ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 18. dubna 2012,
kterým se prodlužuje lhůta uvedená v čl. 114 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie ohledně vnitrostátních předpisů týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech oznámených Švédským královstvím podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie
(oznámeno pod číslem C(2012) 2461)
(Pouze švédské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/230/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 114 odst. 6 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
I. SKUTEČNOSTI
(1)
Dne 17. října 2011 Švédské království oznámilo Komisi podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) svůj úmysl zavést vnitrostátní předpisy ke snížení povoleného obsahu kadmia ve fosforečných hnojivech na maximální úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu (což odpovídá 20 mg Cd/kg P2O5). Tato opatření by se odchylovala od nařízení (ES) č. 2003/2003 Evropského parlamentu a Rady ze dne 13. října 2003 o hnojivech (1) a snížila by maximální úroveň 100 gramů kadmia na tunu fosforu (což odpovídá 44 mg Cd/kg P2O5), pro kterou již Švédskému království byla výjimka udělena.
1. Ustanovení čl. 114 odst. 5 a 6 SFEU
(2)
Ustanovení čl. 114 odst. 5 a 6 SFEU uvádí:
„5. (…P)okládá-li členský stát poté, co Evropský parlament a Rada, Rada nebo Komise přijaly harmonizační opatření, za nezbytné zavést vnitrostátní předpisy, opírající se o nové vědecké poznatky k ochraně životního prostředí nebo pracovního prostředí, z důvodu zvláštního problému, který se objeví v tomto členském státě po přijetí harmonizačních opatření, oznámí zamýšlené předpisy Komisi spolu s důvody pro jejich zavedení.
6. Komise do šesti měsíců po oznámení dotyčné vnitrostátní právní předpisy schválí nebo zamítne poté, co prověří, zda neslouží jako prostředek svévolné diskriminace nebo zastřeného omezování obchodu mezi členskými státy a nenarušují fungování vnitřního trhu.
Nerozhodne-li Komise v této lhůtě, pokládají se vnitrostátní předpisy uvedené v odstavcích (…) 5 za schválené.
Je-li to opodstatněné složitostí věci a není-li to nebezpečné pro lidské zdraví, může Komise oznámit dotyčnému členskému státu, že lhůta uvedená v tomto odstavci může být prodloužena o další lhůtu až šesti měsíců.“
2. Právní předpisy EU
(3)
Ve směrnici Rady 76/116/EHS ze dne 18. prosince 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hnojiv (2) se stanovily požadavky, které musí hnojiva splňovat, aby mohla být uváděna na trh s označením „hnojivo ES“.
(4)
V příloze I směrnice 76/116/EHS byla stanovena označení typu a příslušné požadavky, např. pokud jde o složení, které musí splňovat každé hnojivo, aby bylo způsobilé pro označení „hnojivo ES“. Označení typu zařazená do tohoto seznamu jsou roztříděna do kategorií podle obsahu hlavních živin, tj. dusíku, fosforu a draslíku.
(5)
Podle článku 7 směrnice 76/116/EHS (3) nesměly členské státy zakázat, omezovat nebo bránit uvádění na trh hnojiv označených jako „hnojivo ES“, která splňovala požadavky uvedené směrnice, z důvodu jejich složení, označení nebo balení.
(6)
Rozhodnutím Komise 2002/399/ES ze dne 24. května 2002 o vnitrostátních ustanoveních oznámených Švédským královstvím podle čl. 95 odst. 4 Smlouvy o ES týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech (4) byla udělena odchylka od směrnice 76/116/EHS, přičemž byly schváleny švédské předpisy, jimiž se zakazuje uvádět na švédský trh hnojiva obsahující více než 100 gramů kadmia na tunu fosforu. Tato odchylka byla použitelná do 31. prosince 2005.
(7)
Směrnice 76/116/EHS byla nahrazena nařízením (ES) č. 2003/2003 o hnojivech.
(8)
V čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2003/2003 se stanoví, že odchylky od článku 7 směrnice 76/116/EHS udělené Komisí podle čl. 95 odst. 6 bývalé Smlouvy o ES se považují za odchylky od článku 5 uvedeného nařízení a jsou nadále platné bez ohledu na vstup uvedeného nařízení v platnost.
(9)
V 15. bodě odůvodnění nařízení (ES) č. 2003/2003 se uvádí, že se Komise bude zabývat otázkou nezáměrného obsahu kadmia v minerálních hnojivech a podle potřeby vypracuje návrh nařízení, který předloží Evropskému parlamentu a Radě. Komise provedla rozsáhlé přípravné práce, ale vzhledem ke složitosti různých faktorů, které je třeba vzít v úvahu, dosud uvedený návrh nepřijala.
(10)
Vzhledem k tomu, že odchylka byla Švédsku udělena pouze do 31. prosince 2005, požádalo Švédsko v červnu 2005 o prodloužení stávající odchylky. Rozhodnutí Komise 2006/347/ES ze dne 3. ledna 2006 o vnitrostátních předpisech oznámených Švédským královstvím podle čl. 95 odst. 4 Smlouvy o ES týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech (5) povoluje švédským orgánům zachovat vnitrostátní opatření do doby, než budou na úrovni EU použitelná harmonizovaná opatření týkající se kadmia v hnojivech.
3. Vnitrostátní předpisy
(11)
„Nařízení o chemických látkách (zákazy týkající se manipulace, dovozu a vývozu)“ (1998:944) (6) obsahuje ustanovení týkající se mimo jiné maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech, včetně hnojiv s označením ES. V oddíle 3 odstavci 1 se stanoví, že hnojiva čísel 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 a 31.05 celního sazebníku obsahující více než 100 gramů kadmia na tunu fosforu nesmějí být nabízena k prodeji ani šířena.
(12)
Zamýšlené vnitrostátní opatření oznámené podle čl. 114 odst. 5 SFEU by snížilo povolený obsah kadmia ve fosforečných hnojivech ze současné maximální úrovně 100 gramů kadmia na tunu fosforu na úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu (46 mg Cd/kg P, což odpovídá 20 mg Cd/kg P2O5).
II. POSTUP
(13)
Dopisem ze dne 17. května 2011 Švédské království Komisi oznámilo, že podle čl. 114 odst. 5 SFEU žádá o povolení zavést vnitrostátní předpisy, které by snížily povolený obsah kadmia ve fosforečných hnojivech na maximální koncentraci 46 gramů na tunu fosforu. Švédské orgány tedy požadují snížení obsahu kadmia povoleného odchylkou stanovenou v rozhodnutí 2006/347/ES.
(14)
Dopisem ze dne 17. října 2011 švédské orgány zaslaly Komisi dodatečné informace, přičemž poskytly znění platných vnitrostátních právních předpisů odrážejících změny zavedené nařízeními 2008:255 a 2009:654 (7).
(15)
Dopisem ze dne 14. listopadu 2011 Komise informovala švédské orgány, že šestiměsíční lhůta pro její zkoumání podle čl. 114 odst. 6 započala dnem 18. října 2011.
(16)
Dopisem ze dne 17. října 2011 Komise informovala ostatní členské státy o žádosti, kterou obdržela od Švédska. Komise rovněž zveřejnila sdělení o žádosti v Úředním věstníku Evropské unie (8), aby byly i ostatní zainteresované strany informovány o vnitrostátních předpisech, které Švédsko hodlá zavést, jakož i o důvodech, na které se odvolává. V reakci na sdělení Lotyšsko podpořilo žádost Švédska. Komise neobdržela žádné jiné připomínky.
III. HODNOCENÍ
1. Posouzení přípustnosti
(17)
Ustanovení čl. 114 odst. 5 SFEU se týká případů, ve kterých jsou oznámeny vnitrostátní předpisy v souvislosti s harmonizačním opatřením EU a ve kterých mají být vnitrostátní předpisy zavedeny poté, co bylo harmonizační opatření přijato a prosazováno a nové vnitrostátní opatření by nebylo slučitelné s harmonizačním opatřením EU. Vnitrostátní právní předpisy byly oznámeny v souvislosti s nařízením (ES) č. 2003/2003, které bylo přijato na základě článku 95 bývalé Smlouvy o ES a stanoví harmonizovaná pravidla týkající se složení, identifikace, označování a balení hnojiv ES. Podle článku 5 uvedeného nařízení nesmí členské státy na základě jakéhokoli z uvedených důvodů vytvářet překážky, které brání volnému pohybu hnojiv.
(18)
Kromě toho čl. 114 odst. 5 SFEU vyžaduje, aby se oznámení zamýšlených vnitrostátních opatření opíralo o nové vědecké poznatky k ochraně životního prostředí nebo pracovního prostředí z důvodu zvláštního problému, který se v oznamujícím členském státě objeví po přijetí harmonizačního opatření, a aby byly současně popsány důvody pro zavedení zamýšlených vnitrostátních opatření.
(19)
Na podporu žádosti o nižší maximální úroveň kadmia ve fosforečných hnojivech předložily švédské orgány vnitrostátní posouzení rizik a několik studií. Toto posouzení zohledňuje obecné posouzení rizik kadmia a oxidu kademnatého Evropskou unií vypracované v roce 2007 v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 793/93 (9), vědecké stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin týkající se kadmia v potravinách (10), jakož i staré a nové údaje týkající se posouzení rizik pro lidské zdraví a životní prostředí vyplývajících z kadmia v hnojivech ve Švédsku. Švédské posouzení rizik je zveřejněno na internetu (11).
(20)
Podle Švédských orgánů z nového posouzení rizik vyplývá, že je třeba v zájmu dlouhodobé ochrany zdraví švédské populace snížit expozici kadmiu. Expozice závisí na příjmu kadmia prostřednictvím potravin, zejména z rostlin, a proto je nutno snížit riziko vysokého obsahu kadmia v plodinách. Orná půda je ve Švédsku zpravidla kyselejší než ve střední Evropě, a proto zemědělské plodiny tuto látku snáze vstřebávají.
(21)
Snížení vnitrostátní mezní hodnoty ze 100 gramů kadmia na tunu fosforu na 46 gramů kadmia na tunu fosforu je navíc opatřením, které má snížit hromadění kadmia v půdě a také rizika pro vodní organismy žijící v mimořádně měkkých vodách, které se ve Švédsku vyskytují.
(22)
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že žádost Švédského království podaná s cílem získat schválení pro snížení obsahu kadmia v hnojivech na maximální úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu je přípustná.
2. Použití čl. 114 odst. 6 třetího pododstavce SFEU
2.1 Opodstatnění založené na složitosti věci
(23)
Na podporu své žádosti Švédsko provedlo nové posouzení rizik, které bylo dokončeno v lednu 2011, ve kterém srovnává předpokládané koncentrace bez účinku (dále jen „PNEC“) pro organismy reprezentativní pro různé složky životního prostředí s koncentracemi kadmia ve švédském životním prostředí. V jeho oznámení se také odkazuje na některé studie, které byly dány k dispozici v rámci předchozích žádostí předložených Komisi v souladu s čl. 114 odst. 4 Smlouvy, a na posouzení rizik EU týkající se kadmia a oxidu kademnatého.
(24)
PNEC pro sladkou vodu závisí na tvrdosti. Jelikož má Švédsko velmi měkké sladké vody, výskyt toxicity pro vodní organismy se očekává za nižších koncentrací kadmia ve srovnání s ostatními částmi Evropy. Švédské orgány se proto domnívají, že je pravděpodobné, že vodní organismy ve švédských vodách jsou ve srovnání s vodami ve střední a jižní Evropě obecně citlivější na přidané kadmium.
(25)
Z výsledků programů monitorování ve Švédských povrchových vodách v letech 2006 a 2009 rovněž vyplývá, že přibližně 1 % jezer a 7 % pobřežních vod vykazuje vyšší koncentrace kadmia než jsou hodnoty PNEC. Přezkum provedený v roce 2008 dospěl k závěru, že opatření na snížení emisí vedla u vodních organismů k výraznému snížení koncentrací většiny kovů, avšak v případě kadmia je situace méně jasná. Zdá se, že tendence rostoucích účinků na imunitní systém ryb (slimule) během posledních let souvisí s rostoucí koncentrací kadmia v rybách. Další zpráva byla vypracována v roce 2011 s cílem popsat budoucí trendy ohledně kadmia v orných půdách a plodinách pro odhad koncentrací za 100 let a výsledky byly použity při modelování nejhoršího případu k odhadu rizika pro vodní organismy žijící ve vodách v blízkosti polí hnojených v průběhu příštích 100 let.
(26)
Švédské orgány ve svém posouzení dospěly k závěru, že by v dlouhodobém horizontu mohlo dojít ke zvýšení rizika pro vodní organismy žijící v mimořádně měkkých vodách (s tvrdostí nižší než 5 mg CaCO3/l). To je však pravděpodobné pouze v malých potocích s nízkým zředěním drenážní vody ze zemědělské půdy. Žádné další riziko pro životní prostředí vyplývající z používání kadmia v hnojivech nebylo švédskými orgány zjištěno.
(27)
S ohledem na složitost vztahů týkajících se kontaminace kadmiem prostřednictvím fosfátových hnojiv, možného hromadění a rizik pro životní prostředí, jak již bylo prokázáno v průběhu hodnocení podobných žádostí o udělení odchylky obdržených od Rakouska, Finska a České republiky, jakož i na dřívější žádosti Švédska požádala Komise Vědecký výbor pro zdravotní a environmentální rizika (dále jen „SCHER“) o stanovisko ohledně celkové kvality švédského posouzení rizik, případných významných nedostatků, vhodnosti zkoumaných scénářů a učiněných předpokladů, jakož i spolehlivosti a platnosti závěrů týkajících se zjištěných rizik pro životní prostředí.
(28)
SCHER zaujal své stanovisko dne 27. února 2012 (12). Dospěl k závěru, že zpráva o posouzení rizik vypracovaná švédskými orgány má řádnou vědeckou kvalitu, zkoumané scénáře jsou obecně vhodné a většina hodnot parametrů použitých ve scénářích je přijatelná. SCHER se nicméně domnívá, že řada tvrzení a/nebo předpokladů ve zprávě není podpořena dostatečnými důkazy. Například připomínky uvedené ve studiích o monitorování ryb předpokládají vztah mezi příčinami a důsledky, který není prokázán. Dalším příkladem je důležitý (pro posouzení rizik klíčový) předpoklad použití faktoru ředění 1/2 pro výpočet koncentrace kadmia v povrchových vodách potoků. Tento faktor není podpořen žádným vědeckým důkazem či opodstatněním. SCHER rovněž poznamenává, že pro některé scénáře byly použity spíše nejhorší podmínky. Například při výpočtech používání fosfátů na zemědělských půdách jsou použity míry používání, které jsou ve skutečnosti platné pro méně než 25 % švédských půd. Výpočty koncentrací povrchových vod potoků po drenáži se zdají být problematické a navrhované úrovně neodpovídají naměřeným koncentracím uvedeným jinde ve zprávě. Hodnoty PNEC použité ve švédském posouzení rizik odpovídají hodnotám navrženým ve zprávě EU o posouzení rizik týkající se kadmia a jako takové je může SCHER podpořit. Předložené míry charakterizace rizika (RCR) jsou proto výhradně závislé na posouzení expozice, tj. předpokládaných koncentracích kadmia ve švédských povrchových vodách. Uvedené koncentrace jsou závislé na - nepodloženém - faktoru zředění v půdě/potoce. SCHER nesouhlasí s předpokladem, že nedochází k žádné adsorpci kadmia v půdě. To nastane pouze tehdy, je-li půda již silně kontaminována a k žádné čisté adsorpci nedochází za rovnovážného stavu, a to situaci ve Švédsku neodpovídá. Švédská zpráva rovněž předpokládá, že k žádné adsorpci kadmia v půdě nedochází v hloubce větší než 30 cm, což rovněž neodpovídá skutečnosti. Proto SCHER nepodporuje výsledky předložené švédskými orgány, pokud jde o potoky, což je jediná složka životního prostředí, u které švédské orgány zjistily rizika.
(29)
Nicméně SCHER připomíná dřívější posouzení Vědeckého výboru pro toxicitu, ekotoxicitu a životní prostředí z roku 2002, ve kterém bylo odhadnuto, že se u většiny evropských půd neočekává zvýšení koncentrace kadmia v půdě na mezní hodnotu 46 mg Cd/kg P. SCHER potvrzuje, že tento odhad je stále obhajitelný i pro švédské zemědělské půdy, a poznamenává, že odvození bylo založeno na zásadě stávajícího stavu („stand-still“), nikoli na posouzení rizik provedeném švédskými orgány v jejich současném opodstatnění.
(30)
Ačkoli se SCHER ve svém stanovisku ze dne 27. února 2012 domnívá, že zpráva o posouzení rizik vypracovaná švédskými orgány má řádnou vědeckou kvalitu a obsahuje nové a relevantní údaje, přetrvávají některé nejasnosti ohledně určitých klíčových předpokladů, na jejichž základě švédské orgány dospěly k závěru, že existuje riziko pro vodní organismy v malých potocích ve Švédsku. K tomu, aby Komise mohla zaujmout konečný postoj, bude zapotřebí další objasnění ze strany švédských orgánů.
2.2 Neexistence rizika pro lidské zdraví
(31)
Ve svém opodstatnění švédské orgány uvedly rizika pro zdraví citlivých skupin populace (diabetiky, lidé trpící osteoporózou či nedostatkem železa). Tato rizika jsou způsobena dlouhodobou expozicí kadmiu prostřednictvím stravy. Z tohoto důvodu neexistuje žádné nebezpečí pro lidské zdraví spojené s rozhodnutím prodloužit posuzování situace ve Švédsku o další lhůtu šesti měsíců. Tato další lhůta umožní Komisi zohlednit další objasnění, která mají poskytnout švédské orgány, aby mohlo být přijato konečné rozhodnutí.
(32)
Na základě výše uvedených informací je Komise názoru, že podmínky stanovené v čl. 114 odst. 6 třetím pododstavci jsou splněny, a že tedy může využít možnost prodloužit šestiměsíční lhůtu, ve které musí schválit nebo zamítnout vnitrostátní předpisy oznámené Švédskem.
IV. ZÁVĚR
(33)
Na základě výše uvedených skutečností lze učinit závěr, že žádost Švédského království o zavedení vnitrostátních předpisů, které se odchylují od nařízení (ES) č. 2003/2003, je přípustná.
(34)
Nicméně vzhledem ke složitosti této věci a neexistenci nebezpečí pro lidské zdraví, které by bylo způsobeno přijetím tohoto rozhodnutí, zastává Komise názor, že je opodstatněné prodloužit lhůtu uvedenou v čl. 114 odst. 6 prvním pododstavci SFEU o další lhůtu končící dnem 18. října 2012,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Podle čl. 114 odst. 6 třetího pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie se lhůta pro schválení nebo zamítnutí zamýšlených vnitrostátních předpisů týkajících se kadmia v hnojivech, které Švédské království oznámilo dne 17. října 2011 podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, prodlužuje do 18. října 2012.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Švédskému království.
V Bruselu dne 18. dubna 2012.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 18 april 2012
om förlängning av den period som avses i artikel 114.6 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt vad gäller de nationella bestämmelser om högsta tillåtna kadmiumhalt i gödselmedel som Konungariket Sverige anmält i enlighet med artikel 114.5 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt
[delgivet med nr C(2012) 2461]
(Endast den svenska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
(2012/230/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114.6, och
av följande skäl:
I. BAKGRUND
(1)
Den 17 oktober 2011 underrättade Konungariket Sverige i enlighet med artikel 114.5 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat fördraget) kommissionen om sin avsikt att införa nationella bestämmelser om en sänkning av den tillåtna halten av kadmium i fosforgödselmedel till en största tillåtna halt på 46 gram kadmium per ton fosfor (eller 20 mg Cd/kg P2O5). Åtgärderna skulle skilja sig från Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2003/2003 av den 13 oktober 2003 om gödselmedel (1) och minska den största tillåtna halten på 100 gram kadmium per ton fosfor (eller 44 mg Cd/kg P2O5) för vilket ett undantag redan hade beviljats Konungariket Sverige.
1. Artikel 114.5 och 114.6 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt
(2)
I artikel 114.5 och 114.6 i fördraget föreskrivs följande:
”5. [… O]m en medlemsstat efter det att Europarlamentet och rådet, rådet eller kommissionen har beslutat om en harmoniseringsåtgärd anser det nödvändigt att införa nationella bestämmelser grundade på nya vetenskapliga belägg med anknytning till miljöskydd eller arbetsmiljöskydd för att lösa ett problem som är specifikt för den medlemsstaten och som har uppkommit efter beslutet om harmoniseringsåtgärden, ska medlemsstaten underrätta kommissionen om de planerade bestämmelserna samt om skälen för att införa dem.
6. Kommissionen ska inom sex månader efter en sådan anmälan […] godkänna eller förkasta de ifrågavarande nationella bestämmelserna sedan den konstaterat huruvida dessa utgör ett medel för godtycklig diskriminering eller innebär förtäckta handelshinder mellan medlemsstaterna samt huruvida de kommer att utgöra ett hinder för den inre marknadens funktion.
Om kommissionen inte fattar beslut inom denna period ska de nationella bestämmelser som avses i punkterna […] 5 anses godkända.
Om det är berättigat på grund av frågans komplexitet och om det inte finns någon fara för människors hälsa, får kommissionen meddela den berörda medlemsstaten att den period som avses i denna punkt kan förlängas med ytterligare högst sex månader.”
2. EU-lagstiftning
(3)
I rådets direktiv 76/116/EEG av den 18 december 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gödselmedel (2) angavs de krav som gödselmedel måste uppfylla för att få släppas ut på marknaden under beteckningen ”EG-gödselmedel”.
(4)
I bilaga I till direktiv 76/116/EEG angavs typbeteckning och motsvarande krav, bl.a. sammansättningen, som alla gödselmedel måste uppfylla för att få betecknas som ”EG-gödselmedel”. Typbeteckningarna i förteckningen var ordnade i kategorier efter deras halt av huvudnäringsämnen, dvs. kväve, fosfor och kalium.
(5)
Enligt artikel 7 i direktiv 76/116/EEG (3) fick medlemsstaterna inte förbjuda, begränsa eller hindra marknadsföring av gödselmedel märkta som ”EG-gödselmedel” på grund av deras sammansättning, identifiering, märkning eller förpackning, förutsatt att de uppfyllde bestämmelserna i direktivet.
(6)
I kommissionens beslut 2002/399/EG av den 24 maj 2002 om de nationella bestämmelser som anmälts av Konungariket Sverige enligt artikel 95.4 i EG-fördraget beträffande högsta tillåtna kadmiumhalt i gödselmedel (4) beviljades ett undantag från direktiv 76/116/EEG, och de svenska bestämmelser som förbjöd utsläppande på den svenska marknaden av gödselmedel som innehåller mer än 100 gram kadmium per ton fosfor godkändes. Detta undantag var tillämpligt till och med den 31 december 2005.
(7)
Direktiv 76/116/EEG har ersatts av förordning (EG) nr 2003/2003 om gödselmedel.
(8)
Enligt artikel 35.2 i förordning (EG) nr 2003/2003 ska undantag från artikel 7 i direktiv 76/116/EEG som beviljats av kommissionen enligt f.d. artikel 95.6 i EG-fördraget betraktas som undantag från artikel 5 i förordningen och ska fortsätta att tillämpas trots att förordningen trätt i kraft.
(9)
I skäl 15 i förordning (EG) nr 2003/2003 anges att kommissionen kommer att ta upp frågan om oavsiktligt kadmiuminnehåll i mineralgödselmedel, och att den vid behov kommer att utarbeta ett förslag till förordning som den kommer att lägga fram för Europaparlamentet och rådet. Kommissionen har utfört omfattande förberedelser, men på grund av de komplexa faktorer som måste tas i beaktande har den ännu inte antagit något förslag.
(10)
Eftersom Sveriges undantag bara gällde till och med den 31 december 2005 ansökte Sverige i juni 2005 om en förlängning av det befintliga undantaget. Enligt kommissionens beslut 2006/347/EG av den 3 januari 2006 om de nationella bestämmelser som anmälts av Konungariket Sverige enligt artikel 95.4 i EG-fördraget beträffande högsta tillåtna kadmiumhalt i gödselmedel (5) får de svenska myndigheterna bibehålla de nationella bestämmelserna fram till dess att harmoniserade bestämmelser om kadmium i gödselmedel tillämpas på EU-nivå.
3. Nationella bestämmelser
(11)
Förordningen om förbud m.m. i vissa fall i samband med hantering, införsel och utförsel av kemiska produkter (SFS 1998:944) (6) innehåller bestämmelser om bl.a. högsta tillåtna halt av kadmium i gödselmedel, vilket även omfattar EG-märkta gödselmedel. Enligt 3§ första stycket får gödselmedel som omfattas av tulltaxenummer 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 och 31.05 och som innehåller högre halt av kadmium än 100 gram per ton fosfor inte saluföras eller överlåtas.
(12)
Genom den planerade nationella åtgärd som anmälts enligt artikel 114.5 i fördraget skulle den största tillåtna halten av kadmium i fosforgödselmedel sänkas från nuvarande 100 gram kadmium per ton fosfor till 46 gram kadmium per ton fosfor (46 mg Cd/kg P eller 20 mg Cd/kg P2O5).
II. FÖRFARANDE
(13)
I en skrivelse av den 17 maj 2011 ansökte Konungariket Sverige i enlighet med artikel 114.5 i fördraget hos kommissionen om godkännande att införa nationella bestämmelser om sänkning av den största tillåtna halten kadmium i fosforgödselmedel till 46 gram per ton fosfor. De svenska myndigheterna ansöker alltså om att få sänka den kadmiumhalt som är tillåten enligt undantaget i beslut 2006/347/EG.
(14)
I en skrivelse av den 17 oktober 2011 ingav de svenska myndigheterna ytterligare upplysningar till kommissionen i form av texten till gällande nationell lagstiftning i lydelsen enligt förordningarna 2008:255 och 2009:654 (7).
(15)
I en skrivelse av den 14 november 2011 underrättade kommissionen de svenska myndigheterna om att sexmånadersperioden för dess granskning enligt artikel 114.6 inleddes den 18 oktober 2011.
(16)
I en skrivelse av den 17 oktober 2011 underrättade kommissionen övriga medlemsstater om Sveriges ansökan. Kommissionen tillkännagav dessutom ansökan i Europeiska unionens officiella tidning (8) för att upplysa andra berörda parter om de nationella bestämmelser som Sverige har för avsikt att införa samt om anförda skäl. Som svar på detta uttryckte Lettland sitt stöd för den svenska ansökan. Inga andra synpunkter inkom till kommissionen.
III. BEDÖMNING
1. Bedömning av huruvida ärendet kan tas upp till sakprövning
(17)
Artikel 114.5 i fördraget rör ärenden där nationella bestämmelser anmäls i samband med en harmoniseringsåtgärd på EU-nivå, där nationella åtgärder ska införas efter det att harmoniseringsåtgärden antagits och genomförts och där en ny nationell åtgärd skulle vara oförenlig med EU-harmoniseringsåtgärden. De nationella bestämmelserna anmäldes i samband med förordning (EG) nr 2003/2003, vars rättsliga grund var f.d. artikel 95 i EG-fördraget, som innehåller harmoniserade regler om EG-gödselmedels sammansättning, identifiering, märkning och förpackning. Enligt artikel 5 i den förordningen får medlemsstaterna inte införa hinder för den fria rörligheten för gödselmedel av någon av de anledningarna.
(18)
Enligt artikel 114.5 i fördraget krävs dessutom att anmälan av planerade nationella åtgärder måste bygga på nya vetenskapliga belägg med anknytning till miljöskydd eller arbetsmiljöskydd för att lösa ett problem som är specifikt för den medlemsstaten och som har uppkommit efter beslutet om harmoniseringsåtgärden, och anmälan ska åtföljas av skälen för att införa de planerade nationella åtgärderna.
(19)
De svenska myndigheterna har lämnat in en nationell riskbedömning och ett antal undersökningar till stöd för sin ansökan om ett lägre gränsvärde för kadmium i fosfathaltiga gödselmedel. Här beaktas EU:s allmänna riskbedömning av kadmium och kadmiumoxid som gjordes 2007 i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 793/93 (9), ett vetenskapligt yttrande från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet om kadmium i livsmedel (10) samt gamla och nya uppgifter rörande bedömningen av riskerna för miljön och människors hälsa på grund av kadmium i gödselmedel i Sverige. Den svenska riskbedömningen har lagts ut på internet (11).
(20)
Enligt de svenska myndigheterna visar den nya riskbedömningen att exponeringen för kadmium måste minskas för att skydda den svenska folkhälsan på lång sikt. Exponeringen beror på intag av kadmium i livsmedel, främst växter, och därför måste risken för höga kadmiumhalter i grödor minskas. Den svenska åkermarken är i allmänhet surare än i Centraleuropa, vilket gör kadmium mer tillgängligt för växter.
(21)
Att sänka det nationella gränsvärdet på 100 gram kadmium per ton fosfor till 46 gram kadmium per ton fosfor är dessutom en åtgärd som minskar ansamlingen av kadmium i marken och därigenom riskerna för vattenlevande organismer i de mycket mjuka vatten som finns i Sverige.
(22)
Därför anser kommissionen att Konungariket Sveriges ansökan om godkännande av sänkt största tillåtna halt av kadmium i gödselmedel till 46 gram kadmium per ton fosfor kan tas upp till sakprövning.
2. Åberopande av artikel 114.6 tredje stycket i fördraget
2.1 Motivering på grund av frågans komplexitet
(23)
Till stöd för sin ansökan har Sverige utfört en ny riskbedömning, färdig i januari 2011, som jämför uppskattad nolleffektkoncentration för organismer som är representativa för olika miljönischer med kadmiumhalten i den svenska miljön. I ansökan hänvisas det också till vissa undersökningar som tillhandahållits vid de tidigare ansökningarna till kommissionen i enlighet med artikel 114.4 i fördraget samt till EU:s riskbedömning av kadmium och kadmiumoxid.
(24)
Den uppskattade nolleffektkoncentrationen för sötvatten beror på hårdheten. Eftersom Sverige har mycket mjukt sötvatten, förväntas toxicitet för vattenlevande organismer inträda vid lägre kadmiumhalter än i andra delar av Europa. De svenska myndigheterna anser därför att det är sannolikt att vattenlevande organismer i svenska vattendrag i allmänhet är känsligare för höga kadmiumhalter än i vattendrag i Central- och Sydeuropa.
(25)
Resultat av övervakningsprogram i svenska ytvattendrag 2006 och 2009 visar att omkring 1 % av sjöarna och 7 % av kustvattnen hade högre kadmiumkoncentrationer än den uppskattade nolleffektkoncentration. En översyn 2008 visade att utsläppsbegränsande åtgärder lett till betydligt lägre halter av de flesta metaller i vattenlevande organismer, men läget för kadmium är mindre tydligt. En tendens till ökande effekter på immunsystemet hos fisk (tånglake) under den senaste åren förefaller samvariera med ökad halter av kadmium i fisk. En ytterligare rapport lades fram 2011 i syfte att beskriva framtida tendenser i fråga om kadmium i åkermark och grödor och skatta koncentrationerna om 100 år, varefter resultaten använts i värstafallsmodellering för att skatta risken för vattenlevande organismer i de vattendrag som ligger nära gödslade åkrar 100 år framåt.
(26)
De svenska myndigheterna finner i sin bedömning att det kan föreligga ökad risk för organismer som lever i mycket mjukt vatten (med en hårdhet på mindre än 5 mg CaCO3/l) på lång sikt. Detta är dock bara sannolikt i små bäckar med låg utspädning av avrinningsvatten från jordbruksmark. De svenska myndigheterna har inte utpekat några andra miljörisker på grund av kadmium i gödselmedel.
(27)
Med tanke på de komplexa förhållandena mellan kadmiumtillförsel genom fosfatgödselmedel, eventuell ansamling och miljörisker, vilket redan framkommit vid bedömningen av liknande ansökningar om undantag från Österrike, Finland och Tjeckien samt Sveriges tidigare ansökningar, bad kommissionen vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker yttra sig om den övergripande kvaliteten på den svenska riskbedömningen, eventuella väsentliga brister, lämpligheten i de scenarierna och antagandena samt slutsatsernas tillförlitlighet och giltighet för de utpekade miljöriskerna.
(28)
Vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker antog sitt yttrande den 27 februari 2012 (12). Kommittén finner att de svenska myndigheternas riskbedömningsrapport är av god vetenskaplig kvalitet och att scenarierna i den i allmänhet är lämpliga och att de flesta parametrar som används i scenarierna är godtagbara. Kommittén anser dock att ett antal påståenden och antaganden i rapporten inte är tillräckligt väl underbyggda. Exempelvis antas i iakttagelserna i fiskövervakningsstudierna ett orsakssamband som inte är bevisat. Ett annat exempel är det viktiga antagandet (centralt för riskbedömningen) om en utspädning med faktorn 1/2 som används för att beräkna kadmiumkoncentrationen i ytvattnet i bäckar. Något vetenskapligt underlag eller någon motivering ges inte till stöd för denna faktor. Kommittén noterar vidare att i några scenarier användes villkor från värsta tänkbara fall. Till exempel används för beräkningarna av fosfatanvändning på jordbruksmark gödslingsintensiteter som faktiskt gäller mindre än 25 % av den svenska marken. Beräkningen av ytvattenkoncentrationer i bäckarna efter avrinning och de antagna halterna stämmer inte med de uppmätta koncentrationer som anges på annat håll i rapporten. De uppskattade nolleffektkoncentrationer som används i rapporten är desamma som i EU:s riskbedömningsrapport om kadmium, varför kommittén kan ställa sig bakom dem. De uppgivna riskkarakteriseringskvoterna beror alltså helt på bedömningen av exponering, dvs. de förutspådda kadmiumkoncentrationerna i ytvatten i Sverige. De beror i sin tur på den obestyrkta utspädningsfaktorn för mark och bäckar. Kommittén instämmer inte heller i antagandet att ingen adsorption av kadmium äger rum i marken. Så är fallet enbart om marken redan är starkt förorenad och ingen nettoadsorption sker vid ett fortvarighetstillstånd, vilket inte är fallet i Sverige. I den svenska rapporten antas det också att inget kadmium adsorberas i mark djupare än 30 cm, vilket inte heller är korrekt. Kommittén ställer sig därför inte bakom de svenska myndigheternas resultat för bäckar, vilket är den enda miljönisch för vilken de svenska myndigheterna utpekat risker.
(29)
Kommittén erinrar dock om den tidigare bedömningen som vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö utförde 2002, där det bedömdes att kadmiumhalterna i mark inte torde öka i de flesta europeiska jordarter med en gräns på 46 mg Cd/kg P. Kommittén bekräftar att det antagandet fortfarande är försvarligt, även för svensk jordbruksmark, och påpekar att härledningen byggde på ett principiellt antagande om oförändrat läge, inte på en riskbedömning som den som de svenska myndigheterna fogat till sin nu aktuella ansökan.
(30)
Även om kommittén i sitt yttrande av den 27 februari 2012 finner de svenska myndigheternas riskbedömningsrapport hålla god vetenskaplig kvalitet och innehålla nya, relevanta uppgifter, kvarstår dock viss oklarhet om vissa centrala antaganden som de svenska myndigheterna gjort för att konstatera att det finns en risk för vattenlevande organismer i små vattendrag i Sverige. Kommissionen behöver i detta avseende ytterligare förtydliganden från de svenska myndigheterna för att slutligt kunna ta ställning.
2.2 Ingen fara för människors hälsa
(31)
I sin motivering framhåller de svenska myndigheterna risker för känsliga befolkningsgrupper (personer som lider av diabetes, osteoporos eller järnbrist). Dessa risker beror på långvarig exponering för kadmium i kosten. Ingen fara för människors hälsa kan dock uppstå på grund av ett beslut att förlänga bedömningen av det svenska läget med ytterligare sex månader. Tack vare denna ytterligare tid kan kommissionen ta hänsyn till ytterligare förtydliganden från de svenska myndigheterna innan något slutligt beslut fattas.
(32)
Med anledning av ovanstående anser kommissionen att villkoren i artikel 114.6 tredje stycket är uppfyllda, vilket innebär att kommissionen kan förlänga den sexmånadersperiod som den har på sig att godkänna eller förkasta de nationella bestämmelser som Sverige har anmält.
IV. SLUTSATSER
(33)
Med ledning av det ovan anförda kan det konstateras att Konungariket Sveriges ansökan om att införa nationella bestämmelser som avviker från förordning (EG) nr 2003/2003 kan tas upp till sakprövning.
(34)
Med tanke på frågans komplexitet och eftersom det inte skulle uppstå några risker för människors hälsa om det här beslutet antas, anser kommissionen att det är motiverat att förlänga den period som avses i artikel 114.6 första stycket i fördraget till den 18 oktober 2012.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I enlighet med artikel 114.6 tredje stycket i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt förlängs perioden för att godkänna eller förkasta de planerade nationella bestämmelser om kadmium i gödselmedel som Konungariket Sverige anmälde den 17 oktober 2011 i enlighet med artikel 114.5 i fördraget till den 18 oktober 2012.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till Konungariket Sverige.
Utfärdat i Bryssel den 18 april 2012.