ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 9. června 2011
o schválení Haagské úmluvy ze dne 23. listopadu 2007 o mezinárodním vymáhání výživného na děti a dalších druhů vyživovacích povinností vyplývajících z rodinných vztahů jménem Evropské unie
(2011/432/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 3 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým písm. b) druhým pododstavcem a čl. 218 odst. 8 druhým pododstavcem první větou této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie usiluje o vytvoření společného justičního prostoru založeného na zásadě vzájemného uznávání soudních rozhodnutí.
(2)
Haagská úmluva ze dne 23. listopadu 2007 o mezinárodním vymáhání výživného na děti a dalších druhů vyživovacích povinností vyplývajících z rodinných vztahů (dále jen „úmluva“) představuje dobrý základ pro celosvětový systém správní spolupráce a pro uznávání a výkon rozhodnutí a úmluv ve věcech výživného, neboť stanoví bezplatnou právní pomoc prakticky ve všech věcech výživného na děti a zjednodušené řízení pro uznávání a výkon.
(3)
Článek 59 úmluvy umožňuje organizacím regionální hospodářské integrace, jako je Unie, aby úmluvu podepsaly, přijaly, schválily nebo aby k ní přistoupily.
(4)
Věci, které jsou upraveny úmluvou, jsou rovněž předmětem nařízení Rady (ES) č. 4/2009 ze dne 18. prosince 2008 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a o spolupráci ve věcech vyživovacích povinností (2). Jak bylo dohodnuto při přijetí rozhodnutí Rady 2011/220/EU (3) o podpisu úmluvy, měla by úmluvu schválit pouze Unie, která by vykonávala svou pravomoc ve všech věcech, které úmluva upravuje. V důsledku toho by členské státy měly být touto úmluvou vázány z titulu jejího schválení Unií.
(5)
Při schválení úmluvy by proto Unie měla učinit prohlášení o pravomoci v souladu s čl. 59 odst. 3 úmluvy.
(6)
Unie by navíc při schválení úmluvy měla formulovat všechny výhrady podle článku 62 úmluvy a všechna prohlášení podle článku 63 úmluvy, jež považuje za nezbytné.
(7)
V této souvislosti by Unie měla v souladu s čl. 2 odst. 3 úmluvy učinit prohlášení, že rozšíří působnost kapitol II a III úmluvy na vyživovací povinnosti mezi manžely a bývalými manžely. Současně by měla učinit jednostranné prohlášení, ve kterém se zaváže, že později posoudí možnost rozšíření působnosti úmluvy na další oblasti.
(8)
Unie by měla rovněž vznést výhradu podle čl. 44 odst. 3 úmluvy týkající se jazyků přijatelných pro komunikaci mezi ústředními orgány. Členské státy, které požadují, aby Unie v jejich případě tuto výhradu učinila, by o tom měly předem informovat Komisi a měly by upřesnit obsah této výhrady.
(9)
Unie by měla v neposlední řadě učinit prohlášení podle čl. 11 odst. 1 písm. g) a čl. 44 odst. 1 a 2 úmluvy. Členské státy, které požadují, aby Unie v jejich případě taková prohlášení učinila, by o tom měly předem informovat Komisi a měly by upřesnit obsah těchto prohlášení.
(10)
Členský stát, který by měl zapotřebí následně odvolat výhradu uvedenou v příloze II, která se ho týká, nebo pozměnit nebo odvolat prohlášení uvedené v příloze III, které se ho týká, nebo přidat prohlášení uvedené v příloze III, které se ho týká, o tom musí předem informovat Radu a Komisi. Na tomto základě by Unie měla učinit příslušné oznámení depozitáři.
(11)
Členské státy by měly oznámit Komisi ústřední orgány určené v souladu s čl. 4 odst. 3 úmluvy a měly by jí předat informace o právních předpisech, postupech a službách uvedené v článku 57 úmluvy. Komise by tyto informace měla předat Stálému výboru Haagské konference mezinárodního práva soukromého (dále jen „stálý výbor“) v okamžiku, kdy Unie uloží listinu o schválení, jak požaduje úmluva.
(12)
Členské státy by při poskytování příslušných informací Komisi o svých ústředních orgánech a svých právních předpisech, postupech a službách měly používat formulář profilu země doporučený a zveřejněný Haagskou konferencí mezinárodního práva soukromého, pokud možno jeho elektronickou verzi.
(13)
Členský stát, který by poté potřeboval provést změny informací o svém ústředním orgánu a svých právních předpisech, postupech a službách, musí o těchto změnách informovat přímo stálý výbor a současně i Komisi.
(14)
V souladu s článkem 3 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Spojené království a Irsko účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.
(15)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Haagská úmluva ze dne 23. listopadu 2007 o mezinárodním vymáhání výživného na děti a dalších druhů vyživovacích povinností vyplývajících z rodinných vztahů (dále jen „úmluva“) se schvaluje jménem Evropské unie.
Znění úmluvy se připojuje k tomuto rozhodnutí.
Článek 2
Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné uložit jménem Unie listinu uvedenou v čl. 58 odst. 2 úmluvy.
Článek 3
Při uložení listiny uvedené v čl. 58 odst. 2 úmluvy učiní Unie prohlášení o pravomoci v souladu s čl. 59 odst. 3 úmluvy.
Znění prohlášení je uvedeno v části A přílohy I tohoto rozhodnutí.
Článek 4
1. Při uložení listiny podle čl. 58 odst. 2 úmluvy učiní Unie v souladu s čl. 2 odst. 3 úmluvy prohlášení, že rozšíří použitelnost kapitol II a III úmluvy na vyživovací povinnosti mezi manžely a bývalými manžely.
Znění prohlášení je uvedeno v části B přílohy I tohoto rozhodnutí.
2. Při ukládání listiny uvedené v čl. 58 odst. 2 úmluvy učiní Unie jednostranné prohlášení, jehož znění je uvedeno v příloze IV tohoto rozhodnutí.
Článek 5
Při uložení listiny podle čl. 58 odst. 2 úmluvy formuluje Unie výhradu podle čl. 44 odst. 3 úmluvy týkající se členských států, které nesouhlasí s používáním buď francouzštiny nebo angličtiny při komunikaci mezi ústředními orgány.
Znění této výhrady je uvedeno v příloze II tohoto rozhodnutí.
Článek 6
Při uložení listiny podle čl. 58 odst. 2 úmluvy Unie učiní prohlášení podle čl. 11 odst. 1 písm. g) úmluvy o informacích nebo dokumentech vyžadovaných členskými státy a podle čl. 44 odst. 1 úmluvy o jazycích, které jsou pro členské státy přijatelné pro komunikaci kromě jejich úředních jazyků, jakož i prohlášení podle čl. 44 odst. 2 úmluvy.
Znění těchto prohlášení je uvedeno v příloze III tohoto rozhodnutí.
Článek 7
1. Členské státy oznámí Komisi nejpozději dne 10. prosince 2012:
a)
kontaktní údaje ústředních orgánů určených podle čl. 4 odst. 3 úmluvy a
b)
informace o právních předpisech, postupech a službách uvedené v článku 57 úmluvy.
2. Pro předání těchto informací Komisi použijí členské státy formulář profilu země doporučený a zveřejněný Haagskou konferencí mezinárodního práva soukromého, a pokud možno jeho elektronickou verzi.
3. Komise předá jednotlivé formuláře profilu země vyplněné členskými státy Stálému výboru Haagské konference mezinárodního práva soukromého (dále jen „stálý výbor“) v okamžiku, kdy Unie uloží listinu uvedenou v čl. 58 odst. 2 úmluvy.
Článek 8
Členský stát, který požaduje odvolání výhrady uvedené v příloze II, která se ho týká, nebo změnu nebo odvolání prohlášení uvedeného v příloze III, které se ho týká, nebo doplnění prohlášení uvedeného v příloze III, které se ho týká, informuje o požadované odvolání, změně nebo doplnění Radu a Komisi.
Unie poté učiní příslušné oznámení depozitáři v souladu s čl. 63 odst. 2 úmluvy.
Článek 9
Členský stát, který poté, co Komise předá původní formulář profilu země, který se ho týká, požaduje změnu informací v něm obsažených, o tom informuje přímo stálý výbor, nebo v případě použití elektronické verze formuláře profilu země provede nezbytnou změnu přímo. Současně o tom informuje Komisi.
Článek 10
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Lucemburku dne 9. června 2011.
RÅDETS BESLUT
av den 9 juni 2011
om godkännande på Europeiska unionens vägnar av Haagkonventionen av den 23 november 2007 om internationell indrivning av underhåll till barn och andra familjemedlemmar
(2011/432/EU)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 81.3 första stycket jämförd med artikel 218.6 andra stycket b och artikel 218.8 andra stycket första meningen,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1), och
av följande skäl:
(1)
Unionen strävar efter att inrätta ett gemensamt rättsligt område på grundval av principen om ömsesidigt erkännande av avgöranden.
(2)
Haagkonventionen av den 23 november 2007 om internationell indrivning av underhåll till barn och andra familjemedlemmar (konventionen) utgör en god grund för ett världsomspännande system för administrativt samarbete och för erkännande och verkställighet av avgöranden om underhållsskyldighet och avtal om underhållsbidrag, eftersom den föreskriver kostnadsfritt rättsligt bistånd i praktiskt taget alla ärenden om underhåll till barn och ett mer effektivt förfarande för erkännande och verkställighet.
(3)
Enligt artikel 59 i konventionen får regionala organisationer för ekonomisk integration såsom unionen underteckna, godta, godkänna eller ansluta sig till den.
(4)
De frågor som regleras i konventionen omfattas också av rådets förordning (EG) nr 4/2009 av den 18 december 2008 om domstols behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar samt samarbete i fråga om underhållsskyldighet (2). Enligt vad som enats om när rådets beslut 2011/220/EU (3) om undertecknande av konventionen antogs, bör unionen ensam godkänna konventionen och utöva sin behörighet i alla frågor som omfattas av denna. Medlemsstaterna bör följaktligen vara bundna av konventionen i kraft av att unionen godkänner den.
(5)
När unionen godkänner konventionen bör den därför avge en behörighetsförklaring i enlighet med artikel 59.3 i konventionen.
(6)
Unionen bör dessutom, när den godkänner konventionen, göra alla lämpliga förbehåll och förklaringar som medges enligt artiklarna 62 respektive 63 i konventionen och som den anser nödvändiga.
(7)
Unionen bör i detta avseende, i enlighet med artikel 2.3 i konventionen, förklara att den kommer att utvidga tillämpningen av kapitlen II och III i konventionen till att omfatta underhållsskyldighet mellan makar och tidigare makar. Den bör samtidigt avge en ensidig förklaring om att den förbinder sig att i ett senare skede undersöka möjligheten att ytterligare utvidga tillämpningsområdet.
(8)
Unionen bör göra det förbehåll som avses i artikel 44.3 i konventionen om de språk som godtas i kommunikationerna mellan centralmyndigheterna. De medlemsstater som önskar att unionen ska göra förbehållet med avseende på dem, ska i förväg underrätta kommissionen om detta och ange innehållet i det förbehåll som ska göras.
(9)
Unionen bör avge de förklaringar som avses i artikel 11.1 g samt artikel 44.1 och 44.2 i konventionen. De medlemsstater som önskar att unionen ska avge sådana förklaringar med avseende på dem, ska i förväg underrätta kommissionen om detta och ange innehållet i de förklaringar som ska avges.
(10)
En medlemsstat som senare skulle behöva återta ett förbehåll avseende den och som anges i bilaga II eller ändra eller återta förklaringar avseende den vilka anges i bilaga III eller lägga till en förklaring avseende den i bilaga III, bör informera rådet och kommissionen om detta. På grundval av detta ska unionen sedan i vederbörlig ordning underrätta depositarien.
(11)
Medlemsstaterna bör underrätta kommissionen om vilka centralmyndigheter som utsetts i enlighet med artikel 4.3 i konventionen och bör ge den information om lagar, förfaranden och tjänster enligt artikel 57 i konventionen. Kommissionen bör vidarebefordra dessa uppgifter till Haagkonferensen för internationell privaträtts permanenta byrå (den permanenta byrån) när unionen deponerar sitt instrument om godkännande, i enlighet med konventionens krav.
(12)
När medlemsstaterna lämnar relevanta uppgifter om sina centralmyndigheter och om sina lagar, förfaranden och tjänster till kommissionen, bör de använda det landprofilformulär som Haagkonferensen för internationell privaträtt rekommenderar och har gett ut, om möjligt i elektronisk form.
(13)
En medlemsstat som senare skulle behöva göra ändringar av uppgifterna om dess centralmyndighet eller lagar, förfaranden och tjänster, ska informera den permanenta byrån direkt om detta och samtidigt underrätta kommissionen om ändringen.
(14)
I enlighet med artikel 3 i protokoll (nr 21) om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Förenade kungariket och Irland i antagandet och tillämpningen av detta beslut.
(15)
I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll (nr 22) om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på Danmark.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Haagkonventionen av den 23 november 2007 om internationell indrivning av underhåll till barn och andra familjemedlemmar (konventionen) godkänns härmed på Europeiska unionens vägnar.
Texten till konventionen åtföljer detta beslut.
Artikel 2
Rådets ordförande bemyndigas härmed att utse den person eller de personer som har befogenhet att på unionens vägnar deponera det instrument som avses i artikel 58.2 i konventionen.
Artikel 3
Vid deponeringen av det instrument som avses i artikel 58.2 i konventionen ska unionen avge en behörighetsförklaring i enlighet med artikel 59.3 i konventionen.
Texten till den förklaringen finns i avsnitt A i bilaga I till detta beslut.
Artikel 4
1. Vid deponeringen av det instrument som avses i artikel 58.2 i konventionen ska unionen i enlighet med artikel 2.3 i konventionen förklara att den kommer att utvidga tillämpningen av kapitlen II och III i konventionen till att omfatta underhållsskyldighet mellan makar och tidigare makar.
Texten till den förklaringen finns i avsnitt B i bilaga I till detta beslut.
2. Vid deponeringen av det instrument som avses i artikel 58.2 i konventionen, ska unionen avge en ensidig förklaring, vars text finns i bilaga IV till detta beslut.
Artikel 5
Vid deponeringen av det instrument som avses i artikel 58.2 i konventionen ska unionen göra det förbehåll som föreskrivs i artikel 44.3 i konventionen med avseende på de medlemsstater som motsätter sig att antingen engelska eller franska används i kommunikationerna mellan centralmyndigheter.
Texten till det förbehållet finns i bilaga II till detta beslut.
Artikel 6
Vid deponeringen av det instrument som avses i artikel 58.2 i konventionen ska unionen avge de förklaringar som föreskrivs i artikel 11.1 g i konventionen om de uppgifter eller handlingar som medlemsstaterna kräver och i artikel 44.1 i konventionen om de språk som medlemsstaterna godtar utöver sina officiella språk samt den förklaring som avses i artikel 44.2 i konventionen.
Texterna till dessa förklaringar finns i bilaga III till detta beslut.
Artikel 7
1. Medlemsstaterna ska senast den 10 december 2012 meddela kommissionen
a)
kontaktuppgifter för de centralmyndigheter som utsetts i enlighet med artikel 4.3 i konventionen, och
b)
den information om lagar, förfaranden och tjänster som avses i artikel 57 i konventionen.
2. När medlemsstaterna vidarebefordrar den information som anges i punkt 1 till kommissionen ska de använda det landprofilformulär som Haagkonferensen för internationell privaträtt rekommenderar och har gett ut, om möjligt i elektronisk form.
3. Kommissionen ska vidarebefordra de enskilda landprofilformulär som medlemsstaterna fyllt i till Haagkonferensen för internationell privaträtts permanenta byrå (den permanenta byrån) i samband med att unionen deponerar det instrument som avses i artikel 58.2 i konventionen.
Artikel 8
En medlemsstat som önskar återta ett förbehåll avseende den och som anges i bilaga II eller ändra eller återta en förklaring avseende den och som anges i bilaga III eller lägga till en förklaring avseende den i bilaga III, ska informera rådet och kommissionen om det återtagande, den ändring eller det tillägg som begärs.
Unionen ska sedan i vederbörlig ordning underrätta depositarien om detta i enlighet med artikel 63.2 i konventionen.
Artikel 9
En medlemsstat som, efter det att kommissionen ursprungligen överlämnat medlemsstatens landprofilformulär, önskar ändra uppgifter i denna ska informera den permanenta byrån direkt, eller, i de fall landprofilformuläret i elektronisk form har använts, direkt göra den erforderliga ändringen. Medlemsstaten ska samtidigt underrätta kommissionen om detta.
Artikel 10
Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.
Utfärdat i Luxemburg den 9 juni 2011.