NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 420/2011
ze dne 29. dubna 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006 ze dne 19. prosince 2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (2), stanoví maximální limity kontaminujících látek v řadě potravin.
(2)
Vzhledem k různícím se výkladům ohledně části krabů, která má být analyzována za účelem porovnání s maximálním limitem kadmia, by proto mělo být vyjasněno, že maximální limit kadmia v korýších stanovený v příloze nařízení (ES) č. 1881/2006 se vztahuje na svalovinu z koncových částí (končetin a klepet) a břicha. V případě krabů a krabům příbuzných korýšů se maximální limit vztahuje pouze na koncové části. Toto vymezení vylučuje jiné části korýšů, jako například hlavohruď kraba a nepoživatelné části (krunýř, ocas). Hlavohruď zahrnuje trávicí orgány (hepatopankreas), o nichž se ví, že obsahují vysoké hladiny kadmia. Vzhledem k tomu, že je možné, že spotřebitelé v některých členských státech jedí části hlavohrudi pravidelně, mohlo by být vhodné vydat na úrovni členského státu doporučení pro spotřebitele, že za účelem snížení expozice kadmiu je vhodné omezit konzumaci těchto částí. Informativní poznámka k této věci byla zveřejněna na internetové stránce Generálního ředitelství pro zdraví a spotřebitele Evropské komise (3).
(3)
V zájmu jednotnosti by část korýšů, na niž se vztahují maximální limity, měla být odpovídajícím způsobem upravena v případě ostatních kontaminujících látek (olovo, rtuť, dioxiny a PCB a polycyklické aromatické uhlovodíky).
(4)
Mlži, jako slávky zelenoústé a ústřice, mohou akumulovat kadmium obdobně jako mořské řasy. Vzhledem k tomu, že se prášek ze slávky zelenoústé a ústřicový prášek, stejně jako sušené mořské řasy, prodávají jako doplňky stravy, maximální limit pro kadmium v sušených mlžích by měl být stejný jako limit, který je v současnosti stanoven pro sušené mořské řasy a výrobky získané z mořských řas.
(5)
Ustanovení týkající se košťálové zeleniny listové by měla být sladěna s ustanoveními pro ostatní druhy listové zeleniny. Košťálová zelenina listová by proto měla být vyňata ze standardního maximálního limitu pro kadmium v položce „zelenina a ovoce“ v bodě 3.2.15 a měla by být vložena do bodu 3.2.17.
(6)
Standardní maximální limity pro olovo a kadmium v ovoci a zelenině nejsou reálné pro mořské řasy, které mohou přirozeně obsahovat vyšší hladiny. Mořské řasy by proto měly být vyňaty ze standardních maximálních limitů pro olovo a kadmium v ovoci a zelenině (body 3.1.10 a 3.2.15). Mělo by být shromážděno větší množství údajů o výskytu, aby bylo možné rozhodnout o potřebě stanovit specifické reálnější maximální limity pro olovo a kadmium v mořských řasách.
(7)
Existují určité nesrovnalosti v názvech potravin/skupin produktů v nařízení (ES) č. 1881/2006 a v názvech potravin / skupin produktů uvedených v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ze dne 23. února 2005 o maximálních limitech reziduí pesticidů v potravinách a krmivech rostlinného a živočišného původu a na jejich povrchu a o změně směrnice Rady 91/414/EHS (4). Protože nařízení (ES) č. 1881/2006 odkazuje na skupinu produktů uvedenou v nařízení (ES) č. 396/2005, měly by tyto názvy odpovídat uvedenému nařízení.
(8)
Je namístě aktualizovat ustanovení o monitorování a předkládání zpráv s přihlédnutím k novým doporučením o monitorování ethylkarbamátu (5), perfluoralkylovaných látek (6) a akrylamidu (7). Vzhledem k tomu, že rozhodnutí Komise 2006/504/ES (8) bylo zrušeno a nahrazeno nařízením Komise (ES) č. 1152/2009 (9), měl by být odkaz na rozhodnutí 2006/504/ES nahrazen odkazem na nařízení (ES) č. 1152/2009. Mělo by být navíc vyjasněno, jaké údaje se předávají Komisi a jaké úřadu EFSA.
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament, ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1881/2006 se mění takto:
1)
Článek 9 se mění takto:
a)
Odstavce 2 a 3 se nahrazují tímto:
„2. Členské státy a zúčastněné strany každoročně předloží Komisi výsledky provedených šetření a informace o pokroku při používání preventivních opatření pro zamezení kontaminace ochratoxinem A, deoxynivalenolem, zearalenonem, fumonisiny B1 a B2, T-2 a HT-2 toxinem. Komise dá tyto výsledky k dispozici členským státům. Související údaje o výskytu se předávají úřadu EFSA.
3. Členské státy předávají Komisi zprávy o zjištěních týkajících se aflatoxinů získaných podle nařízení Komise (ES) č. 1152/2009 (10). Členské státy by měly předávat úřadu EFSA zprávy o zjištěních týkajících se furanu, ethylkarbamátu, perfluoralkylovaných látek a akrylamidu, získaných podle doporučení Komise 2007/196/ES (11), 2010/133/EU (12), 2010/161/EU (13) a 2010/307/EU (14).
b)
Doplňuje se nový odstavec 4, který zní:
„4. Případné údaje o výskytu kontaminujících látek shromážděné členskými státy by měly být předávány také úřadu EFSA.“
2)
Příloha se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. dubna 2011.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 420/2011
av den 29 april 2011
om ändring av förordning (EG) nr 1881/2006 om fastställande av gränsvärden för vissa främmande ämnen i livsmedel
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 315/93 av den 8 februari 1993 om fastställande av gemenskapsförfaranden för främmande ämnen i livsmedel (1), särskilt artikel 2.3, och
av följande skäl:
(1)
I kommissionens förordning (EG) nr 1881/2006 av den 19 december 2006 om fastställande av gränsvärden för vissa främmande ämnen i livsmedel (2) fastställs gränsvärden för främmande ämnen i en rad livsmedel.
(2)
Med hänsyn till de olika tolkningarna när det gäller vilken del av krabbor som ska analyseras för jämförelse med gränsvärdet för kadmium bör det följaktligen klargöras att det gränsvärde för kadmium i skaldjur som fastställs i bilagan till förordning (EG) nr 1881/2006 gäller muskelkött från bihang (ben och klor) och mage. För krabbor och liknande skaldjur gäller gränsvärdet endast bihangen. Denna definition utesluter andra delar av skaldjur, t.ex. ryggskölden på krabbor och oätliga delar (skal, svans). Ryggskölden omfattar matsmältningsorganen (hepatopancreas) som man vet innehåller höga halter av kadmium. Eftersom konsumenterna i vissa medlemsstater regelbundet kan äta delar av ryggskölden kan det på medlemsstatsnivå vara lämpligt med konsumentråd om att begränsa intaget av dessa delar för att minska exponeringen för kadmium. Ett meddelande om detta har lagts ut på Europeiska kommissionens webbplats för generaldirektoratet för hälso- och konsumentfrågor (3).
(3)
Av konsekvensskäl bör de delar av skaldjur som gränsvärdet gäller ändras i enlighet med detta för andra främmande ämnen (bly, kvicksilver, dioxiner och PCB samt polycykliska aromatiska kolväten).
(4)
I musslor, t.ex. grönmusslor och ostron, liksom i alger kan det ske en anrikning av kadmium. Eftersom pulver av grönmussla, ostron och torkade alger säljs som kosttillskott bör gränsvärdet för kadmium i torkade musslor vara detsamma som det gällande gränsvärdet för torkade alger och produkter som framställts av alger.
(5)
Bestämmelserna för bladbildande kål bör anpassas till bestämmelserna för andra bladgrönsaker. Bladbildande kål bör därför inte omfattas av det standardiserade gränsvärdet i punkt 3.2.15 för kadmium i grönsaker och frukt utan i stället införas i punkt 3.2.17.
(6)
De standardiserade gränsvärdena för bly och kadmium i frukt och grönsaker är inte realistiska för alger, som naturligt kan innehålla högre halter. Alger bör därför medges undantag från de standardiserade gränsvärdena för bly och kadmium i frukt och grönsaker (punkterna 3.1.10 och 3.2.15). Fler uppgifter om förekomsten bör samlas in för att man ska kunna avgöra om det behövs särskilda, mer realistiska gränsvärden för bly och kadmium i alger.
(7)
Namnen på livsmedel/produktgrupper i förordning (EG) nr 1881/2006 överensstämmer inte alltid med namnen på livsmedel/produktgrupper i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 396/2005 av den 23 februari 2005 om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel och foder av vegetabiliskt och animaliskt ursprung och om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG (4). Eftersom det i förordning (EG) nr 1881/2006 hänvisas till de produktgrupper som förtecknas i förordning (EG) nr 396/2005 bör dessa namn anpassas till den förordningen.
(8)
Bestämmelserna om övervakning och rapportering bör uppdateras med hänsyn till de nya övervakningsrekommendationerna avseende etylkarbamat (5), perfluorerade alkylsulfonater (6) och akrylamid (7). Eftersom kommissionens beslut 2006/504/EG (8) har upphävts och ersatts av kommissionens förordning (EG) nr 1152/2009 (9) bör hänvisningen till beslut 2006/504/EG ersättas med en hänvisning till förordning (EG) nr 1152/2009. Dessutom bör det klargöras vilka uppgifter som ska rapporteras till kommissionen och vilka som ska rapporteras till Efsa.
(9)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, och varken Europaparlamentet eller rådet har motsatt sig dem.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordning (EG) nr 1881/2006 ska ändras på följande sätt:
1.
Artikel 9 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkterna 2 och 3 ska ersättas med följande:
”2. Medlemsstaterna och berörda parter ska årligen meddela kommissionen resultaten av utförda undersökningar och framsteg som gjorts avseende tillämpningen av förebyggande åtgärder i syfte att undvika kontaminering med ochratoxin A, deoxynivalenol, zearalenon, fumonisin B1 och B2, T-2-toxin och HT-2-toxin. Kommissionen ska se till att medlemsstaterna får tillgång till dessa resultat. Uppgifter om förekomsten ska rapporteras till Efsa.
3. Medlemsstaterna ska till kommissionen rapportera de resultat från undersökningar avseende aflatoxiner som erhållits i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 1152/2009 (10). Medlemsstaterna bör till Efsa rapportera de resultat från undersökningar avseende furan, etylkarbamat, perfluorerade alkylsulfonater och akrylamid som erhållits i enlighet med kommissionens rekommendationer 2007/196/EG (11), 2010/133/EU (12), 2010/161/EU (13) och 2010/307/EU (14).
b)
Följande punkt ska läggas till som punkt 4:
”4. Uppgifter om förekomst som samlats in av medlemsstaterna bör i förekommande fall också rapporteras till Efsa.”
2.
Bilagan ska ändras i enlighet med bilagan till denna förordning.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 29 april 2011.