NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1191/2010
ze dne 16. prosince 2010,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1794/2006, kterým se stanoví společný systém poplatků za letové navigační služby
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 550/2004 ze dne 10. března 2004 o poskytování letových navigačních služeb v jednotném evropském nebi (nařízení o poskytování služeb) (1), a zejména na čl. 15 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (rámcové nařízení), a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1794/2006 (3) stanoví nezbytná opatření k rozvoji systému poplatků za letové navigační služby, který je v souladu se systémem poplatků za traťové navigační služby vypracovaným organizací Eurocontrol. Vypracování společného systému poplatků za letové navigační služby poskytované během všech fází letu má pro provádění jednotného evropského nebe nesmírný význam. Systém by měl dosáhnout větší transparentnosti při stanovování a ukládání poplatků uživatelům vzdušného prostoru a při vymáhání těchto poplatků a hospodárnosti v poskytování letových navigačních služeb. Měl by rovněž podporovat efektivnost letů při zachování optimální úrovně bezpečnosti a stimulovat integrované poskytování služeb.
(2)
Za účelem zajištění efektivnosti celkového cíle zvýšení nákladové efektivnosti letových navigačních služeb by měl systém poplatků podporovat posílení nákladové a provozní efektivnosti v souladu s evropským hlavním plánem uspořádání letového provozu a na jeho podporu.
(3)
Nařízení (ES) č. 1794/2006 je třeba aktualizovat, aby byly finanční důsledky plánu výkonnosti promítnuty do systému poplatků, zejména s ohledem na náklady a mechanismus sdílení rizik provozu jakož i režimy pobídek popsané v nařízení Komise (EU) č. 691/2010 ze dne 29. července 2010, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti letových navigačních služeb a funkcí sítě a mění nařízení (ES) č. 2096/2005, kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb (4). Nařízení (ES) č. 1794/2006 by mělo být tudíž odpovídajícím způsobem změněno.
(4)
Měla by být přijata vhodná ustanovení k zajištění hladkého přechodu na aktualizovaný systém poplatků.
(5)
Opatření stanovena v tomto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro jednotné nebe,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny nařízení (ES) č. 1794/2006
Nařízení (ES) č. 1794/2006 se mění takto:
1)
Článek 1 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Toto nařízení stanoví opatření potřebná pro vypracování společného systému poplatků za letové navigační služby, který je v souladu se systémem poplatků za traťové služby vypracovaným organizací Eurocontrol.“.
b)
Odstavce 5 a 6 se nahrazují tímto:
„5. S výhradou čl. 1 odst. 3 třetí větou nařízení Komise (EU) č. 691/2010 (5), mohou členské státy rozhodnout, že se toto nařízení nevztahuje na letové navigační služby poskytované na letištích, kde obchodní letecká doprava dosahuje méně než 50 000 pohybů za rok, bez ohledu na maximální vzletovou hmotnost a počet sedadel.
Členské státy o takovém rozhodnutí uvědomí Komisi. Komise pravidelně zveřejní aktualizovaný seznam letišť, na která se na základě rozhodnutí členských států toto nařízení na navigační služby nevztahuje.
6. Jde-li o letové navigační služby poskytované na letištích, kde obchodní letecká doprava dosahuje méně než 150 000 pohybů za rok, bez ohledu na maximální vzletovou hmotnost a počet sedadel, mohou členské státy před každým referenčním obdobím uvedeným v čl. 11 odst. 3 písm. d) nařízení (ES) č. 594/2004 rozhodnout nečinit následující:
a)
počítat stanovené náklady v souladu s článkem 6 tohoto nařízení;
b)
počítat poplatky za přibližovací a letištní služby stanovené v článku 11 tohoto nařízení;
c)
stanovovat jednotkové sazby poplatků uvedené v článku 13 tohoto nařízení.
První pododstavec se použije, aniž by bylo dotčeno používání zásad uvedených v článcích 14 a 15 nařízení (ES) č. 550/2004 a pokud je dodržen čl. 1 odst. 3 třetí věta nařízení (ES) č. 691/2010.
Členské státy, které se rozhodnou nečinit úkony uvedené v prvním pododstavci, vypracují podrobné hodnocení, v jakém rozsahu jsou splněny podmínky stanovené v příloze I tohoto nařízení. Součástí tohoto hodnocení je konzultace se zástupcem uživatelů vzdušného prostoru.
Tyto členské státy předloží Komisi podrobnou zprávu o hodnocení uvedeném ve třetím pododstavci. Zpráva je podpořena důkazy, zahrne výsledek konzultace s uživateli a plné odůvodní závěry dotyčného členského státu. Po konzultaci s dotčeným členským státem může
Komise rozhodnout, že podmínky stanovené v příloze I tohoto nařízení nejsou splněny, a může nejpozději dva měsíce po obdržení zprávy požádat členský stát o opětovné provedení hodnocení na základě revidovaných podmínek.
Pokud Komise takové rozhodnutí učiní, vymezí které části hodnocení mají být revidovány a uvede pro to důvody.
Požádala-li Komise o revidované hodnocení, dotyčný členský stát předloží zprávu o závěrech uvedeného revidovaného hodnocení ve lhůtě dvou měsíců poté, co obdržel žádost Komise.
Konečná zpráva se zveřejní a platí po dobu trvání dotyčného referenčního období.
2)
V článku 2 se doplňují tato písmena:
„h)
„stanovenými náklady“ se rozumí náklady předem stanovené členským státem podle čl. 15 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 550/2004;
i)
„referenčním obdobím“ se rozumí referenční období pro systém sledování výkonnosti stanovený v čl. 11 odst. 3 písm. d) nařízení (ES) č. 549/2004;
j)
„pohyby obchodní letecké dopravy“ se rozumí celkový součet vzletů a přistání obchodní letecké dopravy vypočítaný jako průměr za tři roky, které předcházejí přijetí plánu výkonnosti uvedenému v článku 12 nařízení (EU) č. 691/2010;
k)
„jinými příjmy“ se rozumí příjmy získané od veřejných orgánů nebo příjmy z komerčních činností a/nebo, v případě výkonových jednotek, příjmy získané ze smluv a dohod mezi poskytovateli letových navigačních služeb a provozovateli letišť, které zvýhodňují poskytovatele letových navigačních služeb pokud jde o výši jednotkových sazeb.“.
3)
V článku 3 se odstavce 1, 2 a 3 nahrazují tímto:
„1. Systém poplatků se řídí zásadami stanovenými v článku 15 nařízení (ES) č. 550/2004.
2. Stanovené náklady na traťové letové navigační služby jsou financovány z traťových poplatků uložených uživatelům letových navigačních služeb v souladu s ustanoveními kapitoly III a/nebo z jiných příjmů.
3. Stanovené náklady na přibližovací a letištní služby jsou financovány z poplatků za přibližovací a letištní služby uložených uživatelům letových navigačních služeb v souladu s ustanoveními kapitoly III a/nebo z jiných příjmů. Ty mohou zahrnovat křížové subvence poskytnuté v souladu s právem Unie.“.
4)
V článku 4 se odstavce 3 a 4 nahrazují tímto:
„3. Oblast zpoplatnění traťových služeb se rozprostírá od zemského povrchu a zahrnuje i horní vzdušný prostor. Členské státy mohou vyčlenit určitou oblast v složitých oblastech přibližovacích a letištních služeb uvnitř oblasti zpoplatnění.
4. Pokud oblasti zpoplatnění procházejí vzdušným prostorem více než jednoho členského státu, k čemuž může dojít v důsledku vytvoření společné oblasti zpoplatnění ve funkčním bloku vzdušného prostoru, zajistí dotčené členské státy v co nejvyšší míře shodné a jednotné používání tohoto nařízení na dotčený vzdušný prostor.
Pokud jednotné použití tohoto nařízení na dotyčný vzdušný prostor není možné, informují členské státy uživatele o rozdílech v používání tohoto nařízení transparentním způsobem a oznámí tyto rozdíly Komisi a Eurocontrolu.“.
5)
V článku 5 se odstavce 2 a 3 nahrazují tímto:
„2. Členské státy mohou určit následující náklady jako stanovené náklady v souladu s čl. 15 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 550/2004, pokud vzniknou v důsledku poskytování letových navigačních služeb:
a)
náklady vzniklé příslušným vnitrostátním orgánům;
b)
náklady vzniklé kvalifikovaným subjektům uvedeným v článku 3 nařízení (ES) č. 550/2004;
c)
náklady plynoucí z mezinárodních dohod.
3. V souladu s čl. 15a odst. 3 nařízení (ES) č. 550/2004, aniž jsou dotčeny jiné zdroje financování a v souladu s právem Unie, lze část příjmů pocházejících z poplatků využít na financování společných projektů pro funkce související se sítí, které jsou mimořádně důležité pro zvýšení celkové výkonnosti uspořádání letového provozu a letových navigačních služeb v Evropě. V takovýchto případech členské státy zajistí uplatnění komplexního a transparentního účetnictví, aby se zajistilo, že uživatelé vzdušného prostoru nebudou zpoplatňováni dvakrát. Stanovené náklady, ze kterých se financuje společný projekt, musí být jasně určeny v souladu s přílohou II.“.
6)
Článek 6 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Stanovené náklady a skutečné náklady zahrnují náklady na způsobilé služby, zařízení a činnosti uvedené v článku 5 tohoto nařízení a určené v souladu s účetními požadavky stanovenými v článku 12 nařízení (ES) č. 550/2004.
Jednorázové nákladové dopady vyplývající ze zavedení mezinárodních účetních standardů lze však rozložit na období nepřesahující 15 let.
Aniž jsou dotčeny články 16 a 18 nařízení (EU) č. 691/2010, stanovené náklady se určují před začátkem každého referenčního období jako součást plánů výkonnosti uvedených v článku 11 nařízení (ES) č. 549/2004 a v čl. 10 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 691/2010 pro každý kalendářní během referenčního období jak v reálné, tak i nominální hodnotě. Jednotkové sazby se vypočítávají na základě nákladů vyjádřených v nominální hodnotě. Pro každý rok v referenčním období se rozdíl mezi stanovenými náklady vyjádřenými v nominální hodnotě před referenčním obdobím a stanovenými náklady upravenými na základě skutečné inflace zaznamenané Komisí (Eurostatem) pro daný rok převede nejpozději v roce n+2.
Stanovené náklady a skutečné náklady se určují v národní měně. Pokud je pro funkční blok vzdušného prostoru vytvořena společná oblast zpoplatnění s jedinou jednotkovou sazbou, zajistí dotčené členské státy převod vnitrostátních nákladů na euro nebo na národní měnu jednoho z dotčených členských států, aby byl zajištěn transparentní výpočet jediné jednotkové sazby podle čl. 13 odst. 1 prvního pododstavce tohoto nařízení. Dotčené členské státy to oznámí Komisi a Eurocontrolu.“.
b)
Odstavec 2 se mění takto:
i)
druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Osobní náklady zahrnují hrubou mzdu, příplatky za práci přesčas, příspěvek zaměstnavatele na sociální pojištění, jakož i penzijní náklady a jiné dávky. Penzijní náklady mohou být vypočteny s použitím obezřetných předpokladů v souladu s řízením systému nebo příslušným vnitrostátním právem, podle případu. Takové předpoklady jsou podrobně rozvedeny ve vnitrostátním plánu výkonnosti.“.
ii)
čtvrtý a pátý pododstavec se nahrazují tímto:
„Náklady na odpisy se vztahují k celkovým dlouhodobým aktivům užívaným pro účely letových navigačních služeb. Dlouhodobá aktiva se odepisují v souladu s jejich očekávanou životností za použití metody rovnoměrného odpisování uplatněné k pořizovací hodnotě odpisovaných aktiv. Pro výpočet odpisů lze použít účtování pořizovacích nebo stávajících cen. Způsob výpočtu zůstane nezměněn po celou dobu odpisování a musí být v souladu s použitými náklady na kapitál. Použije-li se účtování stávajících cen, poskytnou se i čísla účtování ekvivalentních pořizovacích cen, aby bylo umožněno srovnání a hodnocení.
Náklady na kapitál se rovnají celkovému součinu:
a)
součtu průměrné čisté účetní hodnoty dlouhodobých aktiv a případných opravných položek k celkovým aktivům stanoveným vnitrostátním dozorovým orgánem a používaných poskytovatelem letových navigačních služeb, která jsou v provozu či ve výstavbě, a průměrné hodnoty čistých oběžných aktiv kromě úročených účtů potřebných pro poskytování letových navigačních služeb; a
b)
váženého průměru úrokové sazby z přijatých úvěrů a návratnosti vlastního kapitálu. V případě poskytovatele letových navigačních služeb bez vlastního kapitálu se vážený průměr vypočítává na základě návratnosti uplatňované vůči rozdílu mezi celkovými aktivy uvedenými v písmenu a) a úvěry.
Mimořádné položky jsou tvořeny nevratnými náklady vztahujícími se na poskytování letových navigačních služeb, které vznikly v průběhu stejného roku.
Každá úprava nad rámec ustanovení mezinárodních účetních standardů se uvede ve vnitrostátním plánu výkonnosti za účelem přezkumu ze strany Komise a v doplňujících informacích, které jsou poskytovány v souladu s přílohou II.“
c)
V odstavci 3 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„Pro účely odst. 2 pátého pododstavce jsou ukazatele, kterým má být přikládána váha, založeny na poměru financování prostřednictvím buď úvěru, nebo vlastního kapitálu. Úroková sazba z přijatých úvěrů se rovná průměrné úrokové sazbě z přijatých úvěrů poskytovatele letových navigačních služeb. Návratnost vlastního kapitálu vychází ze skutečného finančního rizika vzniklého poskytovateli letových navigačních služeb.“
7)
V čl. 7 odst. 2 se doplňuje následující pododstavec:
„Pro účely prvního pododstavce písm. b), členské státy před začátkem každého referenčního období stanoví pro každé letiště kritéria použitá pro přidělení nákladů mezi přibližovací a letištní služby a traťové služby a uvědomí o tom Komisi.“.
8)
Článek 8 se nahrazuje tímto:
„Článek 8
Transparentnost nákladů a systému poplatků
1. Členské státy nejpozději šest měsíců před začátkem každého referenčního období nabídnou zástupcům uživatelů vzdušného prostoru možnost konzultace týkající se stanovených nákladů, plánovaných investic, prognózy výkonových jednotek, politiky poplatků a výsledných jednotkových sazeb a při tom jsou jim nápomocni poskytovatelé letových navigačních služeb. Členské státy poskytnou zástupcům uživatelů vzdušného prostoru, Komisi a tam, kde je to na místě, i organizaci Eurocontrol, transparentním způsobem přehled vnitrostátních nákladů nebo nákladů funkčního bloku vzdušného prostoru stanovených v souladu s článkem 5 a jejich jednotkové sazby.
Během referenčního období členské státy každý rok navrhnou konzultace se zástupci uživatelů vzdušného prostoru o každé odchylce od prognózy, zejména s ohledem na:
a)
skutečnou dopravu a náklady ve srovnání s prognózou dopravy a stanovenými náklady;
b)
uplatňování mechanismu sdílení rizika stanoveného v článku 11a;
c)
režimy pobídek stanovené v článku 12.
Tuto konzultaci lze uspořádat v regionálním rámci. Zástupci uživatelů vzdušného prostoru si ponechají právo požádat o více konzultací. Soustavně se organizují rovněž konzultace s uživateli po aktivaci varovného mechanismu, která má za následek revizi jednotkové sazby.
2. Informace uvedené v odstavci 1 jsou vykazovány na základě tabulek a podrobných pravidel stanovených v přílohách II a VI, nebo, pokud se členský stát na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni funkčního bloku vzdušného prostoru rozhodl nepočítat stanovené náklady či poplatky za přibližovací a letištní služby nebo nestanovit jednotkové sazby poplatků za přibližovací a letištní služby podle čl. 1 odst. 6, je informace uvedená v odstavci 1 založena na výkazních tabulkách a podrobných pravidlech stanovených v příloze III. Příslušná dokumentace se dá k dispozici zástupcům uživatelů vzdušného prostoru, Komisi, Eurocontrolu a vnitrostátním dozorovým orgánům tři týdny před konzultační schůzkou. Pro každoroční konzultaci uvedenou v odst. 1 druhém pododstavci je příslušná dokumentace dána k dispozici zástupcům uživatelů vzdušného prostoru, Komisi, Eurocontrolu a vnitrostátním dozorovým orgánům každý rok, nejpozději do 1. listopadu.“.
9)
Článek 9 se mění takto:
a)
V odstavci 1 se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
letům provedeným výlučně za účelem přepravy během oficiálních cest vládnoucího panovníka a jeho nejbližší rodiny, hlav států, předsedů vlád a vládních ministrů; ve všech případech musí být tato výjimka doložena patřičným označením statusu nebo poznámkou v letovém plánu.“.
b)
Odstavec 4 se mění takto:
i)
první pododstavec se zrušuje;
ii)
ve druhém pododstavci se úvodní věta nahrazuje tímto:
„Náklady vzniklé v souvislosti s lety, kterým byla udělena výjimka z placení poplatků, jsou tvořeny:“.
10)
Články 10 a 11 se nahrazují tímto:
„Článek 10
Výpočet poplatků za traťové navigační služby
1. Aniž je dotčena možnost financování traťových letových navigačních služeb prostřednictvím jiných příjmů podle čl. 3 odst. 2, poplatek za traťové navigační služby u konkrétního letu v konkrétní oblasti zpoplatnění traťových služeb se rovná součinu jednotkové sazby stanovené pro tuto oblast zpoplatnění traťových služeb a počtu přeletových jednotek u daného letu.
2. Jednotková sazba a traťové výkonové jednotky se vypočítají v souladu s přílohou IV.
Článek 11
Výpočet poplatků za přibližovací a letištní služby
1. Aniž je dotčena možnost financování přibližovacích a letištních služeb prostřednictvím jiných příjmů podle čl. 3 odst. 3, poplatek za letištní a přibližovací služby u konkrétního letu v konkrétní oblasti zpoplatnění přibližovacích a letištních služeb se rovná součinu jednotkové sazby stanovené pro tuto oblast a počtu výkonových jednotek přibližovacích a letištních služeb daného letu. Pro účely poplatků se přiblížení a odlet počítá za jeden let. Výpočetní jednotkou je buď let při příletu, nebo let při odletu.
2. Jednotková sazba a výkonové jednotky přibližovacích a letištních služeb se vypočítají v souladu s přílohou V.“.
11)
Vkládá se nový článek 11a, který zní:
„Článek 11a
Sdílení rizika
1. Tento článek stanoví mechanismus sdílení rizika nákladů. Použije se v souladu se zásadami obsaženými v článku 11 nařízení (EU) č. 691/2010.
2. Následující náklady nejsou předmětem sdílení rizika provozu a jsou vráceny bez ohledu na vývoj provozu:
a)
stanovené náklady určené podle čl. 5 odst. 2, s výjimkou dohod týkajících se poskytování přeshraničních letových provozních služeb;
b)
stanovené náklady poskytovatelů meteorologických služeb;
c)
převody povolené z předchozího roku nebo referenčního období a slevy nebo pokuty vyplývající z režimů pobídek;
d)
přeplatky nebo nedoplatky vyplývající ze změn provozu se uhradí nejpozději v roce n + 2.
Navíc, členské státy mohou vyjmout ze sdílení rizika provozu stanovené náklady poskytovatelů letových navigačních služeb, kteří obdrželi povolení k poskytování letových navigačních služeb bez osvědčení, v souladu s čl. 7 odst. 5 nařízení (ES) č. 550/2004.
3. Pokud během daného roku skutečný počet výkonových jednotek nepřevyšší nebo se nesníží o více než 2 % ve srovnání s prognózou zpracovanou na začátku referenčního období, dodatečný příjem nebo ztráta v příjmech poskytovatele letových navigačních služeb týkající se stanovených nákladů se nepřevádí.
4. Pokud během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek převýší prognózu zpracovanou na začátku referenčního období o více než 2 %, vrátí se nejpozději v roce n + 2 nejméně 70 % dodatečného příjmu získaného příslušnými poskytovateli letových navigačních služeb, který překračuje 2 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou týkající se stanovených nákladů, uživatelům vzdušného prostoru.
Pokud během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek se sníží ve srovnání s prognózou zpracovanou na začátku referenčního období o více než 2 %, uhradí uživatelé vzdušného prostoru zpravidla nejpozději v roce n + 2 nejvýše 70 % ztráty v příjmech vzniklé příslušným poskytovatelům letových navigačních služeb, která překračuje 2 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou týkající se stanovených nákladů. Členské státy však mohou rozhodnout, že převod těchto ztrát v příjmech rozloží na několik let za účelem udržení stability jednotkové sazby.
5. Rozdělení rizika provozu uvedeného v odstavci 4 se určí vnitrostátním plánem výkonnosti nebo plánem výkonnosti funkčního bloku vzdušného prostoru na celé referenční období po konzultacích podle článku 8.
6. Pokud je během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek nižší než 90 % ve srovnání s prognózou stanovenou na začátku referenčního období, plnou výši ztráty v příjmech vzniklé příslušným poskytovatelům letových navigačních služeb, která překračuje 10 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou týkající se stanovených nákladů, uhradí uživatelé vzdušného prostoru zpravidla nejpozději v roce n + 2. Členské státy však mohou rozhodnout, že převod těchto ztrát v příjmech rozloží na několik let za účelem udržení stability jednotkové sazby.
Pokud během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek převýší 110 % prognózy zpracované na začátku referenčního období, vrátí se uživatelům vzdušného prostoru v roce n + 2 plná výše dodatečných příjmů získaných příslušnými poskytovateli letových navigačních služeb, která překračuje 10 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou týkající se stanovených nákladů.
7. Poskytovatelé letových navigačních služeb bez vlastního kapitálu nebo s vlastním kapitálem nepřesahujícím 5 % celkových závazků ke dni 31. prosince 2011 mohou být vyňati ze sdílení rizika provozu během prvního referenčního období, aby bylo možné dosáhnout nižšího podílu financování úvěru. Tito poskytovatelé letových navigačních služeb vyňati ze sdílení rizika provozu se uvedou v plánu výkonnosti za účelem přezkumu ze strany Komise a v doplňujících informacích předkládaných v souladu s přílohou II. Členské státy popíší a zdůvodní opatření plánovaná k dosažení nižšího podílu financování úvěru a jeho časového rozvržení.
8. Na sdílení rizika nákladů se vztahují tyto zásady:
a)
pokud se skutečné náklady během celého referenčního období sníží pod stanovené náklady určené na začátku referenčního období, výsledný rozdíl si ponechá příslušný poskytovatel letových navigačních služeb, členský stát nebo kvalifikovaný subjekt;
b)
pokud skutečné náklady během celého referenčního období převýší stanovené náklady určené na začátku referenčního období, výsledný rozdíl uhradí příslušný poskytovatel letových navigačních služeb, členský stát nebo kvalifikovaný subjekt, aniž je dotčena aktivace varovného mechanismu podle článku 18 nařízení (EU) č. 691/2010;
c)
písmena a) a b) se nemohou vztahovat na rozdíl mezi skutečnými a stanovenými náklady, u nichž lze mít za to, že jsou mimo kontrolu poskytovatelů letových navigačních služeb, členských států a kvalifikovaných subjektů v důsledku:
i)
nepředvídaných změn vnitrostátních důchodových předpisů a předpisů pro důchodové účetnictví,
ii)
nepředvídaných změn vnitrostátního daňového práva,
iii)
nepředvídaných a nových nákladových položek nezahrnutých do vnitrostátního plánu výkonnosti, ale vyžadovaných právem,
iv)
nepředvídaných změn v nákladech nebo příjmech vyplývajících z mezinárodních dohod,
v)
podstatných změn v úrokových sazbách za půjčky.
Aniž je dotčen čl. 6 odst. 1 třetí pododstavec, je seznam nekontrolovatelných nákladových faktorů stanoven vnitrostátním dozorovým orgánem ze seznamu stanoveného v prvním pododstavci bodech i) až v) a je součástí plánu výkonnosti.
Pokud jsou skutečné náklady během celého referenčního období nižší než stanovené náklady určené na začátku referenčního období, vrátí se výsledný rozdíl uživatelům vzdušného prostoru převodem na následující referenční období.
Pokud skutečné náklady během celého referenčního období převýší stanovené náklady určené na začátku referenčního období, postoupí se výsledný rozdíl uživatelům vzdušného prostoru převodem na následující referenční období. Vnitrostátní dozorový orgán dá výslovný souhlas k převodu poté, co se ujistí, že:
i)
rozdíl ve skutečných nákladech ve srovnání se stanovenými náklady je skutečně výsledkem vývoje překračujícího rámec vlivu příslušného poskytovatele letových navigačních služeb, členského státu nebo kvalifikovaného subjektu;
ii)
rozdíl v nákladech, který se postupuje uživatelům, je výslovně určen a kategorizován.
Převáděná částka se musí specifikovat podle faktorů a popsat v doplňujících informacích předkládaných v souladu s přílohou VI.“.
12)
V článku 12 se odstavce 1, 2 a 3 nahrazují tímto:
„1. Členské státy na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni funkčního bloku vzdušného prostoru mohou na nediskriminačním a transparentním základě stanovit či schválit režimy pobídek na podporu zlepšení poskytování letových navigačních služeb nebo snížení vlivu letectví na životní prostředí, což bude mít za následek jiný výpočet poplatků podle odstavců 2 a 3. Pobídky se mohou vztahovat na poskytovatele letových navigačních služeb a/nebo uživatele vzdušného prostoru.
2. V souladu s článkem 11 nařízení (EU) č. 691/2010 může členský stát na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni funkčního bloku vzdušného prostoru schválit finanční pobídky, aby jeho poskytovatelé letových navigačních služeb dosahovali cílů výkonnosti. Jednotková sazba může být upravena, aby byla poskytnuta sleva nebo uložena pokuta podle skutečné úrovně výkonnosti poskytovatele letových navigačních služeb ve srovnání s příslušným cílem. Tyto slevy nebo pokuty se uplatní pouze tehdy, když změny ve výkonnosti mají značné dopady na uživatele. Použitelná výše slev a pokut je úměrná cílům a výkonnosti, kterých je třeba dosáhnout. Úrovně změn výkonnosti a použitelná výše slev a pokut se stanoví po nabídce konzultovat uvedené v článku 8 a stanovena vnitrostátním plánem výkonnosti nebo plánem výkonnosti funkčního bloku vzdušného prostoru.
3. Pokud se členský stát rozhodne použít režim pobídek v případě uživatelů letových navigačních služeb, změní, po nabídce konzultovat uvedené v článku 8, poplatky účtované uživatelům, aby zohlednil úsilí vyvinuté dotčenými uživateli, zejména k:
a)
optimalizaci využívání letových navigačních služeb;
b)
snížení dopadů letectví na životní prostředí;
c)
snížení celkových nákladů letových navigačních služeb a zvýšení jejich účinnosti, zejména snížením nebo změnou poplatků podle letového vybavení, které zvyšuje kapacitu, nebo kompenzací obtíží spojených s volbou méně přetížených tratí;
d)
urychlení zavádění kapacit řízení letového provozu podle projektu SESAR ATM.“.
13)
Článek 13 se mění takto:
a)
Odstavce 1 a 2 se nahrazují tímto:
„1. Členské státy zajistí, že jednotkové sazby jsou stanoveny pro každou oblast zpoplatnění každoročně.
Jednotkové sazby se stanoví v národní měně. Pokud se členský stát, který je součástí funkčního bloku vzdušného prostoru, rozhodne vytvořit společnou oblast zpoplatnění s jedinou jednotkovou sazbou, jednotková sazba se stanoví v eurech nebo v národní měně jednoho z příslušných členských států. Příslušné členské státy oznámí použitelnou měnu Komisi a Eurocontrolu.
2. Podle čl. 11 odst. 4 písm. e) nařízení (ES) č. 549/2004 a článku 18 nařízení (EU) č. 691/2010 může být jednotková sazba změněna v průběhu roku v případě aktivace varovného mechanismu.“.
b)
Doplňuje se nový odstavec 4, který zní:
„4. Pro první rok referenčního období se jednotkové sazby vypočítají na základě plánu výkonnosti oznámeného příslušným členským státem nebo funkčním blokem vzdušného prostoru ke dni 1. listopadu roku předcházejícího počátku referenčního období. Pokud je plán výkonnosti přijat později než 1. listopadu roku předcházejícího počátku referenčního období, jednotkové sazby se v případě potřeby přepočítají na základě konečného přijatého plánu nebo použitelných nápravných opatřeních.“.
14)
V článku 14 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Členské státy mohou vybírat poplatky prostřednictvím jediného poplatku za každý let. Pokud se poplatky účtují a vybírají v regionálním rámci, fakturační měna může být euro a administrativní jednotková sazba pro úhradu fakturačních nákladů a nákladů na výběr poplatků může být doplněna do příslušné jednotkové sazby.“.
15)
Článek 15 se zrušuje.
16)
V článku 17 se úvodní část prvního pododstavce nahrazuje tímto:
„Poskytovatelé letových navigačních služeb usnadní inspekce a průzkumy prováděné vnitrostátními dozorovými orgány nebo kvalifikovaným subjektem, který jedná jménem uvedených orgánů, včetně kontrol na místě. Oprávněné osoby jsou zmocněny:“.
17)
Vkládá se nový článek 17a, který zní:
„Článek 17a
Přezkum
Přezkum systému sledování výkonnosti uvedeného v článku 24 nařízení (EU) č. 691/2010 prováděný Komisí zahrnuje mechanismus sdílení rizika stanovený v článku 11a tohoto nařízení, režimy pobídek stanovené podle článku 12 tohoto nařízení a jejich vliv a efektivnost v dosahování vytýčených cílů výkonnosti.“.
18)
Přílohy I až VI se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Přechodná ustanovení
Členské státy, u nichž je vnitrostátními předpisy, které existovaly už před 8. červencem 2010, stanoveno snížení jednotkové sazby přesahující rámec cílů Evropské unie vytýčených v souladu s nařízením (EU) č. 691/2010, mohou vyjmout své poskytovatel letových navigačních služeb z působnosti čl. 11a odst. 3 nařízení (ES) č. 1794/2006. Toto vynětí se vztahuje na období, po které vnitrostátní předpisy snižují jednotkovou sazbu a nesmí překročit konec prvního referenčního období v roce 2014. Členské státy o tom informují Komisi a Eurocontrol.
Členské státy mohou rozhodnout, že se do 31. prosince 2014 ustanovení nařízení (ES) č. 1794/2006 ve znění tohoto nařízení nepoužijí na přibližovací a letištní služby. Oznámí to Komisi. Pokud členské státy vyjmou přibližovací a letištní služby z působnosti ustanovení uvedeného nařízení, lze plné náklady za poskytování přibližovacích a letištních služeb uhradit do 31. prosince 2014.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Začne se používat na náklady, poplatky a jednotkové sazby letových navigačních služeb roku 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. prosince 2010.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 1191/2010
av den 16 december 2010
om ändring av förordning (EG) nr 1794/2006 om ett gemensamt avgiftssystem för flygtrafiktjänster
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 550/2004 av den 10 mars 2004 om tillhandahållande av flygtrafiktjänster inom det gemensamma europeiska luftrummet (”förordning om tillhandahållande av tjänster”) (1), särskilt artikel 15.4,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 549/2004 av den 10 mars 2004 om ramen för inrättande av det gemensamma europeiska luftrummet (”ramförordning”) (2), särskilt artikel 5.3, och
av följande skäl:
(1)
I kommissionens förordning (EG) nr 1794/2006 (3) fastställs de åtgärder som är nödvändiga för utvecklingen av ett gemensamt avgiftssystem för flygtrafiktjänster, som stämmer överens med Eurocontrols system för undervägsavgifter. För att det gemensamma europeiska luftrummet ska förverkligas är det mycket viktigt att ett gemensamt avgiftssystem utvecklas för flygtrafiktjänster under flygningens alla faser. Systemet bör ge större insyn vid beräkning, tillämpning och uttag av avgifter från luftrummets användare och främja flygtrafiktjänsternas kostnadseffektivitet. Det bör också främja flygningarnas effektivitet, samtidigt som en optimal säkerhetsnivå upprätthålls och ett integrerat tillhandahållande av tjänster stimuleras.
(2)
För att säkerställa ett effektivt uppnående av det övergripande målet att öka flygtrafiktjänsternas kostnadseffektivitet bör avgiftssystemet främja kostnads- och driftseffektiviteten i enlighet med och till stöd för Generalplanen för det europeiska nätverket för flygledningstjänst.
(3)
Förordning (EG) nr 1794/2006 behöver uppdateras för att inarbeta de ekonomiska konsekvenserna av prestationssystemet i avgiftssystemet, särskilt vad gäller mekanismerna för kostnads- och trafikriskdelning och de incitamentsystem som beskrivs i kommissionens förordning (EU) nr 691/2010 av den 29 juli 2010 om ett prestationssystem för flygtrafiktjänster och nätverksfunktioner och om ändring av förordning (EG) nr 2096/2005 om gemensamma krav i fråga om tillhandahållande av flygtrafiktjänster (4). Förordning (EG) nr 1794/2006 bör därför ändras i enlighet med detta.
(4)
Genom lämpliga bestämmelser bör det säkerställas att övergången till det uppdaterade avgiftssystemet blir smidig.
(5)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för det gemensamma luftrummet.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Ändringar av förordning (EG) nr 1794/2006
Förordning (EG) nr 1794/2006 ska ändras på följande sätt:
1)
Artikel 1 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkt 1 ska ersättas med följande:
”1. I denna förordning fastställs de åtgärder som är nödvändiga för utvecklingen av ett gemensamt avgiftssystem för flygtrafiktjänster, som stämmer överens med Eurocontrols system för undervägsavgifter.”
b)
Punkterna 5 och 6 ska ersättas med följande:
”5. Medlemsstaterna får besluta att inte tillämpa denna förordning på flygtrafiktjänster som tillhandahålls vid flygplatser med mindre än 50 000 kommersiella rörelser per år, oavsett maximal startmassa och antal passagerarsäten, om inte annat följer av artikel 1.3 tredje meningen i kommissionens förordning (EU) nr 691/2010 (5).
Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om sådana beslut. Kommissionen ska regelbundet offentliggöra en uppdaterad förteckning över flygplatser för vilka medlemsstaterna har beslutat att inte tillämpa denna förordning på flygtrafiktjänster.
6. För flygtrafiktjänster som tillhandahålls vid flygplatser med mindre än 150 000 kommersiella rörelser per år, oavsett maximal startmassa och antal passagerarsäten, får medlemsstaterna före varje referensperiod enligt artikel 11.3 d i förordning (EG) nr 549/2004, besluta att inte
a)
beräkna fastställda kostnader enligt artikel 6 i den här förordningen,
b)
beräkna terminalavgifter enligt artikel 11 i den här förordningen, eller
c)
fastställa enhetsavgifter för terminaltjänster enligt artikel 13 i den här förordningen.
Första stycket ska gälla utan att det påverkar tillämpningen av de principer som anges i artiklarna 14 och 15 i förordning (EG) nr 550/2004 och om inte annat följer av artikel 1.3 tredje meningen i förordning (EU) nr 691/2010.
Medlemsstater som beslutar att inte tillämpa de bestämmelser som förtecknas i första stycket ska göra en noggrann bedömning av i vilken utsträckning villkoren i bilaga I till den här förordningen är uppfyllda. Den bedömningen ska omfatta konsultation med företrädare för luftrummets användare.
Dessa medlemsstater ska överlämna en utförlig rapport till kommissionen om den bedömning som avses i tredje stycket. Rapporten ska vara faktaunderbyggd, redogöra för resultatet av konsultationen med användarna och ska ge en utförlig motivering till medlemsstatens slutsatser.
Kommissionen får efter konsultation med berörd medlemsstat besluta att villkoren enligt bilaga I till denna förordning inte är uppfyllda och får, senast två månader efter det att den tagit emot rapporten, anmoda medlemsstaten att göra om sin bedömning under ändrade förhållanden.
Om kommissionen träffar ett sådant avgörande ska den identifiera vilka delar i bedömningen som bör revideras och ska ange skälen till det.
Om kommissionen har begärt en reviderad bedömning ska den berörda medlemsstaten lägga fram en rapport om den reviderade bedömningens slutsatser senast två månader efter det att den tagit emot kommissionens anmodan.
Den slutliga rapporten ska offentliggöras och gälla under hela den berörda referensperioden.
2)
I artikel 2 ska följande punkter läggas till:
”h) fastställda kostnader: kostnader som förutfastställts av medlemsstaterna enligt artikel 15.2 a i förordning (EG) nr 550/2004.
i) referensperiod: referensperioden för prestationssystemet enligt artikel 11.3 d i förordning (EG) nr 549/2004.
j) kommersiella rörelser: summan av den kommersiella flygtransportens starter och landningar, räknat som genomsnittet för de tre år som föregår antagandet av prestationsplanerna enligt artikel 12 i förordning (EU) nr 691/2010.
k) andra intäkter: intäkter som härrör från myndigheter eller intäkter som härrör från kommersiell verksamhet och/eller, när det gäller enhetsavgifter för terminaltjänster, intäkter som härrör från kontrakt eller avtal mellan leverantörer av flygtrafiktjänst och flygplatsoperatörer, och som är till fördel för leverantörer av flygtrafiktjänst när det gäller nivån på enhetsavgifterna.”
3)
I Artikel 3 ska punkterna 1, 2 och 3 ersättas med följande:
”1. Avgiftssystemet ska omfattas av principerna i artikel 15 i förordning (EG) nr 550/2004.
2. De fastställda kostnaderna för flygtrafiktjänster en route ska finansieras genom undervägsavgifter som påförs användare av flygtrafiktjänster i enlighet med kapitel III, och/eller genom andra intäkter.
3. De fastställda kostnaderna för terminala flygtrafiktjänster ska finansieras genom terminalavgifter som påförs användare av flygtrafiktjänster i enlighet med kapitel III, och/eller genom andra intäkter Dessa kan inbegripa korssubventionering som beviljats i enlighet med unionslagstiftningen.”
4)
I artikel 4 ska punkterna 3 och 4 ersättas med följande:
”3. En avgiftszon för undervägsavgifter ska sträcka sig från marken upp till och med det övre luftrummet. Medlemsstaterna får inrätta en särskild zon i komplexa terminalområden inom en avgiftszon.
4. Om avgiftszoner sträcker sig över mer än en medlemsstats luftrum, vilket kan bli följden av inrättandet av en gemensam avgiftszon i ett funktionellt luftrumsblock, ska de berörda medlemsstaterna säkerställa att denna förordning tillämpas så konsekvent och enhetligt som möjligt i det berörda luftrummet.
Om en enhetlig tillämpning av denna förordning på det berörda luftrummet inte är möjlig ska medlemsstaterna informera användarna om sådana skillnader i tillämpningen av denna förordning på ett tydligt sätt och ska underrätta kommissionen och Eurocontrol om dessa skillnader.”
5)
I artikel 5 ska punkterna 2 och 3 ersättas med följande:
”2. Medlemsstaterna får ta upp följande kostnader som fastställda kostnader i enlighet med artikel 15.2 a i förordning (EG) nr 550/2004, när dessa uppstår i samband med tillhandahållandet av flygtrafiktjänster:
a)
Kostnader som uppstått hos de berörda nationella myndigheterna.
b)
Kostnader som uppstått hos behöriga organ enligt artikel 3 i förordning (EG) nr 550/2004.
c)
Kostnader som uppkommit till följd av internationella avtal.
3. I enlighet med artikel 15a.3 i förordning (EG) nr 550/2004 och utan att det påverkar andra finansieringskällor samt i enlighet med unionslagstiftningen, får en del av intäkterna från avgifterna avsättas till finansiering av gemensamma projekt för nätverksrelaterade funktioner som är särskilt betydelsefulla för en generell förbättring av den övergripande kvaliteten hos flygledningstjänster och flygtrafiktjänster i Europa. I sådana fall ska medlemsstaterna se till att metoder för en omfattande och öppen bokföring genomförs för att garantera att luftrummets användare inte påläggs dubbla avgifter. Det ska tydligt anges i enlighet med bilaga II vilken del av de fastställda kostnaderna som avsätts till finansiering av det gemensamma projektet.”
6)
Artikel 6 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkt 1 ska ersättas med följande:
”1. De fastställda kostnaderna och de faktiska kostnaderna ska inbegripa kostnaderna för de tjänster, hjälpmedel och verksamheter som i enlighet med artikel 5 i den här förordningen får beaktas och som har fastställts i enlighet med kraven på räkenskaperna i artikel 12 i förordning (EG) nr 550/2004.
De engångseffekter som kan hänföras till införandet av internationella redovisningsstandarder får spridas över en period om högst 15 år.
Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 16 och 18 i förordning (EU) nr 691/2010 ska de fastställda kostnaderna bestämmas innan en ny referensperiod inleds och ingå i prestationsplanerna i artikel 11 i förordning (EG) nr 549/2004 och artikel 10.3 b i förordning (EU) nr 691/2010 för varje kalenderår under referensperioden; kostnaderna ska fastställas både i reala och nominella termer. Enhetsavgifterna ska beräknas utifrån kostnaderna i nominella termer. För varje år av referensperioden ska skillnaden mellan de fastställda kostnaderna i nominella termer före referensperioden och de fastställda kostnader som justerats på grundval av den faktiska inflation som kommissionen (Eurostat) registrerat för året överföras senast under år n+2.
Fastställda kostnader och faktiska kostnader ska fastställas i nationell valuta. Om en gemensam avgiftszon med en gemensam enhetsavgift har upprättats för ett funktionellt luftrumsblock ska de berörda medlemsstaterna säkerställa omräkningen av de nationella kostnaderna till euro eller till en av de berörda medlemsstaternas nationella valuta för att åskådliggöra beräkningen av den gemensamma enhetsavgiften vid tillämpningen av artikel 13.1 första stycket i den här förordningen. Dessa medlemsstater ska underrätta kommissionen och Eurocontrol om detta.”
b)
Punkt 2 ska ändras på följande sätt:
i)
Andra stycket ska ersättas med följande:
”Personalkostnaderna ska omfatta bruttoersättning, övertidsersättning, arbetsgivaravgifter till socialförsäkringssystem, pensionskostnader och andra förmåner. Pensionskostnaderna får beräknas utifrån försiktiga antaganden enligt systemets förvaltningsform eller tillämplig nationell lagstiftning, efter det som är tillämpligt. Dessa antaganden ska beskrivas i den nationella prestationsplanen.”
ii)
Fjärde och femte styckena ska ersättas med följande:
”Avskrivningskostnaderna ska avse de sammanlagda fasta tillgångar som används för att tillhandahålla flygtrafiktjänster. Fasta tillgångar ska skrivas av i förhållande till den förväntade livslängden, med linjär avskrivning av kostnaden för den tillgång som avskrivs. Avskrivningen kan beräknas utifrån anskaffningskostnader eller återanskaffningskostnader. Samma metod ska användas under hela avskrivningsperioden, och den ska vara förenlig med metoden för beräkning av kapitalkostnader. När återanskaffningskostnader tillämpas ska även motsvarande anskaffningskostnader anges för att möjliggöra jämförelse och bedömning.
Kapitalkostnaderna ska vara lika med produkten av
a)
summan av det genomsnittliga bokförda nettovärdet av sådana fasta tillgångar, med eventuella justeringar av de samlade tillgångar som beslutats av den nationella tillsynsmyndigheten, som används av leverantören av flygtrafiktjänst och som är i drift eller under uppbyggnad, och av det genomsnittliga nettovärdet av det rörelsekapital, exklusive räntebärande konton, som krävs för tillhandahållandet av flygtrafiktjänster, och
b)
det viktade genomsnittet av räntesatsen på skulder och av avkastningen på eget kapital. För leverantörer av flygtrafiktjänst utan eget kapital ska det viktade genomsnittet beräknas på grundval av en avkastning som tillämpas på skillnaden mellan de samlade tillgångarna enligt punkt a och skulderna.
Extraordinära poster ska utgöras av engångskostnader i samband med tillhandahållandet av flygtrafiktjänster under ett och samma år.
Alla anpassningar som går utöver internationella räkenskapsstandarder (IAS) ska anges i den nationella prestationsplanen för att granskas av kommissionen, och i tilläggsinformationen som ska lämnas i enlighet med bilaga II.”
c)
I punkt 3 ska första stycket ersättas med följande:
”Vid tillämpningen av punkt 2 femte stycket ska viktningsfaktorerna grundas på proportionen av finansiering genom antingen skulder eller eget kapital. Räntesatsen på skulder ska vara lika med den genomsnittliga räntesatsen på skulder som leverantören av flygtrafiktjänst har. Avkastningen på eget kapital ska beräknas med hänsyn till den faktiska finansiella risk som leverantören av flygtrafiktjänst tar.”
7)
I Artikel 7.2 ska följande stycke läggas till:
”Med avseende på led b i första stycket ska medlemsstaterna inför varje referensperiod för varje flygplats fastställa vilka kriterier som ligger till grund för kostnadsfördelningen mellan terminaltjänster och undervägstjänster, och underrätta kommissionen om detta.”
8)
Artikel 8 ska ersättas med följande:
”Artikel 8
Insyn i kostnaderna och avgiftssystemet
1. Medlemsstaterna ska minst sex månader före inledningen av varje referensperiod erbjuda företrädarna för luftrumsanvändarna en konsultation om fastställda kostnader, planerade investeringar, tjänstenhetsprognoser, avgiftspolicy och därav följande enhetsavgifter med stöd av sina leverantörer av flygtrafiktjänst. Medlemsstaterna ska på ett öppet sätt låta företrädarna för luftrummets användare, kommissionen och, i tillämpliga fall, Eurocontrol få insyn i de nationella kostnaderna eller kostnaderna för de funktionella luftrumsblocken, fastställda i enlighet med artikel 5, och i deras enhetsavgifter.
Under referensperioden ska medlemsstaterna varje år erbjuda företrädarna för luftrumsanvändarna en konsultation om eventuella avvikelser från prognosen, särskilt när det gäller
a)
den faktiska trafiken och de faktiska kostnaderna jämförda med den prognostiserade trafiken och de fastställda kostnaderna,
b)
genomförandet av mekanismen för riskdelning enligt artikel 11a,
c)
stimulansåtgärder enligt artikel 12.
En sådan konsultation kan organiseras på regionalt plan. Företrädare för luftrumsanvändarna ska bibehålla rätten att begära ytterligare konsultation. Konsultation med användarna ska också ske systematiskt när den varningsmekanism har aktiverats, som leder till en översyn av enhetsavgiften.
2. Den information som avses i punkt 1 ska grundas på de rapporteringstabeller och de närmare regler som fastställs i bilagorna II och VI, eller i bilaga III när en medlemsstat på nationell nivå eller på nivån för funktionella luftrumsblock har beslutat att inte beräkna fastställda kostnader eller terminalavgifter eller att inte fastställa enhetsavgifter för terminaltjänster i enlighet med artikel 1.6. Dokumentationen i fråga ska göras tillgänglig för företrädarna för luftrummets användare, kommissionen, Eurocontrol och de nationella tillsynsmyndigheterna tre veckor före konsultationsmötet. För den årliga konsultation som avses i andra stycket i punkt 1 ska dokumentationen i fråga göras tillgänglig för företrädarna för luftrummets användare, kommissionen, Eurocontrol och de nationella tillsynsmyndigheterna varje år senast den 1 november.”
9)
Artikel 9 ska ändras på följande sätt:
a)
I punkt 1 ska led c ersättas med följande:
”c)
Flygningar som genomförs enbart för transport av regerande monark och monarkens närmaste anhöriga, stats- och regeringschefer och ministrar, när dessa är på officiellt uppdrag; flygningens undantagsstatus ska alltid styrkas med vederbörlig statusbeteckning eller anmärkning i färdplanen.”
b)
Punkt 4 ska ändras på följande sätt:
i)
Första stycket ska utgå.
ii)
I andra stycket ska de inledande orden ersättas av följande:
”De kostnader som uppstår vid undantagna flygningar ska bestå av”
10)
Artiklarna 10 och 11 ska ersättas av följande:
”Artikel 10
Beräkning av undervägsavgifter
1. Utan att det påverkar möjligheterna enligt artikel 3.2 till finansiering av flygtrafiktjänster en route genom andra intäkter, ska undervägsavgifter för en specifik flygning inom en specifik avgiftszon för undervägsavgifter vara lika med produkten av den enhetsavgift som har fastställts för denna avgiftszon för undervägsavgifter och antalet undervägstjänstenheter för den flygningen.
2. Enhetsavgiften och undervägstjänstenheterna ska beräknas enligt bilaga IV.
Artikel 11
Beräkning av terminalavgifter
1. Utan att det påverkar möjligheterna enligt artikel 3.3 till finansiering av flygtrafiktjänsters terminaltjänster genom andra intäkter, ska terminalavgiften för en specifik flygning inom en specifik terminalavgiftszon vara lika med produkten av den enhetsavgift som har fastställts för denna terminalavgiftszon och antalet terminaltjänstenheter för den flygningen. Vid uttag av avgifter ska inflygning och start betraktas som en enda flygning. Som enhet ska räknas antingen den ankommande eller den startande flygningen.
2. Enhetsavgiften och terminaltjänstenheterna ska beräknas enligt bilaga V.”
11)
Följande artikel 11a ska införas:
”Artikel 11a
Riskdelning
1. I denna artikel fastställs mekanismerna för trafik- och kostnadsriskdelning. Den ska tillämpas i enlighet med de principer som avses i artikel 11 i förordning (EU) nr 691/2010.
2. Följande kostnader ska inte omfattas av trafikriskdelning och de ska tas ut oberoende av trafikutvecklingen:
a)
de fastställda kostnaderna enligt artikel 5.2, med undantag av överenskommelser om gränsöverskridande tillhandahållande av flygtrafikledningstjänster,
b)
de fastställda kostnaderna för leverantörer av flygvädertjänster,
c)
de godkända överföringarna från ett tidigare år eller referensperioder, samt bonusar och sanktioner från stimulansåtgärder,
d)
för höga eller låga uttag till följd av trafikvariationer, vilka ska regleras senast under år n+2.
Medlemsstaterna får dessutom besluta att från trafikriskdelning undanta de fastställda kostnaderna för leverantörer av flygtrafiktjänst som har fått tillstånd att tillhandahålla flygtrafiktjänster utan certifikat, i enlighet med artikel 7.5 i förordning (EG) nr 550/2004.
3. När det totala antalet tjänstenheter under ett givet år inte över- eller underskrider prognosen från referensperiodens början med mer än 2 %, ska de ytterligare intäkterna eller intäktsförlusterna för leverantören av flygtrafiktjänst i förhållande till de fastställda kostnaderna inte överföras.
4. När det faktiska antalet tjänstenheter under ett givet år (n) överskrider prognosen från referensperiodens början med mer än 2 %, ska minst 70 % av de ytterligare intäkterna för de berörda leverantörerna av flygtrafiktjänst, för den del som överstiger 2 % av skillnaden mellan de faktiska tjänstenheterna och prognosen över fastställda kostnader, betalas tillbaka till luftrummets användare senast under år n+2.
När det faktiska antalet tjänstenheter under ett givet år (n) underskrider prognosen från referensperiodens början med mer än 2 %, ska högst 70 % av den intäktsförlust för de berörda leverantörerna av flygtrafiktjänst, för den del som överstiger 2 % av skillnaden mellan de faktiska tjänstenheterna och prognosen över fastställda kostnader, bäras av luftrummets användare i princip senast under år n+2. Medlemsstaterna får emellertid besluta att fördela överföringen av en sådan intäktsförlust över flera år för att hålla enhetsavgiften stabil.
5. Fördelningen av trafikrisk som avses i punkt 4 ska fastställas i den nationella prestationsplanen eller prestationsplanen för funktionella luftrumsblock för hela referensperioden efter den konsultation som avses i artikel 8.
6. När det faktiska antalet tjänstenheter under ett givet år (n) är lägre än 90 % av prognosen från referensperiodens början, ska hela intäktsförlusten för de berörda leverantörerna av flygtrafiktjänst, för den del som överstiger skillnaden på 10 % mellan de faktiska tjänstenheterna och prognosen över fastställda kostnader, bäras av luftrummets användare i princip senast under år n+2. Medlemsstaterna får emellertid besluta att fördela överföringen av en sådan intäktsförlust över flera år för att hålla enhetsavgiften stabil.
När det faktiska antalet tjänstenheter under ett givet år (n) är högre än 110 % av prognosen från referensperiodens början, ska hela beloppet ytterligare intäkter för de berörda leverantörerna av flygtrafiktjänst, för den del som överstiger skillnaden på 10 % mellan de faktiska tjänstenheterna och prognosen över fastställda kostnader, betalas tillbaka till luftrummets användare under år n+2.
7. Leverantörer av flygtrafiktjänst utan eget kapital eller med ett eget kapital på högst 5 % av de totala skulderna per den 31 december 2011, kan undantas från trafikriskdelning under den första referensperioden, för att en lägre andel skuldfinansiering ska nås. Leverantörer av flygtrafiktjänst som undantagits från trafikriskdelning ska anges i prestationsplanen för att granskas av kommissionen och i den tilläggsinformation som ska läggas fram enligt bilaga II. Medlemsstaterna ska beskriva och motivera de åtgärder som planeras för att nå en lägre andel skuldfinansiering, och tidsplanen för dessa.
8. Följande principer ska gälla för kostnadsriskdelning:
a)
När de faktiska kostnaderna under hela referensperioden är lägre än de fastställda kostnaderna från början av referensperioden, ska den berörda leverantören av flygtrafiktjänst, medlemsstaten eller kvalificerade enheten bibehålla rätten till den skillnad som uppstått.
b)
När de faktiska kostnaderna under hela referensperioden är högre än de fastställda kostnaderna från början av referensperioden, ska den berörda leverantören av flygtrafiktjänst, medlemsstaten eller kvalificerade enheten bära kostnaderna för den skillnad som uppstått utan att det påverkar aktiveringen av en varningsmekanism enligt artikel 18 i förordning (EU) nr 691/2010.
c)
Punkterna a och b får inte tillämpas på skillnaden mellan faktiska och fastställda kostnader som kan anses vara utom kontroll för leverantörerna av flygtrafiktjänst, medlemsstaterna och de kvalificerade enheterna till följd av
i)
oförutsedda ändringar i nationella pensionsbestämmelser och bestämmelser om pensionsredovisning,
ii)
oförutsedda ändringar i nationell skattelagstiftning,
iii)
oförutsedda och nya kostnadsposter, som inte omfattas av den nationella prestationsplanen, men som krävs enligt lag,
iv)
oförutsedda förändringar i kostnader eller intäkter orsakade av internationella överenskommelser,
v)
betydande förändringar i räntesatserna för lån.
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6.1 tredje stycket, ska den nationella tillsynsmyndigheten utifrån förteckningen i leden i-v i första stycket upprätta en lista över ej kontrollerbara kostnadsfaktorer, som ska ingå i prestationsplanen.
När de faktiska kostnaderna under hela referensperioden är lägre än de fastställda kostnaderna från början av referensperioden, ska den skillnad som uppstått återbetalas till luftrummets användare genom en överföring till följande referensperiod.
När de faktiska kostnaderna under hela referensperioden är högre än de fastställda kostnaderna från början av referensperioden, ska den skillnad som uppstått överlåtas på luftrummets användare genom en överföring till följande referensperiod. Den nationella tillsynsmyndigheten ska ge sitt uttryckliga samtycke till överföringen efter att ha förvissat sig om att
i)
skillnaden mellan de faktiska kostnaderna och de fastställda kostnaderna beror på omständigheter som ligger utom kontroll för den berörda leverantören av flygtrafiktjänst, medlemsstaten eller kvalificerade enheten, och
ii)
den skillnad som ska överlåtas på användarna noggrant identifieras och kategoriseras.
Det överförda beloppet ska definieras utifrån olika faktorer och beskrivas i den tilläggsinformation som läggs fram i enlighet med bilaga VI.”
12)
I artikel 12 ska punkterna 1, 2 och 3 ersättas med följande:
”1. Medlemsstaterna på nationell nivå eller på nivån för funktionella luftrumsblock får, på en icke-diskriminerande grund, öppen för insyn, inrätta eller godkänna incitamentsystem för att främja förbättringar av tillhandahållandet av flygtrafiktjänster eller minskningar av luftfartens miljöpåverkan, och som kan leda till en annan beräkning av avgifter enligt punkterna 2 och 3. Sådana stimulansåtgärder får rikta sig till leverantörer av flygtrafiktjänst eller luftrummets användare.
2. I enlighet med artikel 11 i förordning (EU) nr 691/2010 får medlemsstaterna på nationell nivå eller på nivån för funktionella luftrumsblock anta ekonomiska incitament för att deras leverantörer av flygtrafiktjänst ska uppnå prestationsmålen. Enhetsavgiften får anpassas till att utgöra en bonus eller en sanktion utifrån den faktiska prestationsnivån hos leverantören av flygtrafiktjänst i förhållande till det relevanta målet. Sådana bonusar och sanktioner får endast aktiveras när prestationsändringarna medför en märkbar förändring för användarna. Nivån på bonusar och sanktioner ska stå i förhållande till de mål som ska uppfyllas, och den prestation som uppnåtts. Ändringarna i prestationsnivåer och den tillämpliga nivån på bonusar och sanktioner ska fastställas efter det erbjudande om konsultation som avses i artikel 8 och anges i den nationella prestationsplanen eller prestationsplanen för det funktionella luftrumsblocket.
3. När en medlemsstat beslutar sig för att införa incitamentsystem för användarna av flygtrafiktjänster, ska den, efter det erbjudande om konsultation som avses i artikel 8, anpassa de avgifter som åläggs användarna så att de avspeglar dessa användares ansträngningar för att framför allt
a)
använda flygtrafiktjänsterna på ett optimalt sätt,
b)
minska luftfartens miljöpåverkan,
c)
minska de samlade kostnaderna för flygtrafiktjänsterna och öka deras effektivitet, framför allt genom att sänka eller anpassa avgifterna för sådan luftburen utrustning som ökar kapaciteten eller uppväger nackdelarna med att välja mindre trafikbelastade rutter,
d)
påskynda införandet av ATM-kapacitet inom ramen för Sesar.”
13)
Artikel 13 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkterna 1 och 2 ska ersättas med följande:
”1. Medlemsstaterna ska se till att enhetsavgifter fastställs för varje avgiftszon på årsbasis.
Enhetsavgifterna ska fastställas i den nationella valutan. När medlemsstater som ingår i ett funktionellt luftrumsblock beslutar att upprätta en gemensam avgiftszon med en gemensam enhetsavgift ska denna avgift fastställas i euro eller i en av de berörda medlemsstaternas nationella valuta. De berörda medlemsstaterna ska underrätta kommissionen och Eurocontrol om tillämplig valuta.
2. I enlighet med artikel 11.4 e i förordning (EG) nr 549/2004 och artikel 18 i förordning (EU) nr 691/2010, får enhetsavgifter ändras under årets lopp när en varningsmekanism har aktiverats.”
b)
Följande punkt 4 ska läggas till:
”4. Enhetsavgifter för referensperiodens första år ska beräknas utifrån den prestationsplan som medlemsstaten eller det funktionella luftrumsblocket i fråga meddelade per den 1 november året före referensperiodens början. När prestationsplaner antas efter den 1 november året före referensperiodens början, ska enhetsavgifterna om nödvändigt räknas om utifrån den slutgiltigt antagna planen eller de tillämpliga korrigerande åtgärderna.”
14)
I artikel 14 ska punkt 1 ersättas med följande:
”1. Medlemsstaterna får samla in avgifterna i form av en enda avgift per flygning. När avgifter faktureras och inkasseras regionalt får faktureringsvalutan vara euro, och en administrativ enhetsavgift som ska täcka fakturerings- och inkasseringskostnaderna får läggas till enhetsavgiften i fråga.”
15)
Artikel 15 ska utgå.
16)
I artikel 17 ska den inledande delen av första stycket ersättas med följande:
”Leverantörer av flygtrafiktjänst ska underlätta inspektioner och undersökningar, inbegripet besök på plats, som genomförs av de nationella tillsynsmyndigheterna eller av en kvalificerad enhet som agerar på deras vägnar. De behöriga personerna ska ha befogenhet att”
17)
Följande artikel 17a ska införas:
”Artikel 17a
Granskning
Kommissionens granskning av prestationssystemet enligt artikel 24 i förordning (EU) nr 691/2010 ska inbegripa riskdelningsmekanismen i artikel 11a i denna förordning och incitamentsystem som införs enligt artikel 12 i denna förordning samt deras effekt och effektivitet när det gäller att nå uppsatta prestationsmål.”
18)
Bilagorna I-VI ska ändras i enlighet med bilagan till denna förordning.
Artikel 2
Övergångsbestämmelser
Medlemsstater som redan före den 8 juli 2010 hade en nationell lagstiftning om en sänkning av enhetsavgiften som går längre än de EU-täckande målen enligt förordning (EU) nr 691/2010, får undanta sina leverantörer av flygtrafiktjänst från tillämpningen av artikel 11a.3 i förordning (EG) nr 1794/2006. Detta undantag ska tillämpas under den period de nationella bestämmelserna om sänkning av enhetsavgiften gäller, dock inte efter den första referensperiodens utgång år 2014. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen och Eurocontrol om sådana undantag.
Medlemsstaterna får besluta att inte tillämpa bestämmelserna i förordning (EG) nr 1794/2006 i dess lydelse efter ändring genom denna förordning på terminalavgifter förrän den 31 december 2014. De ska underrätta kommissionen om detta. När medlemsstater undantar terminalavgifter från föreskrifterna i den förordningen får de fullständiga kostnaderna för tillhandahållandet av terminala flygtrafiktjänster tas upp till och med den 31 december 2014.
Artikel 3
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas på kostnader, avgifter och enhetsavgifter för flygtrafiktjänster med början från och med 2012.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdat i Bryssel den 16 december 2010.