ROZHODNUTÍ RADY 2010/638/SZBP
ze dne 25. října 2010
o omezujících opatřeních vůči Guinejské republice
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 27. října 2009 přijala Rada společný postoj 2009/788/SBZP o omezujících opatřeních vůči Guinejské republice (1) v reakci na násilný zákrok bezpečnostních sil proti politickým demonstrantům, k němuž došlo dne 28. září 2009 v Konakry.
(2)
Dne 22. prosince 2009 přijala Rada rozhodnutí 2009/1003/SZBP, kterým se mění společný postoj 2009/788/SZBP (2), zahrnující další omezující opatření.
(3)
Dne 29. března 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/186/SZBP, kterým se mění společný postoj 2009/788/SZBP (3).
(4)
Na základě opětovného přezkumu společného postoje 2009/788/SZBP by platnost omezujících opatření měla být prodloužena do 27. října 2011.
(5)
Prováděcí opatření Unie jsou stanovena v nařízení Rady (EU) č. 1284/2009 ze dne 22. prosince 2009 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření vůči Guinejské republice (4),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Zakazuje se prodej, dodávky, převod nebo vývoz zbraní a souvisejícího materiálu všech typů včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů k výše uvedenému, jakož i vybavení, které může být použito k vnitřní represi, do Guinejské republiky státními příslušníky členských států nebo z území členských států nebo za použití plavidel či letadel členských států, a to bez ohledu na to, zda výše uvedené položky pocházejí z území členských států či nikoli.
2. Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc, zprostředkovatelské služby nebo jiné služby související s položkami uvedenými v odstavci 1 anebo související s poskytováním, výrobou, udržováním a užíváním těchto položek jakékoli fyzické či právnické osobě, subjektu nebo orgánu v Guinejské republice nebo pro použití v této zemi;
b)
přímo či nepřímo poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc v souvislosti s položkami uvedenými v odstavci 1, což zahrnuje zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto položek, anebo v souvislosti s poskytováním příslušného technického výcviku, zprostředkovatelských služeb nebo jiných služeb jakékoli právnické nebo fyzické osobě, subjektu nebo orgánu v Guinejské republice nebo pro použití v této zemi;
c)
vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo následkem je obcházení zákazů uvedených v písmenu a) nebo b).
Článek 2
1. Článek 1 se nevztahuje na:
a)
prodej, dodávky, předávání nebo vývoz nesmrtonosného vojenského vybavení nebo vybavení, které může být použito k vnitřním represím, určené výhradně pro humanitární nebo ochranné účely nebo pro programy budování institucí prováděné Organizací spojených národů (OSN) a Evropskou unií nebo takového vybavení určeného pro operace Unie a OSN pro řešení krizí,
b)
prodej, dodávky, převod nebo vývoz nebojových vozidel vyrobených za použití materiálů, jež poskytují balistickou ochranu, nebo těmito materiály vybavených, která jsou určena pouze pro ochranu personálu Unie a jejích členských států v Guinejské republice,
c)
poskytování technické pomoci, zprostředkovatelských služeb a jiných služeb spojených s takovým vybavením nebo s takovými programy a operacemi,
d)
poskytování finančních prostředků a finanční pomoci spojených s takovým vybavením nebo s takovými programy a operacemi,
pod podmínkou, že tento vývoz byl předem schválen příslušným orgánem.
2. Článek 1 se nevztahuje na ochranné oděvy, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážené do Guinejské republiky zaměstnanci OSN, zaměstnanci Unie nebo jejích členských států, zástupci sdělovacích prostředků a pracovníky humanitárních a rozvojových organizací a doprovodným personálem pouze pro jejich osobní potřebu.
Článek 3
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zabránily vstupu jednotlivých členů NCDD a osob s nimi spojených, jak je uvedeno v příloze, na svá území nebo jejich průjezdu přes ně.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, zejména:
a)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace,
b)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané OSN nebo konané pod její záštitou,
c)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách nebo
d)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
4. Odstavec 3 se vztahuje také na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
5. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 3 nebo 4.
6. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření uložených podle odstavce 1, pokud je cesta odůvodněná na základě naléhavé humanitární potřeby nebo na základě účasti na mezivládních setkáních, včetně setkání podporovaných Unií, nebo těch, kdy je hostitelem členský stát vykonávající předsednictví úřadu OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Guinejské republice.
7. Členský stát, který si přeje udělit výjimky podle odstavce 6, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
8. Pokud členský stát podle odstavců 3, 4, 6 a 7 povolí osobám uvedeným v příloze vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 4
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží nebo jsou vlastněny, drženy či ovládány jednotlivými členy CNDD a fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty nebo orgány s nimi spojenými, jak jsou uvedeny v příloze.
2. Žádné finanční prostředky a hospodářské zdroje se přímo či nepřímo nezpřístupní fyzickým či právnickým osobám, subjektům nebo orgánům uvedeným v příloze nebo v jejich prospěch.
3. Příslušné orgány členských států mohou povolit uvolnění určitých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považují za vhodné, pokud rozhodnou, že dotyčné finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb osob uvedených v příloze a na nich závislých rodinných příslušníků, včetně úhrad za potraviny, nájemného nebo hypotéky, plateb za léky a lékařskou péči, daní, pojistného a poplatků za veřejné služby,
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených poplatků za odborné výkony a k náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb,
c)
určené výlučně k hrazení poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, pokud příslušný orgán oznámí všem ostatním příslušným orgánům a Komisi alespoň dva týdny před udělením povolení důvody, proč se domnívá, že by mělo být konkrétní povolení uděleno.
Členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
4. Odchylně od článku 1 mohou příslušné orgány členského státu povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva, které vzniklo přede dnem, kdy byly fyzické nebo právnické osoby, subjekty nebo orgány uvedené v čl. 4 odst. 1 zařazeny do přílohy, nebo se na ně vztahuje před tímto dnem vynesené soudní, správní nebo arbitrážní rozhodnutí,
b)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo uznaných jako platné takovým rozhodnutím v mezích stanovených platnými právními předpisy, kterými se řídí práva osob uplatňujících takové nároky,
c)
zástavní právo nebo rozhodnutí není ve prospěch fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu uvedeného v příloze a
d)
uznání zástavního práva nebo rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v daném členském státě.
Členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
5. Odstavec 2 se nepoužije na připsání k zmrazeným účtům:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů nebo
b)
plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, od nějž se na tyto účty vztahuje společný postoj 2008/788/SZBP,
pokud se na takové úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
Článek 5
1. Na základě politického vývoje v Guinejské republice Rada na návrh členského státu nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku přijme změny seznamu obsaženého v příloze.
2. Rada sdělí dotčené osobě své rozhodnutí včetně důvodů zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím jí umožní se k této záležitosti vyjádřit.
3. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu o této skutečnosti informuje.
Článek 6
Pro dosažení co největšího účinku uvedených opatření EU vybízí třetí státy, aby přijaly omezující opatření podobná těm, která jsou obsažena v tomto rozhodnutí.
Článek 7
Společný postoj 2009/788/SZBP se zrušuje.
Článek 8
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Toto rozhodnutí se použije do 27. října 2011. Je průběžně přezkoumáváno. Pokud bude mít Rada za to, že jeho cílů nebylo dosaženo, může být odpovídajícím způsobem prodlouženo nebo změněno.
V Lucemburku dne 25. října 2010.
RÅDETS BESLUT 2010/638/Gusp
av den 25 oktober 2010
om restriktiva åtgärder mot Republiken Guinea
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 29, och
av följande skäl:
(1)
Den 27 oktober 2009 antog rådet gemensam ståndpunkt 2009/788/Gusp om restriktiva åtgärder mot Republiken Guinea (1) som svar på säkerhetsstyrkors våldsamma ingripande mot politiska demonstranter i Conakry den 28 september 2009.
(2)
Den 22 december 2009 antog rådet beslut 2009/1003/Gusp om ändring av gemensam ståndpunkt 2009/788/Gusp (2), genom att lägga till ytterligare restriktiva åtgärder.
(3)
Den 29 mars 2010 antog rådet beslut 2010/186/Gusp om ändring av gemensam ståndpunkt 2009/788/Gusp (3).
(4)
På grundval av en översyn av gemensam ståndpunkt 2009/788/Gusp bör de restriktiva åtgärderna förlängas till och med den 27 oktober 2011.
(5)
Unionens genomförandeåtgärder fastställs i rådets förordning (EU) nr 1284/2009 av den 22 december 2009 om införande av vissa specifika restriktiva åtgärder mot Republiken Guinea (4).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Försäljning, leverans, överföring eller export av vapen och likartad materiel av alla slag, inklusive vapen och ammunition, militärfordon och militär utrustning, paramilitär utrustning och reservdelar till ovanstående, samt utrustning som kan användas för internt förtryck, till Republiken Guinea från medlemsstaternas medborgare, från medlemsstaternas territorier eller med hjälp av fartyg eller luftfartyg som för deras flagg ska förbjudas vare sig de har sitt ursprung i deras territorier eller inte.
2. Det ska vara förbjudet att
a)
direkt eller indirekt tillhandahålla tekniskt bistånd, förmedlingstjänster eller andra tjänster som rör sådana varor som avses i punkt 1 eller att tillhandahålla, tillverka, underhålla eller använda sådana varor till fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ i, eller för användning i, Republiken Guinea,
b)
direkt eller indirekt tillhandahålla finansiering eller ekonomiskt bistånd som rör de varor som avses i punkt 1, särskilt gåvobistånd, lån och exportkreditförsäkring för all försäljning, leverans, överföring eller export av sådana varor eller tillhandahålla därtill kopplat tekniskt bistånd, förmedlingstjänster eller andra tjänster till fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ i, eller för användning i, Republiken Guinea,
c)
medvetet och avsiktligt delta i verksamhet vars syfte eller verkan är att kringgå de förbud som avses i led a och b.
Artikel 2
1. Artikel 1 ska inte tillämpas på
a)
försäljning, leverans, överföring eller export av icke-dödlig militär utrustning eller av utrustning som kan användas för internt förtryck, som endast är avsedd för humanitärt bruk eller som skydd, för Förenta nationernas (FN) och Europeiska unionens program för institutionsuppbyggnad eller för unionens och FN:s krishanteringsoperationer,
b)
försäljning, leverans, överföring eller export av fordon som inte är stridsfordon och som har tillverkats för att vara skottsäkra eller utrustats med sådant material och endast är avsedda som skydd för unionens och dess medlemsstaters personal i Republiken Guinea,
c)
tillhandahållande av tekniskt bistånd, förmedlingstjänster och andra tjänster som rör sådan utrustning eller sådana program och operationer,
d)
tillhandahållande av finansiering eller ekonomiskt bistånd som rör sådan utrustning eller sådana program och operationer,
under förutsättning att denna export och detta bistånd på förhand har godkänts av den relevanta behöriga myndigheten.
2. Artikel 1 ska inte tillämpas på skyddsdräkter, inbegripet skottsäkra västar och militärhjälmar, som tillfälligt exporteras till Republiken Guinea av FN:s personal, personal från unionen eller dess medlemsstater, företrädare för media samt bistånds- och utvecklingsarbetare och åtföljande personal och är avsedd enbart för deras personliga bruk.
Artikel 3
1. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att förhindra att enskilda medlemmar av National Council for Democracy and Development (CNDD) och personer som är associerade med dem enligt förteckningen i bilagan reser in till eller transiterar genom deras territorier.
2. Punkt 1 ska inte ålägga medlemsstaterna att vägra sina egna medborgare inresa på deras territorium.
3. Punkt 1 ska tillämpas utan att det påverkar de fall då en medlemsstat är bunden av en skyldighet enligt internationell rätt, nämligen
a)
som värdland för en internationell mellanstatlig organisation,
b)
som värdland för en internationell konferens sammankallad av eller under överinseende av FN,
c)
enligt en multilateral överenskommelse som ger privilegier och immunitet, eller
d)
enligt 1929 års konkordat (Lateranfördraget) mellan Heliga stolen (Vatikanstaten) och Italien.
4. Punkt 3 ska anses tillämplig även i de fall när en medlemsstat är värdland för Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (Osse).
5. Rådet ska informeras på vederbörligt sätt i alla de fall då en medlemsstat beviljar ett undantag enligt punkt 3 eller 4.
6. Medlemsstaterna får bevilja undantag från de åtgärder som föreskrivs i punkt 1, om resan är motiverad av brådskande humanitära skäl eller för att delta i mellanstatliga möten, inklusive möten som stöds av unionen eller där en medlemsstat är värdland för Osse, där det förs en politisk dialog som direkt främjar demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatsprincipen i Republiken Guinea.
7. En medlemsstat som vill bevilja undantag i enlighet med punkt 6 ska anmäla detta skriftligt till rådet. Undantag ska anses beviljat såvida inte en eller flera av rådets medlemmar gör en skriftlig invändning inom två arbetsdagar efter det att de mottagit anmälan om det föreslagna undantaget. Om en eller flera av rådets medlemmar har invändningar, får rådet med kvalificerad majoritet besluta att bevilja det föreslagna undantaget.
8. I de fall där en medlemsstat i enlighet med punkterna 3, 4, 6 och 7 tillåter inresa till eller transitering genom sitt territorium för personer som förtecknas i bilagan, ska tillståndet endast gälla det ändamål för vilket det ges och de personer som berörs av detta.
Artikel 4
1. Alla penningmedel och ekonomiska resurser som direkt eller indirekt tillhör, ägs, innehas eller kontrolleras av enskilda medlemmar av CNDD och fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ som är associerade med dem enligt förteckningen i bilagan ska frysas.
2. Inga penningmedel eller ekonomiska resurser får direkt eller indirekt göras tillgängliga för eller utnyttjas till gagn för de fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ som förtecknas i bilagan.
3. Den behöriga myndigheten i en medlemsstat får ge tillstånd till att vissa frysta penningmedel eller ekonomiska resurser frigörs eller att vissa frysta penningmedel eller ekonomiska resurser görs tillgängliga, på sådana villkor som den finner lämpliga, efter att ha konstaterat att de berörda penningmedlen eller ekonomiska resurserna är
a)
nödvändiga för att tillgodose de grundläggande behoven hos de personer som förtecknas i bilagan och av dem beroende familjemedlemmar, inbegripet betalning av livsmedel, hyra eller amorteringar, mediciner och läkarvård, skatter, försäkringspremier och avgifter för samhällstjänster,
b)
avsedda endast för betalning av rimliga arvoden och ersättning av utgifter i samband med tillhandahållande av juridiska tjänster,
c)
avsedda endast för betalning av avgifter eller serviceavgifter för rutinmässig hantering eller förvaltning av frysta penningmedel eller ekonomiska resurser, eller
d)
nödvändiga för att täcka extraordinära utgifter, under förutsättning att den behöriga myndigheten minst två veckor före beviljandet av tillståndet meddelar den behöriga myndigheten i de andra medlemsstaterna och kommissionen de grunder på vilka den anser att ett särskilt tillstånd bör beviljas.
En medlemsstat ska underrätta de övriga medlemsstaterna och kommissionen om varje tillstånd som den beviljar enligt denna punkt.
4. Genom undantag från punkt 1 får de behöriga myndigheterna i en medlemsstat tillåta att vissa frysta tillgångar eller ekonomiska resurser frigörs, om följande villkor uppfylls:
a)
Tillgångarna eller de ekonomiska resurserna är föremål för ett rättsligt eller administrativt beslut eller en skiljedom rörande kvarstad, som meddelades före den dag då den fysiska eller juridiska person, den enhet eller det organ som avses i artikel 4.1 togs in i bilagan, eller för en rättslig eller administrativ dom eller skiljedom som meddelades före den dagen.
b)
Tillgångarna eller de ekonomiska resurserna kommer enbart att användas för att driva in fordringar som har säkrats genom en sådan kvarstad eller har erkänts som giltiga i en sådan dom, inom de gränser som fastställs i tillämpliga lagar och förordningar som styr rättigheterna för personer med sådana fordringar.
c)
Kvarstaden eller domen är inte till förmån för någon av de fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ som förtecknas i bilagan.
d)
Erkännandet av kvarstaden eller domen står inte i strid med den berörda medlemsstatens allmänna politik.
En medlemsstat ska informera övriga medlemsstater och kommissionen om varje tillstånd som beviljas enligt denna punkt.
5. Punkt 2 ska inte tillämpas på kreditering av frysta konton med
a)
ränta eller övriga intäkter på sådana konton, eller
b)
betalningar i samband med avtal, överenskommelser eller förpliktelser som ingåtts eller uppkommit före den dag från och med vilken dessa konton omfattas av gemensam ståndpunkt 2009/788/Gusp,
under förutsättning att sådan ränta och sådana andra intäkter och betalningar fortfarande omfattas av punkt 1.
Artikel 5
1. Rådet ska på förslag av en medlemsstat eller unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik anta ändringar av förteckningarna i bilagan när detta krävs på grund av den politiska utvecklingen i Republiken Guinea.
2. Rådet ska meddela sitt beslut, inbegripet skälen för införandet i förteckningen, till berörda personer antingen direkt, om deras adress är känd, eller genom att ett meddelande offentliggörs, så att sådana personer ges tillfälle att inge kommentarer.
3. Om synpunkter lämnas eller om väsentlig ny bevisning läggs fram, ska rådet ompröva sitt beslut och informera den berörda personen om detta.
Artikel 6
För att maximera verkan av ovan nämnda åtgärder ska EU uppmuntra tredjestater att anta restriktiva åtgärder av samma typ som åtgärderna i detta beslut.
Artikel 7
Gemensam ståndpunkt 2009/788/Gusp ska upphöra att gälla.
Artikel 8
1. Detta beslut får verkan samma dag som det antas.
2. Detta beslut ska tillämpas till och med den 27 oktober 2011. Det ska ses över kontinuerligt. Det får vid behov förlängas eller ändras, om rådet bedömer att ståndpunktens mål inte har uppnåtts.
Utfärdat i Luxemburg den 25 oktober 2010.