/ES se nevztahuje na zakázky zadané zadavateli, které mají umožnit výrobu a první prodej elektřiny vyrobené z konvenčních zdrojů a mají být provedeny v Německu.
Pro účely tohoto rozhodnutí se elektřinou vyrobenou z konvenčních zdrojů rozumí elektřina, která nespadá do oblasti působnosti EEG. Kromě toho, ve smyslu EEG a za podmínek v něm stanovených, se „obnovitelnými zdroji energie“ rozumí vodní energie, včetně energie vln, energie přílivu, energie gradientu soli, energie proudění, větrné energie, energie slunečního záření, geotermální energie, energie z biomasy, včetně bioplynu, biometanu, skládkového plynu a plynu z čistíren odpadních vod, jakož i biologicky rozložitelné části komunálního a průmyslového odpadu.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 24. dubna 2012.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 24 april 2012
om medgivande av undantag från Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17/EG om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster när det gäller produktion och grossistförsäljning av el från konventionella källor i Tyskland
[delgivet med nr C(2012) 2426]
(Endast den tyska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
(2012/218/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (1), särskilt artikel 30.5 och 30.6,
med beaktande av den ansökan som Bundesverband der Energie- und Wasserwirtschaft e.V. (Förbundssammanslutningen för energi- och vattenindustrin) (nedan kallad BDEW) lämnat in per e-post den 26 oktober 2011, och
av följande skäl:
I. BAKGRUND
(1)
Den 26 oktober 2011 lämnade BDEW in en ansökan per e-post till kommissionen, i enlighet med artikel 30.5 i direktiv 2004/17/EG. Kommissionen underrättade de tyska myndigheterna om ansökan den 11 november 2011 och begärde kompletterande upplysningar av de tyska myndigheterna i ett e-postmeddelande av den 10 januari 2012 och av BDEW i ett e-postmeddelande av den 21 december 2011. Kompletterande upplysningar lämnades av de tyska myndigheterna i e-postmeddelanden av den 14 december 2011 och av BDEW den 17 januari 2012, den 26 januari 2012 och den 28 februari 2012.
(2)
Den ansökan som BDEW lämnat in för upphandlande enheter i sektorn gäller, såsom anges i ansökan, ”uppförande, förvärv och drift (inklusive underhåll) av alla slags elproduktionsanläggningar, samt relevant stödverksamhet” (2).
(3)
Ansökan åtföljs av ett yttrande från den federala kartellmyndigheten (Bundeskartellamt) av den 25 juli 2011. Detta yttrande (nedan kallat yttrandet) utfärdades med utgångspunkt i gällande tysk lagstiftning och behandlar frågan om huruvida den verksamhet som förfarandet avser är direkt konkurrensutsatt. Yttrandet grundas på en stor sektorsundersökning av de relevanta marknaderna.
II. RÄTTSLIG RAM
(4)
Enligt artikel 30 i direktiv 2004/17/EG omfattas inte kontrakt som syftar till att medge utförandet av någon av de verksamheter som direktivet gäller av direktivet om den aktuella verksamheten i den medlemsstat där den utövas är direkt konkurrensutsatt på marknader med fritt tillträde. Bedömningen av direkt konkurrensutsättning görs på grundval av objektiva kriterier, varvid hänsyn bör tas till den berörda sektorns särdrag. Tillträdet till marknaden betraktas som fritt om medlemsstaten har genomfört och tillämpar relevant gemenskapslagstiftning om att öppna en viss sektor eller en del av den. Denna lagstiftning förtecknas i bilaga XI till direktiv 2004/17/EG, där det för elsektorn hänvisas till Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG av den 19 december 1996 om gemensamma regler för den inre marknaden för el (3). Direktiv 96/92/EG har ersatts av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/54/EG av den 26 juni 2003 om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om upphävande av direktiv 96/92/EG (4), som i sin tur har ersatts av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/72/EG av den 13 juli 2009 om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om upphävande av direktiv 2003/54/EG (5).
(5)
Tyskland har genomfört och tillämpar inte bara direktiv 96/92/EG utan också direktiven 2003/54/EG och 2009/72/EG. Tillträdet till marknaden bör följaktligen, i enlighet med artikel 30.3 första stycket, betraktas som fritt på hela Tysklands territorium.
(6)
Bedömningen av direkt konkurrensutsättning bör göras på grundval av olika indikatorer, varav ingen nödvändigtvis är avgörande i sig. När det gäller de marknader som berörs av detta beslut utgör marknadsandelen för huvudaktörerna på en given marknad ett kriterium som bör tas i beaktande. Ett annat kriterium är koncentrationsgraden på dessa marknader. Med tanke på de berörda marknadernas särdrag bör hänsyn också tas till andra kriterier, såsom balansmarknadens funktion, priskonkurrens och i vilken utsträckning kunderna byter leverantör.
(7)
Detta beslut ska inte påverka tillämpningen av konkurrensreglerna.
III. BEDÖMNING
(8)
Den tyska elmarknaden kännetecknas av ett stort antal kraftverk som drivs av en mängd olika marknadsaktörer (6). Merparten av produktionskapaciteten tillhör fyra stora energiföretag: RWE AG, E.ON AG, EnBW AG och Vattenfall Europe AG. Två av dessa, RWE och E.ON, är dock privata företag (dvs. företag över vilka upphandlande myndigheter inte har något direkt eller indirekt bestämmande inflytande enligt artikel 2.1 b i direktiv 2004/17/EG), som inte verkar i elproduktionssektorn på grundval av en särskild rättighet eller en ensamrätt i den mening som avses i artikel 2.3 i direktiv 2004/17/EG, och är därmed inte upphandlande enheter enligt direktiv 2004/17/EG. Deras upphandling i samband med produktion eller försäljning av el omfattas därför inte av det direktivets bestämmelser och de bör följaktligen, när det gäller dessa verksamheter, betraktas som konkurrenter till de upphandlande myndigheter vars upphandling omfattas av direktivet. Vid undersökningen av om verksamheten är konkurrensutsatt på marknader med fritt tillträde kommer analysen därför i det följande att inriktas på de upphandlande enheterna.
(9)
El säljs på grossistnivå via elbörserna, dvs. spot- och terminsmarknaderna vid European Energy Exchange AG (EEX) och European Power Exchange S.E. (EPEX), eller genom OTC-transaktioner utanför börserna. Priset på elbörserna tjänar vanligen som referenspris för OTC-transaktioner. Produktionsföretagen optimerar driften av sina kraftverk med utgångspunkt i resultaten av spotmarknadshandeln på börserna. I princip används bara de kraftverk vars marginalkostnader ligger under marknadspriset.
(10)
I Gesetz für den Vorrang Erneuerbarer Energien (7) (nedan kallad EEG) anges reglerna för el från förnybara energikällor (8), som vid sidan av el från konventionella källor (9) får allt större betydelse på den tyska marknaden. Enligt den ändrade EEG, som trädde i kraft i början av 2012, ska andelen förnybara energikällor i elförsörjningen öka till 35 % år 2020,50 % år 2030 och 80 % år 2050.
(11)
I slutet av 2010 anslöts en produktionskapacitet på 160,5 GW till de nät som drivs av de systemansvariga för överföringssystemet (77,6 GW) och de systemansvariga för distributionssystemet (82,9 GW). Jämfört med 2009 (152,7 GW) är detta en ökning med omkring 7,8 GW. Förnybara energikällor står för 54,2 GW av den totala kapaciteten. Betalningen för omkring 50,7 GW av de förnybara energikällorna sker enligt EEG:s tariffer. Det betyder att förnybara energikällor står för omkring 34 % av den sammanlagda kapaciteten (10).
(12)
När det gäller inmatning matades 2010 totalt 531,2 TWh in i de nät som drivs av de systemansvariga för överföringssystemet (367,5 TWh) och av de systemansvariga för distributionssystemet (163,7 TWh). Den inmatade volymen el från förnybara källor var 93,7 TWh, varav 80,7 TWh ersattes enligt EEG. Det betyder att inmatningen från förnybara källor står för omkring 18 % av den totala inmatade volymen, dvs. en lägre andel än de 34 % av den sammanlagda produktionskapaciteten som dessa källor står för (11). Skillnaden beror på att den årliga utnyttjandeperioden är kortare för förnybara källor än för konventionella källor.
(13)
Den tyska elmarknaden präglas dessutom av de nationella myndigheternas beslut nyligen att stänga åtta kärnkraftverk, med en total kapacitet på 8 400 MW (12), efter kärnkraftskatastrofen i Japan i början av 2011. Det beslutades dessutom att de återstående tyska kärnkraftverken skulle stängas senast 2022. På kort sikt förändrade detta balansen mellan import och export så att Tyskland, från att ha varit nettoexportör av el fram till 2010, blev nettoimportör 2011.
(14)
Enligt kommissionens tidigare praxis (13) kan följande relevanta produktmarknader urskiljas inom elsektorn: i) produktion och elleveranser i grossistledet, ii) överföring, iii) distribution och iv) elleveranser i detaljistledet. Vissa av dessa marknader kan visserligen delas in i underkategorier, men enligt kommissionens tidigare praxis (14) har en åtskillnad mellan en elproduktionsmarknad och en marknad för elleveranser i grossistledet hittills avvisats eftersom produktionen i sig bara är ett första steg i värdekedjan men producerade elvolymer säljs via grossistmarknaden.
(15)
Ansökan från BDEW gäller produktion och grossistförsäljning av el. Den federala kartellmyndigheten definierar i sitt yttrande produktmarknaden som ”en primär försäljningsmarknad för el” (15), som omfattar alla elleverantörers första försäljning av sin egen produktion samt nettoimporten av el, men inte efterföljande handel mellan marknadsaktörer. Den federala kartellmyndigheten anser vidare att produktion och försäljning av el som regleras i EEG (nedan kallad EEG-el) inte ingår i denna marknad.
(16)
Den federala kartellmyndigheten anser att marknaden för EEG-el utgör en separat marknad när det gäller den första försäljningen. EEG-el säljs normalt sett inte direkt på grossistmarknaden utan köps först av de systemansvariga för överföringsnätet för en lagstadgad ersättning. De säljer det därefter i ett andra steg på grossistmarknaden.
(17)
Den federala kartellmyndigheten slår fast att produktion och försäljning av EEG-el inte organiseras på konkurrensutsatt basis och att EEG-el inte påverkas av efterfråge- och prisindikatorer (16). Denna slutsats grundas framför allt på följande sakförhållanden:
(18)
EEG-el har inmatningsprioritet, och produktionen av EEG-el är därför helt oberoende av efterfrågan. Produktion och inmatning är också oberoende av priserna eftersom producenterna har rätt till lagstadgad betalning. EEG-el säljs av de systemansvariga för överföringssystemet på spotmarknaden i enlighet med lagstadgade bestämmelser, utan något manöverutrymme.
(19)
Den federala kartellmyndigheten noterade också att EEG-el enligt lag får säljas direkt, och en del av producenterna utnyttjar den möjligheten. I EEG föreskrivs att driftsansvariga för EEG-anläggningar den första dagen i månaden får skifta mellan direktförsäljning och mottagande av tariffbetalning enligt EEG. Beroende på prognosen för marknadspriset och på efterfrågan kan driftsansvariga för EEG-anläggningar alltså varje månad besluta vilken försäljningsform som passar dem bäst. Denna direktförsäljning kommer dock i framtiden bara att ha marginell betydelse.
(20)
Enligt den ändrade EEG, som trädde i kraft i början av 2012, har driftsansvariga för EEG-anläggningar - såsom anges ovan - möjlighet att sälja den el de själva producerar och dessutom få en försäljningspremie. Försäljningspremien ska motsvara skillnaden mellan den fastställda EEG-ersättningen och det månatliga genomsnittspriset på börsen, fastställt i efterhand. Utnyttjandet av försäljningspremien är emellertid frivilligt, dvs. driftsansvariga för EEG-anläggningar kan behålla systemet med fast ersättning eller återgå till det vilken månad som helst. Den största andelen EEG-el förväntas dock säljas via de systemansvariga för överföringsnätet. Modellen med försäljningspremien påverkar inte heller förhållandet att den totala ersättningsnivån för EEG-producenter inte huvudsakligen fastställs av marknadspriserna (17).
(21)
Den federala kartellmyndigheten tillstår därför att EEG-el visserligen utövar ett konkurrenstryck på den el som kommer från konventionella källor, men att motsatsen inte gäller; EEG-el kan därför inte inkluderas på samma marknad som konventionell el eftersom de marknadsförhållanden som råder för den första försäljningen skiljer sig avsevärt åt mellan de två produktionsformerna. Den första försäljningen av EEG-el sker dessutom till större delen via de systemansvariga för överföringsnätet. Marknaden skiljer sig därför givetvis även ur ett efterfrågeperspektiv från grossistmarknaden för konventionell el.
(22)
Med hänsyn till den tyska elmarknadens särskilda karaktär, och utan att det påverkar tillämpningen av konkurrenslagstiftningen, definieras den relevanta produktmarknaden härmed, för bedömningen av de villkor som anges i artikel 30.1 i direktiv 2004/17/EG, som marknaden för produktion och första försäljning av el från konventionella källor. Produktion och första försäljning av EEG-el ingår inte i denna marknad av de skäl som anges ovan, och kommer hädanefter att bedömas separat.
(23)
I ansökan anges att den avser verksamhet på Förbundsrepubliken Tysklands territorium. Sökanden undersöker med utgångspunkt i flera trender i fråga om regelverkets utveckling, nivån för elimport och elexport samt förfaranden som rör marknadskoppling och hantering av överbelastning om det kan röra sig om en större marknad som innefattar Tyskland och Österrike, men slår slutligen fast att ”ingen slutgiltig slutsats kan dras om huruvida den tyska grossistmarknaden för el och relevanta marknader i grannländer i nuläget är tillräckligt integrerade för att betraktas som en regional marknad”.
(24)
Den federala kartellmyndigheten utgår på grundval av den sektorsundersökning som genomförts från att det finns en gemensam primär marknad för el i Tyskland och Österrike. Den slutsatsen grundas på avsaknaden av flaskhalsar vid gränssammanlänkningarna mellan Tyskland och Österrike och på det standardiserade marknads- och prisområdet på European Power Exchange S.E. (EPEX).
(25)
Enligt kommissionens tidigare praxis har elmarknaden mestadels ansetts vara nationell (18) eller ännu mindre (19) till sin omfattning. I vissa fall har det getts möjlighet att definiera marknader som är större än de nationella (20).
(26)
För bedömningen av de villkor som anges i artikel 30.1 i direktiv 2004/17/EG, och utan att det påverkar tillämpningen av konkurrenslagstiftningen, anser kommissionen att det inte är nödvändigt att slå fast den exakta omfattningen av den relevanta geografiska marknaden för produktion och första försäljning av konventionell el, eftersom resultaten av bedömningen skulle bli desamma med en annan marknadsdefinition.
(27)
När det gäller produktion och första försäljning av EEG-el kan marknadens geografiska omfattning inte utsträckas utanför Tysklands territorium eftersom den baseras på de specifika rättsliga villkor som anges i den tyska EEG.
a) Marknadsandelar och marknadskoncentration
(28)
I enlighet med fast praxis (21) för kommissionens beslut enligt artikel 30 har kommissionen när det gäller elproduktion ansett att ”en indikator på konkurrensgraden på de nationella marknaderna är den totala marknadsandelen för de tre största producenterna”.
(29)
Enligt yttrandet från den federala kartellmyndigheten (22) var de sammanlagda marknadsandelarna för de tre största producenterna, uttryckt som inmatad el, 74 % år 2007,73 % år 2008 och 70 % år 2010. Den tyska elmarknaden ligger därför i mitten, i jämförelse med tidigare beslut om undantag enligt artikel 30 i direktiv 2004/17/EG (23).
(30)
Det erinras dock om att de två största producenterna, RWE och E.ON, som tillsammans har en marknadsandel på 58 % (24), inte omfattas av bestämmelserna i upphandlingslagstiftningen.
(31)
Syftet med detta beslut är att slå fast om produktionen och grossistförsäljningen av el (på marknader med fritt tillträde) är konkurrensutsatt i en sådan utsträckning att det garanterar att upphandling för verksamheten i fråga, även utan den disciplin som de detaljerade upphandlingsreglerna i direktiv 2004/17/EG medför, sker på ett öppet, icke-diskriminerande sätt på grundval av kriterier som gör det möjligt att identifiera den lösning som totalt sett är den ekonomiskt mest fördelaktiga. I detta sammanhang är det viktigt att komma ihåg att de företag som inte omfattas av de offentliga upphandlingsförfarandena (dvs. RWE och E.ON) när de verkar på dessa marknader har möjlighet att utsätta övriga marknadsaktörer för konkurrenstryck. Det kommer inte att förändras även om Österrike inkluderas i den relevanta geografiska marknaden, eftersom de första producenternas marknadsandelar bara förväntas bli något mindre på en marknad som omfattar både Österrike och Tyskland (25).
(32)
När det gäller produktion och grossistförsäljning av el från konventionella källor kan ovanstående omständigheter ses som en indikation på direkt konkurrensutsättning för de marknadsaktörer som omfattas av bestämmelserna i upphandlingslagstiftningen.
(33)
Det är också värt att notera att det i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar ”2009-2010 Report on Progress in Creating the Internal Gas and Electricity Market” från juni 2011 (26) talas om en minskad marknadskoncentration i Tyskland (27) jämfört med tidigare år, och den tyska elmarknaden placeras i kategorin ”måttligt koncentrerade marknader” (28), dvs. marknader där Hirschmann-Herfindahls index (HHI) (29) sett till kapacitet som ligger mellan 750 och 1 800.
(34)
Med tanke på ovanstående siffror kan det, för tillämpningen av detta beslut och utan att det påverkar tillämpningen av konkurrenslagstiftningen, när det gäller de upphandlande enheterna antas att koncentrationsgraden på marknaden kan ses som en indikation på ett visst mått av konkurrensutsättning för produktion och grossistförsäljning av el från konventionella källor i Tyskland.
b) Andra faktorer
(35)
De senaste åren, i själva verket fram till mars 2011, har Tyskland varit nettoexportör av el. På grund av beslutet att avveckla elproduktionen i flera kärnkraftverk har Tyskland emellertid blivit nettoimportör. För närvarande råder det därför konkurrenstryck på marknaden, vilket har sin grund i möjligheten att importera el från andra länder. Det betyder att investeringar i elsektorn i Tyskland inte kan göras utan hänsyn till andra producenter i de omgivande länderna. Dessa omständigheter bör därför inte anses strida mot slutsatsen att upphandlande enheter som verkar på den tyska marknaden för produktion av el från konventionella källor är konkurrensutsatta. En analys av i vilken utsträckning kunder byter leverantör (30) och av graden av likviditet på grossistmarknaden (31) visar dessutom att dessa omständigheter inte är oförenliga med slutsatsen att upphandlande enheter som verkar på den tyska marknaden för produktion av el från konventionella källor är konkurrensutsatta. Slutligen bör det också noteras att den tyska balansmarknaden (32) och dess huvudsakliga egenskaper (marknadsbaserad prissättning och prisskillnad mellan positiv och negativ utjämningskraft) inte heller är oförenliga med slutsatsen att upphandlande enheter som verkar på den tyska marknaden för produktion av el från konventionella källor är konkurrensutsatta.
(36)
EEG-el har prioriterad anslutning till nätet, och den prioriteras framför konventionell el vid nätinmatning, vilket betyder att produktionen av EEG-el inte påverkas av efterfrågan. Eftersom EEG-el vanligen produceras till kostnader som överstiger marknadspriset har det inrättats ett system för särskilt stöd till EEG-el. Driftsansvariga för EEG-anläggningar (33) har rätt till lagstadgad ersättning från de systemansvariga för överföringsnätet under 20 år plus beställningsåret. Denna ersättning täcker deras kostnader och är därför högre än marknadspriset. Det betyder att de kan mata in den el de producerar i nätet, oberoende av priset på börserna (34).
(37)
EEG-el säljs i allmänhet inte direkt på grossistmarknaden utan köps först av de systemansvariga för överföringsnätet för en lagstadgad ersättning. De systemansvariga för överföringssystemet ansvarar för att sälja EEG-elen på elbörsens spotmarknad, vilket alltså innebär att de gör en förlust. Dessa kostnader betalas i slutänden av de slutliga elkonsumenterna, som betalar energileverantörerna en extra EEG-avgift som sedan förs vidare till de systemansvariga för överföringsnätet. Energileverantörer som köper mer än 50 % EEG-el, inklusive minst 20 % el från solenergi eller vindkraft, betalar en reducerad EEG-avgift.
(38)
De driftsansvariga för EEG-anläggningar har också möjlighet till ”direktförsäljning” av den el som produceras. Det betyder att en driftsansvarig för en EEG-anläggning kan avstå från den lagstadgade ersättningen och välja att sälja elen direkt på spotmarknaden. De höga produktionskostnaderna för EEG-el gör att direktförsäljning som inte omfattas av de lagstadgade villkoren normalt sett inte är något möjligt alternativ. Denna metod har tidigare främst använts i begränsad omfattning i fall där köparna kunnat få undantag från den extra EEG-avgiften genom att kombinera en viss mängd EEG-el som köpts direkt av en producent med konventionell el (35). I och med den nya EEG-lag som trädde i kraft i början av 2012 begränsades möjligheten att utnyttja detta specifika undantag, och denna form av direktförsäljning förväntas därför minska (36).
(39)
Den nya lagen ger en ny möjlighet till ”direktförsäljning”, vilket dock innefattar betalning av en så kallad ”marknadspremie” till producenterna av EEG-el, som täcker skillnaden mellan deras högre kostnader och det lägre marknadspriset (nedan kallad marknadspremiemodell). Systemansvariga för överföringssystemet uppskattar att försäljningen inom ramen för marknadspremiemodellen 2012 kommer att utgöra sammanlagt 15 % för alla typer av förnybar energi (37). Det kan slås fast att den absolut största delen av EEG-elen i dag och under den närmaste framtiden säljs inom ramen för systemet med lagstadgad betalning och via de systemansvariga för överföringsnätet. Osubventionerad direktförsäljning kommer bara att ha marginell betydelse.
(40)
Av de skäl som anges ovan ingår produktion och första försäljning av EEG-el i ett reglerat system där producenter ersätts på grundval av en lagstadgad betalning. De är inte konkurrensutsatta eftersom de kan mata in sin EEG-el oavsett rådande marknadspris. Inmatningsprioriteten gör att de också kan sälja hela den kvantitet de producerar. Det kan därför inte slås fast att verksamheten hos producenter av EEG-el är konkurrensutsatt. Mot denna bakgrund behöver inga andra indikatorer av det slag som anges i skäl 6 bedömas.
IV. SLUTSATSER
(41)
Med tanke på de omständigheter som undersöks ovan bör villkoret om direkt konkurrensutsättning i artikel 30.1 i direktiv 2004/17/EG anses vara uppfyllt för de upphandlande enheterna när det gäller produktion och leveranser i grossistledet av el från konventionella källor i Tyskland.
(42)
Eftersom villkoret om fritt tillträde till marknaden anses vara uppfyllt bör direktiv 2004/17/EG inte tillämpas när upphandlande enheter tilldelar kontrakt för att möjliggöra produktion och leveranser i grossistledet av el från konventionella källor i Tyskland eller när de anordnar projekttävlingar för utövandet av sådan verksamhet i det geografiska området.
(43)
Villkoret om direkt konkurrensutsättning i artikel 30.1 i direktiv 2004/17/EG bör dock inte anses vara uppfyllt för de upphandlande enheterna när det gäller produktion och första försäljning av EEG-el i Tyskland.
(44)
Eftersom produktion och första försäljning av EEG-el fortfarande omfattas av bestämmelserna i direktiv 2004/17/EG erinras om att upphandlingskontrakt som omfattar flera typer av verksamhet ska behandlas i enlighet med artikel 9 i direktiv 2004/17/EG. När en upphandlande enhet sysslar med ”blandad” upphandling, dvs. upphandling som syftar till att stödja utövandet av både verksamhet som är undantagen från tillämpning av direktiv 2004/17/EG och verksamhet som inte är undantagen, ska alltså den verksamhet som kontraktet huvudsakligen avser beaktas. Vid sådan blandad upphandling, där det främsta syftet är att stödja produktion och grossistförsäljning av EEG-el, ska bestämmelserna i direktiv 2004/17/EG tillämpas. Om det är omöjligt att på objektiva grunder avgöra vilken verksamhet som kontraktet huvudsakligen är avsett för ska kontraktet tilldelas i enlighet med de regler som avses i artikel 9.2 och 9.3 i direktiv 2004/17/EG. Detta beslut grundas på den rättsliga och faktiska situationen i oktober 2011 till februari 2012 sådan den ter sig med utgångspunkt i de uppgifter som lämnats av BDEW och de tyska myndigheterna. Det kan komma att ändras om betydande förändringar i de rättsliga eller faktiska förhållandena skulle medföra att villkoren för tillämpning av artikel 30.1 i direktiv 2004/17/EG inte längre uppfylls i fråga om produktion och grossistförsäljning av el från konventionella källor.
(45)
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från rådgivande kommittén för offentliga upphandlingskontrakt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Direktiv 2004/17/EG ska inte tillämpas på kontrakt som tilldelas av upphandlande enheter och som syftar till att möjliggöra produktion och första försäljning av el från konventionella källor i Tyskland.
I detta beslut avses med el från konventionella källor el som inte omfattas av EEG:s tillämpningsområde. I EEG avses dessutom, på de villkor som anges där, med ”förnybara energikällor” vattenkraft, inklusive vågkraft, tidvattenkraft, saltgradient- och flödesenergi, vindenergi, solstrålning, geotermisk energi, energi från biomassa, inklusive biogas, biometan, deponigas och gas från avloppsreningsanläggningar samt den biologiskt nedbrytbara fraktionen av kommunalt avfall och industriavfall.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland.
Utfärdat i Bryssel den 24 april 2012.