NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 691/2011
ze dne 6. července 2011
o evropských environmentálních hospodářských účtech
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 338 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 3 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii se mimo jiné stanoví, že Unie „usiluje o udržitelný rozvoj Evropy, založený na vyváženém hospodářském růstu a na cenové stabilitě, vysoce konkurenceschopném sociálně tržním hospodářství směřujícím k plné zaměstnanosti a společenskému pokroku a na vysokém stupni ochrany a zlepšování kvality životního prostředí“.
(2)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1600/2002/ES ze dne 22. července 2002 o šestém akčním programu Společenství pro životní prostředí potvrdilo (2), že spolehlivé informace o stavu životního prostředí a o klíčových trendech, vlivech a faktorech environmentálních změn jsou zásadní pro tvorbu efektivní politiky, její provádění a obecněji pro větší zapojení občanů. Je třeba vyvinout nástroje, které by zvýšily povědomí veřejnosti o vlivu hospodářské činnosti na životní prostředí.
(3)
Vědecky podložený přístup k měření nedostatku zdrojů bude mít v budoucnu zásadní význam pro udržitelný rozvoj Unie.
(4)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady 1578/2007/ES ze dne 11. prosince 2007 o statistickém programu Společenství na období 2008 až 2012 (3) jasně poukazuje na potřebu vysoce kvalitních statistik a účtů v oblasti životního prostředí. Mezi hlavními iniciativami pro období 2008 až 2012 se dále uvádí, že by měly být případně vypracovány právní základy pro základní oblasti sběru environmentálních údajů, které nejsou v současnosti upraveny žádným právním aktem.
(5)
Komise ve sdělení ze dne 20. srpna 2009 nazvaném „Překročit HDP: měření pokroku v měnícím se světě“ uznala potřebu doplnit stávající ukazatele o údaje, které zohlední environmentální a sociální aspekty, a tím umožní soudržnější a komplexnější tvorbu politiky. K tomuto účelu představují environmentální hospodářské účty nástroj pro monitorování tlaků, jimiž působí hospodářství na životní prostředí, a pro zkoumání, jak by tyto tlaky mohly být zmírněny. Environmentální hospodářské účty poskytují více informací než národní účty samotné, neboť vypovídají o vzájemném působení faktorů souvisejících s hospodářstvím, domácnostmi a životním prostředím. Environmentální hospodářské účty představují důležitý zdroj údajů pro rozhodnutí přijímaná v oblasti životního prostředí a měly by být zohledňovány Komisí při posuzování dopadů. V souladu se zásadami udržitelného rozvoje a úsilím o dosažení ekonomiky efektivně využívající zdroje s minimálním znečištěním, které jsou zakotveny ve strategii Evropa 2020 a v různých významných iniciativách, je stále naléhavějším úkolem vytvořit rámec pro údaje, který bude důsledně zahrnovat kromě hospodářských otázek i otázky z oblasti životního prostředí.
(6)
Evropský systém účtů (ESA) stanovený nařízením Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství (4) (dále jen „ESA 95“), který je v souladu se Systémem národních účtů (SNA) přijatým Statistickou komisí OSN v únoru 1993, je hlavním nástrojem hospodářských statistik Unie a mnoha hospodářských ukazatelů (včetně HDP). Rámec ESA lze používat pro analýzu a hodnocení různých aspektů hospodářství (například jeho struktury, určitých úseků nebo vývoje v čase), přesto však pro potřeby určitých konkrétních údajů, jako například pro analýzu vzájemných vztahů mezi životním prostředím a hospodářstvím, je nejlepším řešením sestavit samostatné satelitní účty.
(7)
Ve svých závěrech z června roku 2006 Evropská rada vyzvala Unii a členské státy, aby národní účty rozšířily o hlavní aspekty udržitelného rozvoje. Národní účty by proto měly být doplněny o integrované environmentální hospodářské účty poskytující plně odpovídající údaje.
(8)
Je velmi důležité, aby okamžitě po dosažení plné funkčnosti systému byly evropské environmentální hospodářské účty aktivně a přesně využívány ve všech členských státech a při tvorbě všech příslušných politik Unie a představovaly základ pro posuzování dopadů, akční plány, legislativní návrhy a další důležité výsledky politického rozhodování.
(9)
Aktuálnější údaje by rovněž bylo možné získat takzvaným „okamžitým odhadem“, který využívá statistické techniky podobné technikám používaným při sestavování předpovědí za účelem spolehlivých odhadů.
(10)
Satelitní účty umožňují pružně a bez přetěžování nebo narušení ústředního systému rozšířit analytické kapacity národních účtů na vybrané oblasti společenského zájmu, jako jsou tlaky na životní prostředí vyplývající z lidské činnosti. Satelitní účty by měly být pravidelně a ve srozumitelné podobě zpřístupňovány veřejnosti.
(11)
Systém integrovaných environmentálních hospodářských účtů (SEEA), který společně vyvinuly OSN, Evropská komise, Mezinárodní měnový fond, Organizace pro ekonomickou spolupráci a rozvoj a Světová banka, je satelitním systémem SNA. Spojuje hospodářské informace a informace o životním prostředí do společného rámce, který umožňuje měřit přínos životního prostředí pro hospodářství a vliv hospodářství na životní prostředí. Poskytuje tvůrcům politiky ukazatele a popisné statistické údaje pro sledování tohoto vzájemného působení a také databázi pro strategické plánování a analýzu politik za účelem nalezení udržitelnějších cest rozvoje.
(12)
SEEA v maximální možné míře slučuje a integruje jednotlivé kategorie environmentálních hospodářských účtů. Všechny tyto kategorie obecně rozšiřují stávající pojetí nákladů, tvorby kapitálu a základního kapitálu v SNA tím, že je doplňují dalšími údaji vyjádřenými ve fyzických jednotkách, což umožňuje zahrnout environmentální náklady a využití přírodních zdrojů ve výrobě, nebo je korigují díky zahrnutí těchto účinků vyjádřených v peněžních jednotkách. V rámci tohoto celkového zaměření se některé stávající kategorie značně liší, pokud jde o metodiku a pokud jde o otázky životního prostředí, kterých se týkají.
(13)
V roce 1994 předložila Komise svou první strategii „ekologického účetnictví“. Od té doby Komise (Eurostat) a členské státy vypracovaly a vyzkoušely metody účetnictví do takové míry, že několik členských států nyní pravidelně poskytuje první soubory environmentálních hospodářských účtů. Nejčastější jsou účty související s fyzickým tokem emisí do ovzduší (včetně skleníkových plynů) a účty materiálové spotřeby, jakož i peněžní účty výdajů na ochranu životního prostředí a daní souvisejících s životním prostředím.
(14)
Jedním z cílů pro období zahrnuté ve statistickém programu Společenství na období 2008 až 2012 je přijmout iniciativy k nahrazení dohod právními předpisy Unie v určitých oblastech, ve kterých se pravidelně vyhotovují evropské statistiky a které již dosáhly dostatečné zralosti.
(15)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 223/2009 ze dne 11. března 2009 o evropské statistice (5) poskytuje referenční rámec pro evropské environmentální hospodářské účty. Vyžaduje zejména, aby byly evropské statistiky v souladu se zásadami profesionální nezávislosti, nestrannosti, objektivity, spolehlivosti, statistické důvěrnosti a efektivity nákladů.
(16)
Jelikož se jednotlivé soubory environmentálních hospodářských účtů nacházejí ve stádiu vývoje a jsou na různém stupni zralosti, měla by být přijata modulární struktura umožňující přiměřenou pružnost, aby bylo mimo jiné možné zavést další moduly.
(17)
Měl by být zaveden program pilotních studií s cílem zlepšit kvalitu výkaznictví a údajů, posílit metodiku a připravit se na další vývoj.
(18)
Před zavedením dalších zpravodajských povinností by mělo být provedeno posouzení proveditelnosti.
(19)
Komise by měla mít pravomoc povolit členským státům během přechodných období výjimky, pokud jejich vnitrostátní statistické systémy vyžadují rozsáhlé úpravy.
(20)
Unie by měla podporovat zavádění environmentálních hospodářských účtů ve třetích zemích, zejména pak v zemích, které sdílí některé složky životního prostředí (zejména vodu) s členskými státy EU.
(21)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž vytvoření společného rámce pro sběr údajů, sestavování, předávání a vyhodnocování evropských environmentálních hospodářských účtů, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(22)
Na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přizpůsobení modulů environmentálnímu, hospodářskému a technickému vývoji a poskytnutí metodických pokynů. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(23)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení a řádného fungování systému evropských environmentálních hospodářských účtů by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (6).
(24)
Byl konzultován Výbor pro evropský statistický systém,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví společný rámec pro sběr, sestavování, předávání a vyhodnocování evropských environmentálních hospodářských účtů za účelem vytváření environmentálních hospodářských účtů jakožto satelitních účtů k ESA 95 tím, že stanoví metodiku, společné standardy, definice, klasifikace a účetní pravidla, jež mají být používány pro sestavování environmentálních hospodářských účtů.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„emisí do ovzduší“ fyzický tok plynných látek nebo prachových částic z národního hospodářství (výrobních nebo spotřebních procesů) do ovzduší, které je součástí systému životního prostředí;
2)
„daní související s životním prostředím“ daň, jejíž daňový základ tvoří fyzická jednotka (případně její zástupná jednotka) něčeho, co má určitý prokázaný negativní vliv na životní prostředí, a která je v systému ESA-95 označena jako daň;
3)
„účty materiálových toků na makroekonomické úrovni (EW-MFA)“ ucelené zaznamenávání materiálových vstupů do národního hospodářství, změn materiálových zásob v hospodářství a materiálových výstupů do jiných hospodářství nebo do životního prostředí.
Článek 3
Moduly
1. Environmentální hospodářské účty, které mají být sestavovány v rámci společného rámce podle článku 1, se dělí do těchto modulů:
a)
modul pro účty emisí do ovzduší uvedený v příloze I;
b)
modul pro daně související s životním prostředím podle ekonomických činností uvedený v příloze II;
c)
modul pro účty materiálových toků na makroekonomické úrovni uvedený v příloze III.
2. Každá příloha obsahuje tyto údaje:
a)
cíle, pro které mají být účty sestavovány;
b)
rozsah pokrytí účtů;
c)
seznam ukazatelů, pro které mají být sestavovány a předávány údaje;
d)
první referenční rok, četnost a lhůty pro předávání sestavených uvedených účtů;
e)
vykazovací tabulky;
f)
maximální délku přechodných období uvedených v článku 8, na která může Komise povolit výjimky.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 9, je-li to nezbytné s ohledem na environmentální, hospodářský nebo technický vývoj, za účelem:
a)
poskytnutí metodických pokynů a
b)
aktualizace příloh uvedených v odstavci 1 týkající se informací uvedených v odst. 2 písm. c), d) a e),
Při výkonu pravomoci podle tohoto odstavce Komise zajistí, aby jí vydané akty v přenesené pravomoci nepředstavovaly pro členské státy a respondenty další podstatnou administrativní zátěž.
Článek 4
Pilotní studie
1. Komise vypracuje program pro pilotní studie, které by měly členské státy provést na základě dobrovolnosti, s cílem zlepšit kvalitu vykazování a údajů, vytvořit dlouhodobé časové řady a vyvinout metodiku. Program zahrnuje pilotní studie, které mají ověřit proveditelnost zavedení nových modulů environmentálních hospodářských účtů. Při vypracovávání tohoto programu Komise zajistí, aby členským státům a respondentům nevznikla žádná další administrativní nebo finanční zátěž.
2. Závěry z pilotních studií Komise vyhodnotí a zveřejní, přičemž vezme v úvahu přínosy dostupnosti údajů v poměru k nákladům na jejich sběr a k administrativní zátěži respondentů. Tyto závěry se zohlední v návrzích na zavedení nových modulů environmentálních hospodářských účtů, jež může Komise zahrnout do zprávy podle článku 10.
Článek 5
Sběr údajů
1. V souladu s přílohami tohoto nařízení členské státy shromažďují údaje nezbytné pro sledování ukazatelů uvedených v čl. 3 odst. 2 písm. c).
2. Členské státy shromažďují potřebné údaje tak, že uplatní zásadu administrativního zjednodušení a kombinují tyto zdroje:
a)
zjišťování;
b)
postupy statistického odhadování v případě, že některé ukazatele nebyly sledovány u všech jednotek;
c)
administrativní zdroje.
3. Členské státy informují Komisi a poskytnou podrobné údaje o použitých metodách a zdrojích.
Článek 6
Předávání údajů Komisi (Eurostatu)
1. Členské státy předají Komisi (Eurostatu) údaje uvedené v přílohách, včetně důvěrných údajů, a to ve lhůtách stanovených v těchto přílohách.
2. Údaje se předávají v příslušném technickém formátu, který stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2.
Článek 7
Posouzení kvality
1. Pro účely tohoto nařízení se na údaje, které mají být předány, použijí kritéria kvality uvedená v čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 223/2009.
2. Členské státy předloží Komisi (Eurostatu) zprávu o kvalitě předávaných údajů.
3. Při uplatňování kritérií kvality uvedených v odstavci 1 na údaje, na které se vztahuje toto nařízení, přijme Komise prováděcí akty ke stanovení způsobu zpracování, struktury a periodicity zpráv o kvalitě. Tyto akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2.
4. Komise (Eurostat) posoudí kvalitu předávaných údajů a může do jednoho měsíce od jejich obdržení požádat dotyčný členský stát, aby předložil doplňující informace ohledně těchto údajů nebo případně souboru revidovaných údajů.
Článek 8
Výjimky
1. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými povolí členským státům během přechodných období uvedených v přílohách výjimky, pokud jejich vnitrostátní statistické systémy vyžadují rozsáhlé úpravy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2.
2. Za účelem získání výjimky podle odstavce 1 předloží dotyčný členský stát Komisi řádně odůvodněnou žádost do 12. listopadu 2011.
Článek 9
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 3 odst. 3 je Komisi svěřena na dobu pěti let od 11. srpna 2011. Komise předloží zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 3 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 3 odst. 3 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 10
Zprávy a přezkum
Komise předloží do 31. prosince 2013 Evropskému parlamentu a Radě a poté jim předkládá každé tři roky zprávu o uplatňování tohoto nařízení. Ve zprávě se vyhodnotí zejména kvalita předávaných údajů, metody shromažďování údajů, administrativní zátěž pro členské státy a respondenty, jakož i proveditelnost a efektivnost těchto statistik.
Ke zprávě budou ve vhodných případech a s přihlédnutím k závěrům podle čl. 4 odst. 2 připojeny návrhy:
-
na zavedení nových modulů environmentálních hospodářských účtů, jako jsou například výdaje a výnosy spojené s ochranou životního prostředí (EPER)/účty výdajů na ochranu životního prostředí (EPEA), sektor environmentálního zboží a služeb (EGSS), účty energií, dotace související s životním prostředím, účty výdajů na využívání, správu a řízení přírodních zdrojů (RUMEA), účty vody (kvantitativní a kvalitativní), účty odpadů, účty lesů, účty ekosystémových služeb, účty materiálových zásob na makroekonomické úrovni (EW-MSA) a měření nevyužitých vytěžených zemních materiálů (včetně zeminy),
-
zaměřené na další zvyšování kvality údajů a metod jejich shromažďování, čímž se zlepší pokrytí a srovnatelnost údajů a sníží administrativní zátěž pro podniky a správní orgány.
Článek 11
Výbor
1. Komisi je nápomocen Výbor pro evropský statistický systém zřízený nařízením (ES) č. 223/2009. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 12
Vstup v platnost
Tato nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 6. července 2011.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 691/2011
av den 6 juli 2011
om europeiska miljöräkenskaper
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 338.1,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och
av följande skäl:
(1)
I artikel 3.3 i fördraget om Europeiska unionen fastslås det bland annat att unionen ”ska verka för en hållbar utveckling i Europa som bygger på välavvägd ekonomisk tillväxt och på prisstabilitet, på en social marknadsekonomi med hög konkurrenskraft där full sysselsättning och sociala framsteg eftersträvas, samt på en hög miljöskyddsnivå och en bättre miljö”.
(2)
I Europaparlamentets och rådets beslut nr 1600/2002/EG av den 22 juli 2002 om fastställande av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram (2) bekräftades det att korrekt information om miljöförhållanden och om viktiga trender, påtryckningar och drivkrafter för miljöförändringar är av största vikt för utarbetande och genomförande av en effektiv politik samt mer generellt för människors egenmakt. Det bör utvecklas redskap för att göra allmänheten mer medveten om miljöeffekterna av ekonomisk aktivitet.
(3)
Ett vetenskapligt korrekt tillvägagångssätt för att mäta resursbristen kommer i framtiden att vara avgörande för en hållbar utveckling i unionen.
(4)
I Europaparlamentets och rådets beslut nr 1578/2007/EG av den 11 december 2007 om gemenskapens statistiska program 2008-2012 (3) görs en klar hänvisning till behovet av statistik och räkenskaper av hög kvalitet på miljöområdet. Vidare anges det under viktiga initiativ för 2008-2012 att det när så är lämpligt bör utvecklas rättsliga grunder för de centrala områden av insamlingen av miljöuppgifter som för närvarande inte omfattas av rättsakter.
(5)
I sitt meddelande av den 20 augusti 2009, med titeln Bortom BNP: Att mäta framsteg i en föränderlig värld, erkände kommissionen behovet av att komplettera befintliga indikatorer med uppgifter om miljömässiga och sociala aspekter för att möjliggöra mer konsekventa och övergripande politiska beslut. I detta syfte innebär miljöräkenskaper en möjlighet att övervaka ekonomins effekter på miljön och undersöka hur de kan minskas. Miljöräkenskaper beskriver växelverkan mellan ekonomin, hushållen och miljön, och ger därför mer information än rena nationalräkenskaper. De bildar ett viktigt uppgiftsunderlag för miljöpolitiskt beslutsfattande och kommissionen bör använda dem när den gör konsekvensbedömningar. I överensstämmelse med principen om hållbar utveckling och strävan att uppnå ett resurseffektivt och utsläppssnålt samhälle, som ingår i Europa 2020-strategin och flera viktiga initiativ, är det desto viktigare att utveckla ett ramverk för uppgifter, vilket genomgående inbegriper såväl miljö- som ekonomifrågor.
(6)
Det europeiska nationalräkenskapssystemet (ENS), som upprättades genom rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen (4) (nedan kallat ENS 95) och som överensstämmer med systemet för nationalräkenskaper (SNA), antaget i februari 1993 av Förenta nationernas statistiska kommission, är unionens viktigaste instrument för ekonomisk statistik och många ekonomiska indikatorer (däribland BNP). ENS kan användas för att analysera och utvärdera olika aspekter av ekonomin (t.ex. dess struktur, specifika delar och utveckling över tiden), medan det för vissa specifika uppgiftsbehov, t.ex. analys av interaktionen mellan miljö och ekonomi, är bäst att upprätta separata satelliträkenskaper.
(7)
I sina slutsatser från juni 2006 uppmanade Europeiska rådet unionen och dess medlemsstater att utvidga nationalräkenskaperna, så att de även omfattar centrala aspekter av hållbar utveckling. Nationalräkenskaperna bör därför kompletteras med integrerade miljöräkenskaper med helt konsistenta uppgifter.
(8)
Det är av stor betydelse att de europeiska miljöräkenskaperna, så snart systemet fungerar fullt ut, används aktivt och korrekt i alla medlemsstater och all relevant unionspolitik, som ett viktigt underlag för konsekvensbedömningar, handlingsplaner, lagstiftningsförslag och andra viktiga resultat av den politiska processen.
(9)
Aktuellare uppgifter kan också tas fram genom nutidsprognoser (”now-casting”) som använder statistiska metoder liknande dem som används i framtidsprognoser för att åstadkomma tillförlitliga beräkningar.
(10)
Genom satelliträkenskaper kan nationalräkenskapernas analysmöjligheter utökas till att på ett flexibelt sätt omfatta utvalda samhällsproblem, såsom belastning på miljön till följd av mänsklig verksamhet, utan att överbelasta eller störa det centrala systemet. Satelliträkenskaperna bör regelbundet göras tillgängliga för allmänheten i begriplig form.
(11)
Systemet för integrerade miljöräkenskaper (SEEA), som utvecklats gemensamt av FN, Europeiska kommissionen, IMF, OECD och Världsbanken, är ett satellitsystem till SNA. Där samlas information om ekonomi och miljö i en gemensam ram, så att man kan mäta miljöns bidrag till ekonomin och ekonomins inverkan på miljön. SEEA ger beslutsfattarna indikatorer och beskrivande statistik för övervakning av denna interaktion och en databas för strategisk planering och politiska analyser för kartläggning av mer hållbara utvecklingsvägar.
(12)
SEEA sammanställer och integrerar i möjligaste mån de olika kategorierna av miljöräkenskaper. Generellt utvidgar alla dessa kategorier sådana befintliga SNA-begrepp som omkostnader, realkapitalbildning och kapitalstock, genom att komplettera dem med ytterligare fysiska data, så att de omfattar miljökostnader och användning av naturtillgångar i produktionen, eller genom att ändra dem genom att införliva dessa effekter i monetära termer. Inom dessa generella riktlinjer varierar de många befintliga kategorierna betydligt när det gäller metoder och de miljöfrågor som behandlas.
(13)
Kommissionen lade fram sitt första meddelande om ”gröna räkenskaper” 1994. Därefter har kommissionen (Eurostat) och medlemsstaterna utvecklat och provat redovisningsmetoder, så att flera medlemsstater nu regelbundet presenterar sina första versioner av miljöräkenskaperna. Vanligast är fysiska miljöräkenskaper över luftutsläpp (däribland växthusgaser) och materialförbrukning samt monetära räkenskaper över utgifter för miljöskydd och miljöskatter.
(14)
Ett av målen för den period som omfattas av gemenskapens statistiska program 2008-2012 är att initiativ ska tas på vissa områden där det regelbundet produceras europeisk statistik som nått en tillräcklig utvecklingsgrad, för att överenskommelser ska kunna ersättas med unionslagstiftning.
(15)
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik (5) utgör en referensram för de europeiska miljöräkenskaperna. Den kräver att europeisk statistik iakttar principerna om yrkesmässigt oberoende, opartiskhet, objektivitet, tillförlitlighet, statistisk konfidentialitet och kostnadseffektivitet.
(16)
Eftersom de olika delarna av miljöräkenskaperna är under utveckling och befinner sig i olika utvecklingsskeden, bör man anta en modulstruktur som ger tillräcklig flexibilitet och bland annat gör det möjligt att lägga till ytterligare moduler.
(17)
Det bör inrättas ett program för pilotstudier för att förbättra rapport- och uppgiftskvaliteten, förbättra metoderna och bana väg för vidareutveckling.
(18)
Innan ytterligare rapporteringsskyldigheter införs bör en genomförbarhetsbedömning göras.
(19)
Kommissionen bör få medge undantag för medlemsstaterna under övergångsperioderna, om det krävs omfattande anpassningar av de nationella statistiksystemen.
(20)
Unionen bör uppmuntra införande av miljöräkenskaper i tredjeländer, särskilt i de länder som delar miljöresurser (framför allt vatten) med medlemsstaterna.
(21)
Eftersom målet för denna förordning, nämligen att skapa en gemensam ram för insamling, sammanställning, överföring och utvärdering av europeiska miljöräkenskaper, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
(22)
Befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt bör delegeras till kommissionen för att anpassa modulerna till utvecklingen inom miljö, ekonomi och teknik samt för att tillhandahålla metodanvisningar. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar delegerade akter, se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(23)
I syfte att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (6).
(24)
Kommittén för det europeiska statistiksystemet har hörts.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
Genom denna förordning fastställs en gemensam ram för insamling, sammanställning, överföring och utvärdering av europeiska miljöräkenskaper, i syfte att upprätta miljöräkenskaper som satelliträkenskaper till ENS 95 genom att tillhandahålla metoder, gemensamma standarder, definitioner, klassificeringar och redovisningsregler som ska användas för att sammanställa miljöräkenskaperna.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning avses med
1. utsläpp till luft: det fysiska flöde av gasformiga ämnen eller partiklar från den nationella ekonomin (produktions- eller konsumtionsprocesser) till atmosfären (som en del av miljösystemet),
2. miljörelaterad skatt: skatt vars skatteunderlag är en fysisk enhet (eller en uppskattning av en fysisk enhet) av något som har en bevisad och specifik negativ inverkan på miljön och som identifieras som en skatt i ENS 95,
3. materialflödesräkenskaper för ekonomin (EW-MFA): konsistenta sammanställningar av materialinflödet till de nationella ekonomierna, förändringarna i materialstocken inom ekonomin och materialutflödet till andra ekonomier eller till miljön.
Artikel 3
Moduler
1. De miljöräkenskaper som ska sammanställas inom den gemensamma ram som avses i artikel 1 ska grupperas i följande moduler:
a)
En modul för räkenskaper över utsläpp till luft i enlighet med bilaga I.
b)
En modul för miljörelaterade skatter efter ekonomisk aktivitet i enlighet med bilaga II.
c)
En modul för materialflödesräkenskaper för ekonomin i enlighet med bilaga III.
2. Varje bilaga ska innehålla följande information:
a)
Syftena med sammanställningen av räkenskaperna.
b)
Räkenskapernas omfattning.
c)
En förteckning över de variabler för vilka uppgifter ska sammanställas och överföras.
d)
Det första referensåret, frekvens och tidsfrister för överföring för sammanställningen av räkenskaperna.
e)
Rapporteringstabeller.
f)
Den maximala längden för de övergångsperioder som avses i artikel 8 under vilka undantag får beviljas av kommissionen.
3. När så behövs för att beakta utvecklingen inom miljö, ekonomi och teknik, ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 9 för att
a)
lämna metodanvisningar, och
b)
uppdatera de bilagor som avses i punkt 1 i fråga om den information som avses i punkt 2 c-e.
Kommissionen ska då den utövar sin befogenhet enligt denna punkt säkerställa att de delegerade akterna inte medför betydande ytterligare administrativa bördor för medlemsstaterna och för de deltagande enheterna.
Artikel 4
Pilotstudier
1. Kommissionen ska utarbeta ett program för pilotstudier, som på frivillig basis ska genomföras av medlemsstaterna för att utveckla rapporteringen och förbättra uppgiftskvaliteten, skapa långa tidsserier och utveckla metoder. Programmet ska innehålla pilotstudier för kontroll av om det är genomförbart att införa nya moduler för miljöräkenskaper. Vid utarbetandet av programmet ska kommissionen se till att medlemsstaterna och de deltagande enheterna inte drabbas av några ytterligare administrativa eller finansiella bördor.
2. Kommissionen ska utvärdera och offentliggöra resultaten av pilotstudierna och då ta hänsyn till fördelarna med att ha tillgång till uppgifterna i förhållande till kostnaderna för insamling och den administrativa bördan för uppgiftslämnarna. Dessa resultat ska beaktas i de förslag om att införa nya moduler för miljöräkenskaper som kommissionen får ta med i den rapport som avses i artikel 10.
Artikel 5
Uppgiftsinsamling
1. Medlemsstaterna ska i enlighet med bilagorna till denna förordning samla in de uppgifter som behövs för att undersöka de variabler som avses i artikel 3.2 c.
2. Medlemsstaterna ska i enlighet med principen om administrativ förenkling samla in de uppgifter som behövs genom att kombinera följande olika källor:
a)
Undersökningar.
b)
Förfaranden för statistisk beräkning, om vissa variabler inte har undersökts för alla enheter.
c)
Administrativa källor.
3. Medlemsstaterna ska informera kommissionen och lämna närmare upplysningar om de metoder och källor som används.
Artikel 6
Överföring till kommissionen (Eurostat)
1. Medlemsstaterna ska till kommissionen (Eurostat) överföra de uppgifter som anges i bilagorna, inklusive konfidentiella uppgifter, inom de angivna tidsfristerna.
2. Uppgifterna ska överföras i ett lämpligt tekniskt format, som ska fastställas av kommissionen genom genomförandeakter. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 11.2.
Artikel 7
Kvalitetsbedömning
1. Vid tillämpningen av denna förordning ska de kvalitetskriterier som avses i artikel 12.1 i förordning (EG) nr 223/2009 gälla för de uppgifter som överförs.
2. Medlemsstaterna ska förse kommissionen (Eurostat) med en rapport om de överförda uppgifternas kvalitet.
3. Vid tillämpningen av de kvalitetskriterier som avses i punkt 1 på uppgifter som omfattas av denna förordning ska kommissionen anta genomförandeakter för att fastställa kvalitetsrapporternas form, frekvens och uppställning. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 11.2.
4. Kommissionen (Eurostat) ska bedöma de överförda uppgifternas kvalitet och får inom en månad efter mottagandet av uppgifterna begära att den berörda medlemsstaten vid behov lämnar ytterligare information om uppgifterna eller en reviderad uppsättning uppgifter.
Artikel 8
Undantag
1. Kommissionen får anta genomförandeakter i syfte att medge undantag för medlemsstaterna under de övergångsperioder som avses i bilagorna om betydande anpassningar krävs av de nationella statistiksystemen. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 11.2.
2. I syfte att erhålla ett undantag enligt punkt 1 ska den berörda medlemsstaten lägga fram en väl motiverad ansökan till kommissionen senast den 12 november 2011.
Artikel 9
Delegeringens utövande
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 3.3 ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 11 augusti 2011. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, om inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 3.3 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artikel 3.3 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 10
Rapportering och översyn
Senast den 31 december 2013 och därefter vart tredje år ska kommissionen överlämna en rapport om genomförandet av denna förordning till Europaparlamentet och rådet. Denna rapport ska innehålla en utvärdering av framför allt kvaliteten hos de uppgifter som har överförts, de metoder som använts vid uppgiftsinsamlingen, den administrativa bördan för medlemsstaterna och de deltagande enheterna samt statistikens användbarhet och effektivitet.
Rapporten ska vid behov och med beaktande av de resultat som avses i artikel 4.2 åtföljas av förslag
-
om införande av nya moduler för miljöräkenskaper, t.ex. utgifter och intäkter i samband med miljöskydd (Eper)/räkenskaper för miljöskyddskostnader (Epea), sektorn för miljövänliga varor och tjänster (EGSS), energiräkenskaper, miljörelaterade transfereringar (subventioner), räkenskaper för resursanvändning och förvaltningskostnader (Rumea), vattenräkenskaper (kvantitativa och kvalitativa aspekter), avfallsräkenskaper, skogsräkenskaper, räkenskaper för ekosystemtjänster, räkenskaper för mängder av upplagrat material i ekonomin (EW-MSA) och skattningar av utvunnet icke använt material (inklusive jord),
-
avsedda att ytterligare förbättra kvaliteten hos uppgifterna och metoderna för uppgiftsinsamling, så att uppgifterna blir mer heltäckande och jämförbara och den administrativa bördan för företag och förvaltning minskar.
Artikel 11
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av kommittén för det europeiska statistiksystemet, inrättad genom förordning (EG) nr 223/2009. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
Artikel 12
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 6 juli 2011.