NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 137/2011
ze dne 16. února 2011,
kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 o hnojivech za účelem přizpůsobení příloh I a IV technickému pokroku
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 ze dne 13. října 2003 o hnojivech (1), a zejména na čl. 31 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 3 nařízení (ES) č. 2003/2003 stanoví, že hnojivo, které patří k některému z typů hnojiv uvedených v příloze I daného nařízení a splňuje podmínky stanovené v daném nařízení, může být označeno jako „hnojivo ES“.
(2)
Mravenčan vápenatý (CAS 544-17-2) je hnojivem s druhotnými živinami, které se používá jako listové hnojivo pro pěstování ovoce v jednom členském státě. Látka je neškodná pro životní prostředí a lidské zdraví. Proto by měl být mravenčan vápenatý v zájmu zvýšení jeho dostupnosti pro zemědělce v celé Unii uznán jako typ „hnojiva ES“.
(3)
Měly by být upraveny předpisy týkající se chelátových stopových živin a stopových roztokových hnojiv, aby se umožnilo použití více než jednoho chelatotvorného činidla, zavedly se společné hodnoty pro minimální obsah vodorozpustných stopových živin a zajistilo se, že bude označeno každé chelatotvorné činidlo, které vytváří chelát alespoň z 1 % vodorozpustných stopových živin a které je určeno a kvantifikováno v rámci norem EN. Je nezbytné zajistit dostatečné přechodné období, aby hospodářské subjekty měly možnost vyprodat svoje zásoby hnojiv.
(4)
Práškový oxid zinečnatý (CAS 1314-13-2) je zinkové hnojivo uvedené na seznamu v příloze I nařízení (ES) č. 2003/2003. Oxid zinečnatý ve formě prášku představuje při použití potenciální nebezpečí prášení. Při použití oxidu zinečnatého ve formě stabilní suspenze ve vodě toto nebezpečí nehrozí. Suspenze zinkového hnojiva by proto měla být uznána jako typ „hnojiva ES“, aby se umožnilo bezpečnější používání oxidu zinečnatého. Aby zůstal volný prostor pro formulace, mělo by se v takových suspenzích na bázi vody rovněž povolit používání zinkových solí a jednoho či více typů zinkového chelátu (chelátů).
(5)
Ustanovení čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 2003/2003 obsahují pravidla pro složení a označování hnojících směsí na bázi stopových živin, ale takové směsi nejsou ještě uvedeny na seznamu mezi typy hnojiv v příloze I. Hnojící směsi na bázi stopových živin proto nelze prodávat jako „hnojiva ES“. Do přílohy I by proto mělo být uvedeno označení typu hnojiva na bázi stopových živin pro pevná a kapalná hnojiva.
(6)
Imino-di-butandiová kyselina (dále jen „IDHA“) představuje chelatotvorné činidlo, které je povoleno ve dvou členských státech k použití jako listové hnojivo v půdních aplikacích, při hydroponii a fertigaci. IDHA by měla být v zájmu zvýšení její dostupnosti pro zemědělce v celé Unii doplněna na seznam povolených chelatotvorných činidel v příloze I.
(7)
Ustanovení čl. 29 odst. 2 nařízení (ES) č. 2003/2003 požadují kontrolu „hnojiv ES“ metodami popsanými v uvedeném nařízení. Některé metody ale dosud nebyly mezinárodně uznány. Evropský výbor pro normalizaci nyní vyvinul normy EN, které by měly uvedené metody nahradit.
(8)
Validované metody zveřejněné jako normy EN obvykle zahrnují kruhový test (mezilaboratorní zkoušku) k ověření reprodukovatelnosti a opakovatelnosti analytických metod mezi různými laboratořemi. Mělo by se proto rozlišovat mezi validovanými normami EN a nevalidovanými metodami, aby se lépe určily normy EN, které prošly mezilaboratorní zkouškou, a aby byli kontroloři o statistické spolehlivosti norem EN správně informováni.
(9)
V zájmu zjednodušení právních předpisů a usnadnění budoucích revizí je vhodné nahradit úplné znění norem v příloze IV nařízení (ES) č. 2003/2003 odkazy na normy EN, jež mají být zveřejněny Evropským výborem pro normalizaci.
(10)
Nařízení (ES) č. 2003/2003 by proto mělo být příslušným způsobem pozměněno,
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 32 nařízení (ES) č. 2003/2003,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny
1. Příloha I nařízení (ES) č. 2003/2003 se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
2. Příloha IV nařízení (ES) č. 2003/2003 se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
Článek 2
Přechodná ustanovení
Body a) až e) bodu 2 přílohy I se použijí od 9. října 2012 na hnojiva uváděná na trh před 9. březnem 2011.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. února 2011.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 137/2011
av den 16 februari 2011
om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2003/2003 om gödselmedel för att anpassa bilagorna I och IV till den tekniska utvecklingen
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2003/2003 av den 13 oktober 2003 om gödselmedel (1), särskilt artikel 31.1 och 31.3, och
av följande skäl:
(1)
Enligt artikel 3 i förordning (EG) nr 2003/2003 får ett gödselmedel som tillhör en av de gödselmedelstyper som förtecknas i bilaga I till förordningen och som överensstämmer med villkoren i den förordningen betecknas ”EG-gödselmedel”.
(2)
Kalciumformiat (CAS-nr 544-17-2) är en gödselmedelstyp som innehåller sekundära näringsämnen och som används som ett bladgödselmedel för fruktodling i en medlemsstat. Ämnet är inte skadligt för miljön eller för människors hälsa. För att göra det mer lättillgängligt för unionens jordbrukare bör kalciumformiat därför betecknas som ”EG-gödselmedel”.
(3)
Bestämmelserna om kelaterade mikronäringsämnen och lösningar av mikronäringsämnen bör anpassas för att tillåta användningen av fler än en kelatbildare, införa gemensamma värden för minimihalten av vattenlösliga mikronäringsämnen och se till att varje kelatbildare som kelaterar åtminstone 1 % av det vattenlösliga mikronäringsämnet och som är identifierad och kvantifierad enligt EN-standarder anges på märkningen. En tillräckligt lång övergångsperiod är nödvändig för att de ekonomiska aktörerna ska kunna sälja ut sina lager av gödselmedel.
(4)
Zinkoxidpulver (CAS-nr 1314-13-2) är en zinkbaserad gödselmedelstyp som förtecknas i bilaga I till förordning (EG) nr 2003/2003. Det finns en risk för att zinkoxid i pulverform dammar när det används. För att undvika denna risk kan zinkoxid i form av en stabil suspension i vatten användas. Suspension av zinkbaserat gödselmedel bör därför betecknas som en typ av ”EG-gödselmedel” för att främja en säkrare användning av zinkoxid. För att medge flexibilitet vid skapandet av olika blandningar bör användningen av zinksalter och en eller flera typer av zinkkelater också tillåtas i sådana vattenbaserade suspensioner.
(5)
Artikel 23.2 i förordning (EG) nr 2003/2003 innehåller bestämmelser för sammansättningen och märkningen av blandningar av gödselmedel som innehåller mikronäringsämnen, men sådana blandningar förtecknas ännu inte bland gödselmedelstyperna i bilaga I. Blandningar av gödselmedel som innehåller mikronäringsämnen kan därför inte säljas som ”EG-gödselmedel”. Typbeteckningar för gödselmedel som innehåller mikronäringsämnen bör därför införas i bilaga I för fasta och flytande gödselmedel.
(6)
Iminodisuccinsyra (nedan kallad IDHA) är en kelatbildare som godkänts för användning i två medlemsstater som bladsprutmedel, för användning på mark, i hydrokultur och i växtnäringsbevattning. IDHA bör tas med i förteckningen över godkända kelatbildare i bilaga I för att göra den mer lättillgänglig för unionens jordbrukare.
(7)
Enligt artikel 29.2 i förordning (EG) nr 2003/2003 ska kontrollen av EG-gödselmedel överensstämma med de analysmetoder som beskrivs i den förordningen. Några av metoderna har dock inte blivit internationellt erkända. EN-standarder har nu utformats av Europeiska standardiseringskommittén och bör ersätta dessa metoder.
(8)
Validerade metoder som publicerats som EN-standarder innehåller vanligen ett ringtest (jämförande test mellan olika laboratorier) för att kontrollera analysmetodernas reproducerbarhet och repeterbarhet mellan olika laboratorier. En distinktion mellan validerade EN-standarder och icke validerade metoder bör därför göras för att det ska bli lättare att identifiera de EN-standarder som har genomgått ett test mellan olika laboratorier, så att de kontrollansvariga får korrekt information om EN-standardernas statistiska tillförlitlighet.
(9)
För att förenkla lagstiftningen och underlätta framtida ändringar bör standarderna i fulltext i bilaga IV till förordning (EG) nr 2003/2003 ersättas med hänvisningar till de EN-standarder som Europeiska standardiseringskommittén ska publicera.
(10)
Förordning (EG) nr 2003/2003 bör därför ändras i enlighet med detta.
(11)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats genom artikel 32 i förordning (EG) nr 2003/2003.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Ändringar
1. Bilaga I till förordning (EG) nr 2003/2003 ska ändras på det sätt som anges i bilaga I till den här förordningen.
2. Bilaga IV till förordning (EG) nr 2003/2003 ska ändras på det sätt som anges i bilaga II till den här förordningen.
Artikel 2
Övergångsbestämmelser
Punkt 2 a-e i bilaga I ska tillämpas från och med den 9 oktober 2012 på gödselmedel som släpps ut på marknaden före den 9 mars 2011.
Artikel 3
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 16 februari 2011.