NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 439/2010
ze dne 19. května 2010
o zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 74 a čl. 78 odst. 1 a 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Politika Unie týkající se společného evropského azylového systému má podle haagského programu za cíl zřídit prostřednictvím účinného harmonizovaného řízení společný azylový prostor, a to v souladu s hodnotami a humanitárními tradicemi Evropské unie.
(2)
V posledních letech bylo díky zavedení společných minimálních norem dosaženo velkého pokroku na cestě k vytvoření společného evropského azylového systému. Přesto mezi jednotlivými členskými státy přetrvávají velké rozdíly v poskytování a formách ochrany. Tyto rozdíly jež je třeba zmírnit.
(3)
Komise ve svém plánu politiky pro azyl přijatém v červnu roku 2008 uvedla, že hodlá usilovat o rozvoj společného evropského azylového systému navržením přezkumu stávajících právních nástrojů za účelem většího sladění příslušných předpisů a že zároveň hodlá výrazněji podporovat praktickou spolupráci mezi členskými státy zejména předložením legislativního návrhu na zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu (dále jen „podpůrný úřad“), aby se zlepšila koordinace operativní spolupráce mezi členskými státy, což přispěje k účinnému uplatňování společných pravidel.
(4)
Evropská rada oficiálně připomněla v Evropském paktu o přistěhovalectví a azylu, přijatém v září 2008, že každý pronásledovaný cizí státní příslušník má právo získat na území Evropské unie pomoc a ochranu v souladu se Ženevskou úmluvou ze dne 28. července 1951 o právním postavení uprchlíků ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967 a ostatními souvisejícími smlouvami. Mimo jiné bylo výslovně dohodnuto, že by měl být v roce 2009 zřízen Evropský podpůrný úřad.
(5)
Cílem praktické spolupráce v oblasti azylu je ještě více sblížit v rámci evropského práva rozhodovací procesy členských států v azylových otázkách a zajistit jejich trvalou kvalitu. V posledních letech se již uskutečnila řada opatření praktické spolupráce, především pokud jde o přijetí společného přístupu k informacím o zemích původu a o vypracování společných evropských osnov odborné přípravy v oblasti azylu.
(6)
K posílení a rozvoji těchto opatření spolupráce je třeba zřídit podpůrný úřad. Podpůrný úřad by měl vzít v tato opatření v úvahu a poučit se z nich.
(7)
V případě členských států, jejichž vnitrostátní azylový a přijímací systém je vystaven specifickému a nepřiměřenému tlaku především z důvodu jejich zeměpisné polohy či demografické situace, by měl podpůrný úřad podporovat rozvoj solidarity uvnitř Unie, díky níž se podpoří lepší přemísťování osob požívajících mezinárodní ochrany z těchto členských států do jiných členských států a současně s tím se zajistí, aby nebyly azylové a přijímací systémy zneužívány.
(8)
K optimálnímu provádění mandátu je třeba, aby byl podpůrný úřad po technické stránce nezávislý a aby byl po právní, správní a finanční stránce samostatný. Za tímto účelem by měl být podpůrný úřad subjektem Unie s právní subjektivitou, který bude vykonávat prováděcí pravomoci svěřené mu tímto nařízením.
(9)
Podpůrný úřad by měl pracovat v úzké spolupráci s Komisí a s orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, s vnitrostátními službami působícími v oblasti přistěhovalectví a azylu či jinými službami a využít kapacity a odborné znalosti těchto služeb. Členské státy by měly s podpůrným úřadem spolupracovat, aby bylo zajištěno, že bude podpůrný úřad moci provádět svůj mandát.
(10)
Podpůrný úřad by měl rovněž jednat v úzké spolupráci s Vysokým komisařem OSN pro uprchlíky (UNHCR) a případně i s příslušnými mezinárodními organizacemi, aby mohl využívat jejich odborných znalostí a podpory. Za tímto účelem by měla být role UNHCR i ostatních příslušných mezinárodních organizací plně uznána a tyto organizace by měly být plně zapojeny do činnosti podpůrného úřadu. Žádné finanční zdroje, které bude moci podpůrný úřad v souladu s tímto nařízením uvolnit pro UNHCR, by neměly vést ke dvojímu financování činností UNHCR, tedy i z jiných mezinárodních či vnitrostátních zdrojů.
(11)
Aby mohl podpůrný úřad plnit svoji úlohu v míře nezbytné pro plnění svých úkolů, měl by rovněž spolupracovat s dalšími subjekty Unie, a zejména s Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, zřízenou nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (2), a s Agenturou Evropské unie pro základní práva, zřízenou nařízením Rady (ES) č. 168/2007 (3).
(12)
Podpůrný úřad by měl spolupracovat s Evropskou migrační sítí, zřízenou rozhodnutím Rady 2008/381/ES (4), aby se předešlo zdvojení činností. Podpůrný úřad by měl rovněž udržovat úzký dialog s občanskou společností za účelem výměny informací a sdílení poznatků v oblasti azylu.
(13)
Podpůrný úřad by měl být evropským odborným centrem pro otázky azylu a měl by usnadňovat, koordinovat a posilovat praktickou spolupráci mezi členskými státy v mnoha aspektech azylové problematiky, aby tak členské státy mohly lépe poskytovat ochranu osobám, jež na ni mají právo, a případně zároveň spravedlivě a účinně přistupovat k osobám nesplňujícím požadavky na mezinárodní ochranu. Mandát podpůrného úřadu by měl být zaměřen na tři hlavní úkoly, konkrétně by měl přispívat k provádění společného evropského azylového systému, podporovat praktickou spolupráci mezi členskými státy v oblasti azylu a podporovat členské státy vystavené mimořádnému tlaku.
(14)
Podpůrný úřad by neměl mít žádné přímé ani nepřímé pravomoci související s přijímáním rozhodnutí orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, které se týkají žádostí jednotlivých osob o mezinárodní ochranu.
(15)
S cílem poskytnout nebo koordinovat rychlou a účinnou operativní podporu členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, by měl podpůrný úřad na žádost dotčených členských států koordinovat opatření na podporu těchto členských států, mimo jiné i tím, že na jejich území vyšle azylové podpůrné týmy, složené z odborníků pro azylovou problematiku. Tyto týmy by měly přispět zejména svými odbornými znalostmi týkajícími se tlumočnických služeb, informacemi o zemích původu a znalostmi při zpracovávání a správě žádostí o azyl. Pravidla týkající se azylových podpůrných týmů by se měla řídit tímto nařízením, aby bylo zajištěno, že vyslání těchto týmů bude účinné.
(16)
Úřad by měl plnit svoji úlohu v podmínkách, jež mu umožní fungovat jako referenční místo díky jeho nezávislosti, vědecké a technické úrovni poskytované pomoci a šířených informací, transparentnosti postupů a pracovních metod a výkonnosti při provádění svěřených úkolů.
(17)
Komise a členské státy by měly být zastoupeny ve správní radě podpůrného úřadu za účelem účinné kontroly fungování podpůrného úřadu. Správní rada by se měla skládat pokud možno z vedoucích operačních pracovníků orgánů členských států příslušných pro oblast azylu nebo z jejich zástupců. Měly by jí být svěřeny pravomoci nezbytné zejména k sestavování rozpočtu, ověřování jeho plnění, přijímání vhodných finančních předpisů, vypracovávání transparentních pracovních postupů pro rozhodování podpůrného úřadu, přijímání výroční zprávy o situaci v oblasti azylu v Unii a technických dokumentů o provádění nástrojů Unie v oblasti azylu a ke jmenování výkonného ředitele a případně výkonného výboru. Vzhledem ke svým odborným znalostem v oblasti azylu by měl být UNHCR ve správní radě zastoupen jedním členem bez hlasovacího práva, aby mohl být do činnosti podpůrného úřadu plně zapojen.
(18)
Vzhledem k povaze úkolů podpůrného úřadu a úloze výkonného ředitele a s ohledem na to, aby se Evropskému parlamentu umožnilo přijmout stanovisko ke zvolenému kandidátovi před jeho jmenováním i před případným prodloužením jeho funkčního období, by měl být výkonný ředitel vyzván, aby učinil prohlášení před příslušným výborem či příslušnými výbory Evropského parlamentu a odpověděl na jejich otázky. Výkonný ředitel by měl rovněž předkládat Evropskému parlamentu výroční zprávu. Evropský parlament by měl mít rovněž možnost vyzvat výkonného ředitele, aby předložil zprávu o plnění svých úkolů.
(19)
K zaručení plné samostatnosti a nezávislosti podpůrného úřadu by mu měl být přidělen samostatný rozpočet, jehož hlavní část by tvořil příspěvek Unie. Financování podpůrného úřadu by mělo podléhat dohodě rozpočtového orgánu, jak je stanoveno v bodě 47 Interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (5). Na příspěvek Unie a každé další příspěvky ze souhrnného rozpočtu Evropské unie by se měl vztahovat rozpočtový proces Unie. Účetní audit by měl provádět Účetní dvůr.
(20)
Úřad by měl spolupracovat s orgány třetích zemí příslušnými pro oblast azylu, mezinárodními organizacemi příslušnými v záležitostech spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení, a třetími zeměmi v rámci pracovních ujednání uzavřených v souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie.
(21)
V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámily Spojené království a Irsko dopisy ze dne 18. května 2009 své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(22)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(23)
Vzhledem k tomu, že Dánsko jakožto členský stát až dosud přispívalo k praktické spolupráci členských států v oblasti azylu, by měl podpůrný úřad usnadnit operativní spolupráci s touto zemí. Za tímto účelem by měl být zástupce Dánska přizván k účasti na všech zasedáních správní rady, která by měla být oprávněna rovněž rozhodnout o případném pozvání dánských pozorovatelů na zasedání pracovních skupin.
(24)
Aby mohl podpůrný úřad plnit svou úlohu, měl by být otevřen účasti zemí, jež s Unií uzavřely dohody, na jejichž základě přijaly a používají právní předpisy Unie v oblasti upravené tímto nařízením, zejména Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko. Podpůrný úřad by měl mít také možnost po dohodě s Komisí a v souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy o EU uzavírat pracovní ujednání se zeměmi, které s Unií neuzavřely dohody, na jejichž základě by byly přijaty a používány právní předpisy Unie. Podpůrný úřad by ale v žádném případě neměl vyvíjet nezávislou vnější politiku.
(25)
Na podpůrný úřad by se mělo vztahovat nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (6) (dále jen „finanční nařízení“), a zejména článek 185 uvedeného nařízení.
(26)
Na podpůrný úřad, který by měl přistoupit k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou Evropské unie a Komisí Evropských společenství o vnitřním vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (7), by se mělo bez omezení vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (8).
(27)
Na podpůrný úřad by se mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (9).
(28)
Na zpracovávání osobních údajů podpůrným úřadem by se mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů institucemi a orgány Společenství a o volném pohybu těchto údajů (10).
(29)
Potřebná ustanovení týkající se umístění podpůrného úřadu v hostitelském členském státě a zvláštní pravidla pro všechny zaměstnance podpůrného úřadu a jejich rodinné příslušníky by měla být stanovena v dohodě o sídle. Hostitelský členský stát by měl dále zajistit co nejlepší podmínky pro řádný chod podpůrného úřadu, což se týká rovněž školní docházky dětí a dopravy, aby byl podpůrný úřad přitažlivý pro vysoce kvalitní lidské zdroje v co nejširším zeměpisném měřítku.
(30)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž potřeby lepšího provádění společného evropského azylového systému, usnadnění, koordinace a posílení praktické spolupráce mezi členskými státy v oblasti azylu i poskytování nebo koordinace operativní podpory členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků této akce lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(31)
Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané zejména v Listině základních práv Evropské unie a mělo být uplatňováno v souladu s právem na azyl uznaným v článku 18 uvedené listiny,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
ZŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PODPŮRNÉHO ÚŘADU PRO OTÁZKY AZYLU A JEHO ÚLOHA
Článek 1
Zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu
Zřizuje se Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu (dále jen „podpůrný úřad“) s cílem pomoci k lepšímu provádění společného evropského azylového systému, posílit praktickou spolupráci mezi členskými státy v oblasti azylu a poskytnout nebo koordinovat operativní podporu členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku.
Článek 2
Úloha podpůrného úřadu
1. Podpůrný úřad usnadňuje, koordinuje a posiluje praktickou spolupráci mezi členskými státy v mnoha aspektech azylové problematiky a přispívá k lepšímu provádění společného evropského azylového systému. V tomto ohledu je podpůrný úřad plně zapojen do vnějšího rozměru společného evropského azylového systému.
2. Podpůrný úřad poskytuje účinnou operativní podporu členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, a využívá k tomu všechny užitečné zdroje, jež má k dispozici a mezi které může patřit koordinace zdrojů poskytovaných členskými státy za podmínek stanovených v tomto nařízení.
3. Podpůrný úřad poskytuje vědeckou a technickou pomoc, pokud jde o politiky a právní předpisy Unie ve všech oblastech, jež mají přímý či nepřímý dopad na oblast azylu, aby tak mohl v plné míře podporovat praktickou spolupráci v oblasti azylu a účinně plnil své úkoly. Je nezávislým zdrojem informací o všech otázkách spadajících do uvedených oblastí.
4. Podpůrný úřad plní svou úlohu v podmínkách, jež mu umožňují fungovat jako referenční místo díky jeho nezávislosti, vědecké a technické úrovni poskytované pomoci a šířených informací, transparentnosti operačních postupů a pracovních metod, výkonnosti při provádění svěřených úkolů a podpoře v oblasti informačních technologií potřebné k provádění svého mandátu.
5. Podpůrný úřad úzce spolupracuje s Komisí a orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, s vnitrostátními službami působícími v oblasti přistěhovalectví a azylu a s jinými službami. Plněním úkolů podpůrným úřadem nejsou dotčeny úkoly jiných příslušných subjektů Unie, přičemž podpůrný úřad úzce spolupracuje s těmito subjekty a s UNHCR.
6. Podpůrný úřad nemá žádné pravomoci, pokud jde o přijímání rozhodnutí orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, které se týkají žádostí jednotlivých osob o mezinárodní ochranu.
KAPITOLA 2
ÚKOLY PODPŮRNÉHO ÚŘADU
ODDÍL 1
Podpora praktické spolupráce v oblasti azylu
Článek 3
Osvědčené postupy
Podpůrný úřad organizuje, podporuje a koordinuje činnosti umožňující výměnu informací a identifikaci a sdílení osvědčených postupů v oblasti azylu mezi členskými státy.
Článek 4
Informace o zemích původu
Podpůrný úřad organizuje, podporuje a koordinuje činnosti týkající se informací o zemích původu, zejména
a)
transparentní a nestranné shromažďování příslušných, spolehlivých, přesných a aktuálních informací o zemích původu žadatelů o mezinárodní ochranu, přičemž využívá všechny příslušné zdroje informací, včetně informací shromážděných od vládních, nevládních a mezinárodních organizací i orgánů a subjektů Unie;
b)
vypracovávání zpráv o zemích původu na základě informací shromážděných podle písmene a);
c)
řízení a vývoj portálu shromažďujícího informace o zemích původu a jeho správu, mimo jiné i za účelem zajištění transparentnosti a pravidel nezbytných pro přístup k těmto informacím v souladu s článkem 42;
d)
vytvoření společného formátu a společné metody prezentace, ověřování a využívání informací o zemích původu;
e)
transparentní analýzu informací o zemích původu za účelem podpory procesu sbližování hodnotících kritérií, případně s využitím výsledků zasedání jedné či více pracovních skupin. Účelem této analýzy není vydávat pokyny členským státům ohledně přijetí či zamítnutí žádosti o mezinárodní ochranu.
Článek 5
Podpora při přemísťování osob, jimž byla přiznána mezinárodní ochrana, uvnitř Unie
V případě členských států, jejichž vnitrostátní azylový a přijímací systém je vystaven specifickému a nepřiměřenému tlaku, především z důvodu jejich zeměpisné polohy či demografické situace, podpůrný úřad podporuje, usnadňuje a koordinuje výměnu informací a další činnosti spojené s přemísťováním osob uvnitř Unie. Přemísťování uvnitř Unie se provádí pouze na základě dohody, a to mezi členskými státy a se souhlasem osoby, které byla přiznána mezinárodní ochrana, a případně po konzultaci UNHCR.
Článek 6
Podpora odborné přípravy
1. Podpůrný úřad zavede a rozvíjí odbornou přípravu dostupnou členům všech vnitrostátních správních orgánů a soudů, jakož i vnitrostátních služeb, jež jsou příslušné v členských státech pro záležitosti v oblasti azylu. Účastí na odborné přípravě nejsou dotčeny vnitrostátní systémy ani postupy.
Podpůrný úřad tuto odbornou přípravu rozvíjí v úzké spolupráci s orgány členských států příslušnými pro oblast azylu a případně využívá odborných znalostí akademických institucí a dalších příslušných organizací.
2. Podpůrný úřad řídí a vyvíjí evropské osnovy pro vzdělávání odborníků v oblasti azylu, a to s přihlédnutím ke stávající spolupráci Unie v této oblasti.
3. Odborná příprava, kterou podpůrný úřad poskytuje, může být obecného, specializovaného či tematického rázu a může zahrnovat metodiku školení školitelů.
4. Specializované či tematické činnosti odborné přípravy zaměřené na znalosti a dovednosti týkající se otázek azylu zahrnují mimo jiné:
a)
mezinárodní lidská práva a acquis Unie týkající se azylu, včetně zvláštních právních otázek a zvláštních otázek týkajících se judikatury;
b)
otázky spojené se zpracováváním žádostí o azyl podaných nezletilými osobami a zranitelnými osobami se zvláštními potřebami;
c)
techniky pohovoru;
d)
využití lékařských a právních posudků v azylovém řízení;
e)
otázky spojené se získáváním a použitím informací o zemích původu;
f)
podmínky přijímání se zvláštní pozorností zaměřenou na zranitelné skupiny a oběti mučení.
5. Poskytovaná odborná příprava by měla být vysoce kvalitní a měla by definovat hlavní zásady a osvědčené postupy s cílem přispět k většímu sblížení administrativních postupů i rozhodnutí a právních postupů za plného dodržení nezávislosti vnitrostátních soudů.
6. Podpůrný úřad organizuje pro odborníky, kteří jsou součástí azylové rezervy uvedené v článku 15, specializovanou odbornou přípravu týkající se úkolů a funkcí, jež mají plnit, a vede jejich pravidelný výcvik podle plánu specializované odborné přípravy a výcviku uvedeného v ročním pracovním programu podpůrného úřadu.
7. Podpůrný úřad může ve spolupráci s členskými státy organizovat odbornou přípravu na území těchto států.
Článek 7
Podpora vnějšího rozměru společného evropského azylového systému
Podpůrný úřad koordinuje po dohodě s Komisí výměnu informací a další opatření, která se týkají problematiky provádění nástrojů a mechanismů souvisejících s vnějším rozměrem společného evropského azylového systému.
Podpůrný úřad koordinuje výměny informací a další opatření související s přesídlením, která přijaly členské státy za účelem splnění potřeb týkajících se ochrany uprchlíků ve třetích zemích a prokázání solidarity s jejich hostitelskými zeměmi.
Na základě svého mandátu a v souladu s článkem 49 může podpůrný úřad spolupracovat v technických záležitostech s příslušnými orgány třetích zemí, zejména s cílem prosazovat a napomáhat vytváření kapacit azylových a přijímacích systémů třetích zemí a provádět regionální programy ochrany, jakož i další činnosti důležité pro nalezení trvalých řešení.
ODDÍL 2
Podpora členských států vystavených mimořádnému tlaku
Článek 8
Mimořádný tlak, jemuž je vystaven azylový a přijímací systém
Podpůrný úřad koordinuje a podporuje společná opatření na pomoc azylovým a přijímacím systémům členských států, které jsou vystaveny mimořádnému tlaku, v jehož důsledku jsou na jejich zařízení pro přijímání uprchlíků a na jejich azylové systémy kladeny značné a neodkladné nároky. Tento tlak může spočívat v náhlém přílivu velkého počtu státních příslušníků třetích zemí, kteří mohou potřebovat mezinárodní ochranu, a může vyplývat ze zeměpisné polohy či demografické situace daného členského státu.
Článek 9
Shromažďování a analýza informací
1. Aby byl podpůrný úřad schopen zhodnotit potřeby členských států vystavených mimořádnému tlaku, shromažďuje zejména na základě údajů, které mu předložily členské státy, UNHCR a případně další příslušné organizace, informace potřebné k identifikaci, přípravě a vypracování mimořádných opatření uvedených v článku 10, která umožní reagovat na tento tlak.
2. Na základě údajů, které podpůrnému úřadu předložily členské státy vystavené mimořádnému tlaku, podpůrný úřad systematicky určuje, shromažďuje a analyzuje informace o dostupných strukturách a počtech zaměstnanců, zejména pokud jde o překladatelské a tlumočnické služby informace o zemích původu a pomoci při zpracování a řízení azylových spisů, jakož i o přijímacích kapacitách v oblasti azylu v uvedených členských státech s cílem podpořit rychlé a spolehlivé vzájemné předávání informací mezi různými orgány členských států příslušnými pro oblast azylu.
3. Úřad analyzuje údaje o jakémkoli náhlém přílivu velkého počtu státních příslušníků třetích zemí, jež může způsobit mimořádný tlak na vnitrostátní azylové a přijímací systémy, a zajišťuje rychlou výměnu příslušných informací mezi členskými státy a Komisí. Podpůrný úřad využije stávajících systémů a mechanismů včasného varování a v případě potřeby zřídí systém včasného varování určený pro vlastní účely.
Článek 10
Opatření na podporu členských států
Na žádost dotčených členských států koordinuje podpůrný úřad opatření na podporu členských států, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, které zahrnují koordinaci:
a)
opatření na pomoc členským státům vystaveným mimořádnému tlaku s cílem usnadnit počáteční analýzu žádostí o azyl posuzovaných příslušnými vnitrostátními orgány;
b)
opatření, jimiž se zajistí, aby členské státy vystavené mimořádnému tlaku mohly dát k dispozici vhodná zařízení pro přijímání uprchlíků, a to zejména nouzové ubytování, dopravní prostředky a lékařskou péči;
c)
azylových podpůrných týmů, jejichž pracovní postupy jsou vymezeny v kapitole 3.
ODDÍL 3
Přispění k provádění společného evropského azylového systému
Článek 11
Shromažďování a výměna informací
1. Podpůrný úřad organizuje, koordinuje a podporuje výměnu informací mezi orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, jakož i mezi Komisí a těmito orgány, které se týkají provádění všech příslušných nástrojů acquis Unie týkajícího se azylu. K tomuto účelu může podpůrný úřad vytvářet věcné databáze a databáze v oblasti práva a judikatury, které se týkají nástrojů azylové politiky na vnitrostátní, unijní a mezinárodní úrovni, a využívat mimo jiné i stávající systémy. Aniž je dotčena činnost podpůrného úřadu podle článků 15 a 16, neuchovávají se v těchto databázích žádné osobní údaje, pokud je podpůrný úřad nezískal z veřejně dostupných dokumentů.
2. Podpůrný úřad shromažďuje zejména tyto informace:
a)
informace o zpracovávání žádostí o mezinárodní ochranu ve vnitrostátních správních a jiných orgánech;
b)
informace o vnitrostátním právu a jeho vývoji v oblasti azylu, včetně judikatury.
Článek 12
Zprávy a další dokumenty podpůrného úřadu
1. Úřad vypracovává výroční zprávu o situaci v oblasti azylu v Unii, přičemž řádně zohlední informace, které jsou již dostupné z jiných příslušných zdrojů. V rámci této zprávy podpůrný úřad hodnotí zejména výsledky činností uskutečněných na základě tohoto nařízení a provádí jejich komplexní srovnávací analýzu s cílem zlepšit kvalitu a zvýšit soudržnost a účinnost společného evropského azylového systému.
2. V souladu se svým pracovním programem nebo na žádost správní rady či Komise může podpůrný úřad, v úzké spolupráci se svými pracovními skupinami a Komisí a s řádným přihlédnutím ke stanoviskům vyjádřeným členskými státy nebo Evropským parlamentem, přijmout technické dokumenty o provádění nástrojů Unie v oblasti azylu, včetně pokynů či operačních příruček. Pokud tyto technické dokumenty odkazují na otázky mezinárodního uprchlického práva, budou patřičně zohledněny příslušné dokumenty UNHCR. Účelem těchto dokumentů není vydávat pokyny členským státům ohledně přijetí či zamítnutí žádosti o mezinárodní ochranu.
KAPITOLA 3
AZYLOVÉ PODPŮRNÉ TÝMY
Článek 13
Koordinace
1. Členský stát či členské státy vystavené mimořádnému tlaku mohou podpůrný úřad požádat o vyslání azylového podpůrného týmu. Žádající členský stát nebo členské státy poskytnou v souladu s čl. 18 odst. 1 zejména popis situace, uvedou důvody žádosti o vyslání a určí odhadované požadavky na vyslání.
2. V reakci na tuto žádost může podpůrný úřad koordinovat nezbytnou technickou a operativní pomoc pro žádající členský stát či členské státy a časově omezené vyslání azylového podpůrného týmu na území daného členského státu nebo členských států na základě operačního plánu uvedeného v článku 18.
Článek 14
Technická pomoc
Azylové podpůrné týmy přispívají svými odbornými znalostmi podle dohodnutého operačního plánu uvedeného v článku 18, zejména odbornými znalostmi týkajícími se tlumočnických služeb, informacemi o zemích původu a znalostmi ohledně zpracovávání a správy azylových spisů, a to v rámci podpůrných činností, které podpůrný úřad v souladu s článkem 10 vykonává ve prospěch členských států.
Článek 15
Rezervní skupina pro otázky azylu
1. Na návrh výkonného ředitele rozhoduje správní rada tříčtvrtinovou většinou hlasů svých členů, kteří mají hlasovací právo, o profilech a celkovém počtu odborníků, kteří mají být k dispozici pro sestavení azylových podpůrných týmů (rezervní skupina pro otázky azylu). Podpůrný úřad sestaví seznam tlumočníků, kteří budou součástí rezervní skupiny pro otázky azylu. Tentýž postup se použije v případě následných změn v profilech a celkovém počtu odborníků rezervní skupiny pro otázky azylu.
2. Členské státy přispějí do této rezervní skupiny pro otázky azylu tím, že z vnitrostátní rezervy odborníků vytvořené podle různě stanovených profilů navrhnou odborníky odpovídající požadovaným profilům.
Při výběru tlumočníků, kteří mají být uvedeni na seznamu tlumočníků, jsou podpůrnému úřadu nápomocny členské státy.
Členské státy si mohou vybrat, zda tlumočníky vyšlou, nebo je poskytnou k dispozici prostřednictvím videokonference.
Článek 16
Vyslání týmů
1. Nezávislost domovského členského státu v souvislosti s výběrem počtu odborníků (vnitrostátní rezerva) a jejich profilu, jakož i doba jejich vyslání, zůstává nedotčena. Na žádost podpůrného úřadu dají členské státy k dispozici uvedené odborníky, pokud ovšem nedojde k situaci, při níž by bylo výrazně dotčeno plnění vnitrostátních úkolů, například v případě nedostatečného počtu zaměstnanců pro provádění řízení o určování statusu osob, které žádají o mezinárodní ochranu. Na žádost podpůrného úřadu členské státy neodkladně sdělí počet, jména a profily odborníků ze své vnitrostátní rezervy, které mohou co nejdříve dát k dispozici jakožto příslušníky azylového podpůrného týmu.
2. Výkonný ředitel zohlední při určování složení azylového podpůrného týmu za účelem jeho vyslání zvláštní okolnosti, jimž žádající členský stát čelí. Azylový podpůrný tým se sestaví v souladu s operačním plánem uvedeným v článku 18.
Článek 17
Postup přijímání rozhodnutí o vyslání týmu
1. Výkonný ředitel může, je-li to nutné, vyslat odborníky podpůrného úřadu, aby situaci v žádajícím členském státu posoudili.
2. Výkonný ředitel neprodleně uvědomí správní radu o každé žádosti o vyslání azylových podpůrných týmů.
3. Výkonný ředitel rozhodne o žádosti o vyslání azylových podpůrných týmů co nejdříve a v každém případě do pěti pracovních dnů ode dne obdržení této žádosti. Výkonný ředitel o svém rozhodnutí uvědomí písemně souběžně žádající členský stát a správní radu s uvedením hlavních důvodů tohoto rozhodnutí.
4. V případě, že výkonný ředitel rozhodne o vyslání jednoho či více azylových podpůrných týmů, podpůrný úřad a žádající členský stát neprodleně vypracují operační plán podle článku 18.
5. Jakmile je operační plán schválen, uvědomí výkonný ředitel členské státy, z nichž budou odborníci vysláni, o jejich požadovaném počtu a profilech. Tyto informace jsou v písemné formě poskytnuty kontaktním místům uvedeným v článku 19 a obsahují plánované datum vyslání týmů. Poskytnou se jim rovněž kopie operačního plánu.
6. Je-li výkonný ředitel nepřítomen nebo existuje-li překážka výkonu jeho funkce, přijímá rozhodnutí týkající se vyslání azylových podpůrných týmů vedoucí oddělení, který jej zastupuje.
Článek 18
Operační plán
1. Výkonný ředitel a žádající členský stát se společně dohodnou na operačním plánu, v němž jsou podrobně uvedeny podmínky vyslání azylových podpůrných týmů. Operační plán obsahuje tyto údaje:
a)
popis situace, způsob a cíle tohoto vyslání, včetně cíle operačního;
b)
předpokládanou dobu vyslání těchto týmů;
c)
zeměpisnou oblast působnosti vyslaných týmů na území žádajícího členského státu;
d)
popis úkolů a zvláštních pokynů pro členy týmů, včetně popisu databází, které jsou tito příslušníci oprávněni konzultovat, a vybavení, které jsou oprávněni v žádajícím členském státě používat;
e)
složení týmů.
2. Všechny změny nebo úpravy operačního plánu vyžadují souhlas jak výkonného ředitele, tak žádajícího členského státu. Kopii pozměněného nebo upraveného operačního plánu podpůrný úřad okamžitě zašle zúčastněným členským státům.
Článek 19
Vnitrostátní kontaktní místo
Pro potřeby komunikace s podpůrným úřadem ohledně všech záležitostí týkajících se azylových podpůrných týmů určí každý členský stát své vnitrostátní kontaktní místo.
Článek 20
Kontaktní místo Unie
1. Výkonný ředitel jmenuje jednoho nebo více odborníků podpůrného úřadu, kteří budou působit jako koordinační kontaktní místo Unie. Výkonný ředitel o tomto jmenování uvědomí hostitelský členský stát.
2. Kontaktní místo Unie jedná jménem podpůrného úřadu ve všech aspektech týkajících se vyslání azylových podpůrných týmů. Kontaktní místo Unie vykonává zejména tyto funkce:
a)
funguje jako spojovací článek mezi podpůrným úřadem a hostitelským členským státem;
b)
funguje jako spojovací článek mezi podpůrným úřadem a členy azylových podpůrných týmů a napomáhá jménem podpůrného úřadu ve všech otázkách týkajících se podmínek vyslání těchto týmů;
c)
dohlíží na řádné provádění operačního plánu; a
d)
informuje podpůrný úřad o všech aspektech týkajících se vyslání azylových podpůrných týmů.
3. Výkonný ředitel může kontaktní místo Unie zmocnit k tomu, aby bylo nápomocno při řešení sporů týkajících se provádění operačního plánu a vysílání azylových podpůrných týmů.
4. Kontaktní místo Unie se při plnění svých úkolů řídí pouze pokyny vydávanými podpůrným úřadem.
Článek 21
Občanskoprávní odpovědnost
1. Působí-li členové azylového podpůrného týmu v hostitelském členském státě, nese tento členský stát v souladu se svým vnitrostátním právem odpovědnost za jakoukoli škodu, kterou tyto osoby způsobí po dobu trvání operací.
2. Vznikne-li škoda v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání, může hostitelský členský stát požádat domovský členský stát, aby mu uhradil částku, kterou hostitelský členský stát zaplatil jako odškodnění obětem nebo osobám oprávněným jménem obětí k náhradě škody.
3. Aniž je dotčeno uplatňování práv vůči třetím osobám, zdrží se každý členský stát uplatňování nároků vůči hostitelskému členskému státu nebo jakémukoli jinému členskému státu za škodu, již utrpěl, ledaže vznikla v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání.
4. Veškeré spory mezi členskými státy týkající se odstavců 2 a 3 tohoto článku, jež nelze vyřešit dohodou mezi nimi, tyto státy předloží Soudnímu dvoru v souladu s článkem 273 Smlouvy o fungování EU.
5. Aniž je dotčeno uplatňování práv vůči třetím osobám, nese náklady související se škodou na vybavení podpůrného úřadu během vyslání podpůrný úřad, ledaže vznikla v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání.
Článek 22
Trestní odpovědnost
Po dobu vyslání azylového podpůrného týmu se na členy azylového podpůrného týmu, pokud jde o jakékoliv trestné činy, které spáchali nebo které byly proti nim spáchány, pohlíží stejně jako na úředníky hostitelského členského státu.
Článek 23
Náklady
Pokud členské státy poskytly své odborníky k vyslání v rámci azylových podpůrných týmů, hradí podpůrný úřad v plné výši náklady na:
a)
dopravu z domovského členského státu do hostitelského členského státu a z hostitelského členského státu do domovského členského státu;
b)
očkování;
c)
zvláštní požadovaná pojištění;
d)
zdravotní péči;
e)
denní cestovní náhrady, včetně nákladů na ubytování;
f)
technické vybavení podpůrného úřadu; a
g)
odměny odborníků.
KAPITOLA 4
ORGANIZACE PODPŮRNÉHO ÚŘADU
Článek 24
Správní a řídící struktura podpůrného úřadu
Správní a řídící struktura podpůrného úřadu zahrnuje:
a)
správní radu;
b)
výkonného ředitele a zaměstnance podpůrného úřadu.
Součástí správní a řídící struktury podpůrného úřadu může být výkonný výbor, pokud byl zřízen v souladu s čl. 29 odst. 2.
Článek 25
Složení správní rady
1. Každý členský stát, pro nějž je toto nařízení závazné, jmenuje jednoho člena správní rady a Komise jmenuje členy dva.
2. Každý člen správní rady může být zastupován nebo doprovázen náhradníkem; doprovází-li náhradník kteréhokoli člena, účastní se zasedání bez hlasovacího práva.
3. Členové správní rady jsou jmenováni na základě zkušeností, profesní odpovědnosti a vysoké odbornosti v oblasti azylu.
4. Zástupce UNHCR je členem správní rady bez hlasovacího práva.
5. Členové správní rady jsou jmenováni na tři roky. Mohou být jmenováni opakovaně. Po uplynutí funkčního období nebo v případě odstoupení zůstávají členové ve funkci, dokud nejsou znovu jmenováni nebo nahrazeni.
Článek 26
Předseda správní rady
1. Správní rada volí předsedu a místopředsedu z řad svých členů, kteří mají hlasovací právo. Nemůže-li předseda plnit své povinnosti, jeho místo automaticky zaujme místopředseda.
2. Předseda a místopředseda jsou voleni na dobu tří let a mohou být znovuzvoleni pouze jednou. Pokud ovšem kdykoli během svého funkčního období přestane být předseda či místopředseda členem správní rady, skončí jeho funkční období ke stejnému dni.
Článek 27
Zasedání správní rady
1. Zasedání správní rady svolává její předseda. Zasedání se účastní výkonný ředitel. Zástupce UNHCR se zasedání neúčastní, jestliže správní rada vykonává funkce stanovené v čl. 29 odst. 1 písm. b), h), i), j) a m) a v čl. 29 odst. 2 a pokud správní rada rozhoduje o uvolnění finančních zdrojů na financování činností, jež podpůrnému úřadu umožní využít odborných znalostí UNHCR v oblasti azylu, jak je uvedeno v článku 50.
2. Řádná zasedání správní rady se konají alespoň dvakrát za rok. Mimořádná zasedání správní rady se svolávají z podnětu jejího předsedy nebo na žádost třetiny svých členů.
3. Správní rada může k účasti na jednání přizvat jako pozorovatele jakoukoli osobu, jejíž názor může být relevantní.
Dánsko bude zváno k účasti na zasedáních správní rady.
4. Členům správní rady mohou být v souladu s příslušnými ustanoveními jednacího řádu nápomocni poradci nebo odborníci.
5. Podpůrný úřad zajišťuje pro správní radu služby sekretariátu.
Článek 28
Hlasování
1. Není-li stanoveno jinak, přijímá správní rada rozhodnutí nadpoloviční většinou hlasů svých členů, kteří mají hlasovací právo. Každý člen s hlasovacím právem má jeden hlas. V nepřítomnosti člena je k výkonu hlasovacího práva oprávněn jeho náhradník.
2. Výkonný ředitel nehlasuje.
3. Předseda se hlasování účastní.
4. Členské státy, které se v plné míře neúčastní acquis Unie týkajícího se azylu, nehlasují v případě, kdy správní rada přijímá rozhodnutí podle čl. 29 odst. 1 písm. e)a dotčený technický dokument se týká výlučně nástroje Unie v oblasti azylu, jenž pro tyto státy není závazný.
5. Jednací řád správní rady stanoví podrobná pravidla hlasování, zejména podmínky pro jednání člena v zastoupení jiného člena, a případně i pravidla týkající se usnášeníschopnosti.
Článek 29
Funkce správní rady
1. Správní rada zajišťuje, že podpůrný úřad provádí úkoly, jež mu jsou svěřeny. Je plánovacím a kontrolním orgánem podpůrného úřadu. Plní zejména tyto úkoly:
a)
v návaznosti na stanovisko Komise přijímá tříčtvrtinovou většinou všech svých členů, kteří mají hlasovací právo, svůj jednací řád;
b)
jmenuje výkonného ředitele podle článku 30, vykonává disciplinární pravomoc vůči výkonnému řediteli a případně pozastavuje jeho činnost nebo ho odvolává;
c)
přijímá souhrnnou výroční zprávu o činnosti podpůrného úřadu a do 15. června následujícího roku ji předkládá Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru. Souhrnná výroční zpráva se zveřejňuje;
d)
přijímá výroční zprávu o situaci v oblasti azylu v Unii podle čl. 12 odst. 1. Tato zpráva se předkládá Evropskému parlamentu. Rada a Komise mohou požádat, aby jim byla zpráva rovněž předložena;
e)
přijímá technické dokumenty uvedené v čl. 12 odst. 2;
f)
do 30. září každého roku, na základě návrhu předloženého výkonným ředitelem a po obdržení stanoviska Komise, přijme tříčtvrtinovou většinou hlasů svých členů, kteří mají hlasovací právo, pracovní program podpůrného úřadu na příští rok a předá jej Evropskému parlamentu, Radě a Komisi. Tento pracovní program se přijímá v souladu s ročním rozpočtovým procesem Unie a legislativním pracovním programem Unie v oblasti azylu;
g)
vykonává své povinnosti vztahující se k rozpočtu podpůrného úřadu podle kapitoly 5;
h)
v souladu s článkem 42 tohoto nařízení přijímá prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1049/2001;
i)
přijímá zaměstnaneckou politiku podpůrného úřadu v souladu s článkem 38;
j)
poté, co požádá Komisi o předložení stanoviska, přijme víceletý plán v oblasti personální politiky;
k)
přijímá veškerá rozhodnutí v souvislosti s prováděním mandátu podpůrného úřadu podle tohoto nařízení;
l)
přijímá veškerá rozhodnutí týkající se vytváření a případně i rozvoje informačních systémů uvedených v tomto nařízení, včetně informačního portálu podle čl. 4 písm. c); a
m)
přijímá veškerá rozhodnutí týkající se zřizování a případně i změn vnitřní struktury podpůrného úřadu.
2. Správní rada může zřídit výkonný výbor, který je nápomocen jí a výkonnému řediteli při přípravě rozhodnutí, pracovních programů a činností, které má správní rada přijmout či schválit, a který v nezbytných případech z důvodu naléhavosti přijímá některá prozatímní rozhodnutí jménem správní rady.
Tento výkonný výbor sestává z osmi členů jmenovaných z řad členů správní rady, přičemž jedním z nich je jeden ze členů Komise zasedajících ve správní radě. Funkční období členů výkonného výboru je stejné jako funkční období členů správní rady.
Na žádost výkonného výboru se mohou zasedání tohoto výboru účastnit bez hlasovacího práva zástupci UNHCR nebo jakákoli jiná osoba, jejíž názor by mohl být relevantní.
Podpůrný úřad stanoví pracovní postupy výkonného výboru ve svém jednacím řádu a tyto postupy zveřejní.
Článek 30
Jmenování výkonného ředitele
1. Výkonného ředitele jmenuje správní rada na období pěti let z vhodných kandidátů na základě otevřeného výběrového řízení pořádaného Komisí. V rámci tohoto výběrového řízení bude stanoveno, že se v Úředním věstníku Evropské unie i jinde zveřejní výzva k vyjádření zájmu. Správní rada může požadovat nové řízení, jestliže na prvním seznamu není žádný vhodný kandidát. Výkonný ředitel je jmenován na základě osobních zásluh, zkušeností v oblasti azylu a správních a řídicích schopností. Před jmenováním je kandidát vybraný správní radou požádán, aby učinil prohlášení před příslušným výborem nebo příslušnými výbory Evropského parlamentu a zodpověděl otázky členů tohoto výboru nebo výborů.
Po jeho prohlášení může Evropský parlament přijmout stanovisko, v němž uvede svůj názor na vybraného kandidáta. Správní rada informuje Evropský parlament o způsobu zohlednění tohoto stanoviska. Se stanoviskem je až do jmenování kandidáta nakládáno jako s důvěrným dokumentem obsahujícím osobní údaje.
V průběhu posledních devíti měsíců pětiletého funkčního období výkonného ředitele provede Komise hodnocení, v němž se zaměří na:
-
výsledky činnosti výkonného ředitele a
-
na úkoly a potřeby podpůrného úřadu v následujících letech.
2. Správní rada může funkční období výkonného ředitele s ohledem na výsledky hodnocení jednou prodloužit nejvýše o další tři roky, avšak pouze je-li toto prodloužení odůvodněno úlohou a potřebami podpůrného úřadu.
3. Správní rada uvědomí Evropský parlament o svém záměru prodloužit funkční období výkonného ředitele. Během měsíce předcházejícího tomuto prodloužení funkčního období je výkonný ředitel požádán, aby učinil prohlášení před příslušným výborem nebo výbory Evropského parlamentu a zodpověděl otázky členů tohoto výboru nebo výborů.
Článek 31
Úkoly výkonného ředitele
1. Podpůrný úřad řídí výkonný ředitel, který jedná při plnění svých úkolů nezávisle. Výkonný ředitel odpovídá za svou činnost správní radě.
2. Aniž jsou dotčeny pravomoci Komise, správní rady nebo výkonného výboru, pokud byl zřízen, výkonný ředitel nevyžaduje ani nepřijímá pokyny od žádné vlády ani jiného subjektu.
3. Výkonný ředitel podává Evropskému parlamentu zprávy o plnění svých úkolů, je-li o to požádán. Rada může vyzvat výkonného ředitele, aby předložil zprávu o plnění svých úkolů.
4. Výkonný ředitel je statutárním zástupcem podpůrného úřadu.
5. Výkonnému řediteli může být nápomocen jeden nebo více vedoucích oddělení. Je-li výkonný ředitel nepřítomen, nebo bráni-li mu ve výkonu jeho funkce jiná překážka, zastoupí jej některý z vedoucích oddělení.
6. Výkonný ředitel je odpovědný za správu podpůrného úřadu a za plnění svých úkolů, které mu byly svěřeny tímto nařízením. Výkonný ředitel odpovídá zejména za:
a)
běžnou správu podpůrného úřadu;
b)
vypracování pracovních programů podpůrného úřadu po obdržení stanoviska Komise;
c)
provádění pracovních programů a rozhodnutí přijatých správní radou;
d)
vypracování zpráv o zemích původu, jak je stanoveno v čl. 4 písm. b);
e)
vypracování návrhu finančních předpisů podpůrného úřadu za účelem jejich přijetí správní radou podle článku 37, jakož i prováděcích pravidel k nim;
f)
vypracování návrhu výkazu odhadovaných příjmů a výdajů podpůrného úřadu a plnění jeho rozpočtu;
g)
výkon pravomocí stanovených v článku 38 ve vztahu k zaměstnancům podpůrného úřadu;
h)
přijímání veškerých rozhodnutí týkající se řízení informačních systémů stanovených v tomto nařízení, včetně informačního portálu podle čl. 4 písm. c);
i)
přijímání veškerých rozhodnutí o řízení vnitřních struktur podpůrného úřadu; a
j)
koordinaci a fungování poradního fóra uvedeného v článku 51. Za tímto účelem výkonný ředitel po konzultaci příslušných organizací občanské společnosti nejprve přijme plán pro ustavení poradního fóra. Jakmile bude fórum formálně ustaveno, výkonný ředitel po konzultaci poradního fóra přijme provozní plán, jehož součástí budou pravidla týkající se četnosti a povahy konzultací a organizační mechanismy pro provádění článku 51. Rovněž se dohodnou transparentní kritéria pro trvalé zapojení poradního fóra.
Článek 32
Pracovní skupiny
1. V rámci svého mandátu stanoveného v tomto nařízení může podpůrný úřad sestavovat pracovní skupiny složené z odborníků z příslušných orgánů členských států působících v oblasti azylu, včetně soudců. Podpůrný úřad sestavuje pracovní skupiny pro účely čl. 4 písm. e) a čl. 12 odst. 2. Místo odborníků mohou být povoláni náhradníci, kteří jsou jmenováni ve stejnou dobu.
2. Komise je oprávněna účastnit se jednání pracovních skupin. Zástupci UNHCR se mohou účastnit všech jednání pracovních skupin podpůrného úřadu nebo jejich části v závislosti na projednávaných otázkách.
3. Pracovní skupiny mohou k účasti na jednáních přizvat jakoukoli osobu, jejíž názor může být relevantní, včetně zástupců občanské společnosti působících v oblasti azylu.
KAPITOLA 5
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 33
Rozpočet
1. Pro každý rozpočtový rok, který odpovídá kalendářnímu roku, se vypracují odhady všech příjmů a výdajů podpůrného úřadu a zanesou se do jeho rozpočtu.
2. Rozpočet podpůrného úřadu musí být vyrovnaný co do příjmů a výdajů.
3. Aniž jsou dotčeny jiné zdroje, příjmy podpůrného úřadu zahrnují:
a)
příspěvek Unie zapsaný v souhrnném rozpočtu Evropské unie;
b)
jakékoli dobrovolné příspěvky od členských států;
c)
poplatky za publikace a veškeré služby poskytované podpůrným úřadem;
d)
příspěvky přidružených zemí.
4. Výdaje podpůrného úřadu zahrnují odměny zaměstnanců, správní náklady, náklady na infrastrukturu a provozní náklady.
Článek 34
Sestavení rozpočtu
1. Výkonný ředitel vypracuje každoročně návrh odhadu příjmů a výdajů podpůrného úřadu pro následující rozpočtový rok, včetně plánu pracovních míst, a předá jej správní radě.
2. Správní rada na základě tohoto návrhu vypracuje odhad příjmů a výdajů podpůrného úřadu pro následující rozpočtový rok.
3. Návrh odhadu příjmů a výdajů podpůrného úřadu se předkládá každoročně Komisi do 10. února. Konečnou verzi tohoto odhadu, jehož součástí je návrh plánu pracovních míst, předloží správní rada Komisi do 31. března.
4. Komise předkládá odhad příjmů a výdajů Evropskému parlamentu a Radě (dále jen „rozpočtový orgán“) společně s návrhem souhrnného rozpočtu Evropské unie.
5. Na základě předložených odhadů Komise zapracuje ty odhady, které považuje za nezbytné pro plán pracovních míst, a výši dotace, která má být poskytnuta ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, do návrhu tohoto souhrnného rozpočtu, který předloží rozpočtovému orgánu v souladu s články 313 a 314 Smlouvy o fungování EU.
6. Rozpočtový orgán schvaluje prostředky na dotaci pro podpůrný úřad.
7. Rozpočtový orgán přijímá plán pracovních míst podpůrného úřadu.
8. Rozpočet podpůrného úřadu přijímá správní rada. Rozpočet je konečný po konečném přijetí souhrnného rozpočtu Evropské unie. V případě potřeby se odpovídajícím způsobem upraví.
9. Správní rada co nejdříve oznámí rozpočtovému orgánu svůj záměr provést jakýkoli projekt, jenž může mít významné finanční dopady na rozpočet, zejména veškeré projekty související s nemovitostmi, jako je nájem či koupě budov. Uvědomí o tom Komisi.
10. Pokud některá složka rozpočtového orgánu oznámí svůj záměr vydat stanovisko, předá toto stanovisko správní radě do šesti týdnů ode dne oznámení tohoto záměru.
Článek 35
Plnění rozpočtu
1. Rozpočet podpůrného úřadu plní výkonný ředitel.
2. Výkonný ředitel předkládá každoročně rozpočtovému orgánu veškeré informace týkající se výsledku hodnotících postupů.
Článek 36
Předkládání účtů a absolutorium
1. Do 1. března následujícího rozpočtového roku předloží účetní podpůrného úřadu účetnímu Komise předběžnou účetní závěrku se zprávou o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok. Účetní Komise konsoliduje předběžné účetní závěrky orgánů a decentralizovaných subjektů v souladu s článkem 128 finančního nařízení.
2. Do 31. března následujícího rozpočtového roku předá účetní Komise předběžnou účetní závěrku podpůrného úřadu Účetnímu dvoru spolu se zprávou o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok. Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok se rovněž předává Evropskému parlamentu a Radě.
3. Po obdržení vyjádření Účetního dvora k předběžné účetní závěrce podpůrného úřadu podle článku 129 finančního nařízení vypracuje výkonný ředitel na vlastní odpovědnost konečnou účetní závěrku podpůrného úřadu a předloží ji správní radě k vyjádření.
4. Správní rada vydá stanovisko ke konečné účetní závěrce podpůrného úřadu.
5. Do 1. července následujícího rozpočtového roku předloží výkonný ředitel konečnou účetní závěrku se stanoviskem správní rady Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru.
6. Konečná účetní závěrka se zveřejní.
7. Výkonný ředitel odpoví Účetnímu dvoru na jeho vyjádření do 30. září. Svou odpověď zašle rovněž správní radě.
8. Výkonný ředitel poskytne Evropskému parlamentu na jeho žádost veškeré informace nezbytné pro řádný průběh udělení absolutoria za daný rozpočtový rok v souladu s čl. 146 odst. 3 finančního nařízení.
9. Na základě doporučení Rady přijatého kvalifikovanou většinou udělí Evropský parlament do 15. května roku N + 2 výkonnému řediteli absolutorium za plnění rozpočtu za rozpočtový rok N.
Článek 37
Finanční předpisy
Správní rada přijme po konzultaci s Komisí finanční předpisy vztahující se na podpůrný úřad. Tyto předpisy se mohou odchýlit od nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (11), pouze tehdy, pokud to vyžadují zvláštní potřeby fungování podpůrného úřadu, a s předchozím souhlasem Komise.
KAPITOLA 6
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE ZAMĚSTNANCŮ
Článek 38
Zaměstnanci
1. Na zaměstnance podpůrného úřadu, včetně výkonného ředitele, se vztahují služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství stanovený nařízením (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (12) (dále jen „služební řád“) a pravidla přijatá společně orgány Unie za účelem uplatňování tohoto služebního a pracovního řádu.
2. Správní rada přijme po dohodě s Komisí nezbytná prováděcí opatření uvedená v článku 110 služebního řádu.
3. Podpůrný úřad vykonává ve vztahu ke svým zaměstnancům pravomoci, které orgánu oprávněnému ke jmenování svěřuje služební řád a orgánu oprávněnému uzavírat smlouvy pracovní řád ostatních zaměstnanců.
4. Správní rada přijme předpisy umožňující zaměstnávat v podpůrnému úřadu dočasně přidělené odborníky z členských států.
Článek 39
Výsady a imunity
Na podpůrný úřad se vztahuje Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie.
KAPITOLA 7
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 40
Právní postavení
1. Podpůrný úřad je subjektem Unie. Má právní subjektivitu.
2. Podpůrný úřad má ve všech členských státech nejširší způsobilost k právům a právním úkonům, kterou jejich vnitrostátní právo přiznává právnickým osobám. Zejména může nabývat a zcizovat movitý i nemovitý majetek a vystupovat před soudem.
3. Za podpůrný úřad jedná jeho výkonný ředitel.
Článek 41
Jazykový režim
1. Na podpůrný úřad se vztahuje nařízení č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (13).
2. Aniž jsou dotčena rozhodnutí přijatá na základě článku 342 Smlouvy o fungování EU, vypracovávají se výroční souhrnná zpráva o činnosti podpůrného úřadu a jeho roční pracovní program, které jsou uvedeny v čl. 29 odst. 1 písm. c) a f), ve všech úředních jazycích orgánů Evropské unie.
3. Překlady nezbytné pro činnost podpůrného úřadu zajišťuje Překladatelské středisko pro instituce Evropské unie.
Článek 42
Přístup k dokumentům
1. Na dokumenty, které má podpůrný úřad k dispozici, se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001.
2. Do šesti měsíců ode dne prvního zasedání přijme správní rada prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1049/2001.
3. Proti rozhodnutím přijatým podpůrným úřadem podle článku 8 nařízení (ES) č. 1049/2001 lze podat stížnost k veřejnému ochránci práv nebo žalobu k Soudnímu dvoru Evropské unie, za podmínek stanovených v článcích 228 a 263 Smlouvy o fungování EU.
4. Na zpracování osobních údajů podpůrným úřadem se vztahuje nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 43
Bezpečnostní předpisy týkající se ochrany utajovaných skutečností a citlivých neutajovaných skutečností
1. Podpůrný úřad uplatňuje bezpečnostní zásady obsažené v rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom ze dne 29. listopadu 2001, kterým se mění její jednací řád (14), mimo jiné ustanovení týkající se výměny, zpracování a uchovávání utajovaných informací.
2. Podpůrný úřad rovněž uplatňuje bezpečnostní zásady, jež v oblasti zpracovávání neutajovaných citlivých informací přijala a provádí Komise.
Článek 44
Boj proti podvodům
1. V zájmu boje proti podvodům, úplatkářství a jakýmkoli jiným nedovoleným činnostem se na podpůrný úřad vztahuje bez omezení nařízení (ES) č. 1073/1999.
2. Podpůrný úřad přistoupí k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 a neprodleně vydá vhodné předpisy vztahující se na všechny zaměstnance podpůrného úřadu.
3. Rozhodnutí o financování a prováděcí dohody a nástroje z nich vyplývající výslovně stanoví, že Účetní dvůr a OLAF mohou v případě potřeby provádět kontroly na místě u příjemců finančních prostředků poskytnutých úřadem a činitelů odpovědných za přidělování těchto prostředků.
Článek 45
Odpovědnost
1. Smluvní odpovědnost podpůrného úřadu se řídí právem rozhodným pro dotčenou smlouvu.
2. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat na základě rozhodčí doložky obsažené ve smlouvě uzavřené podpůrným úřadem.
3. V případě mimosmluvní odpovědnosti nahradí podpůrný úřad v souladu s obecnými zásadami, které jsou společné právním řádům členských států, škodu způsobenou jeho útvary nebo jeho zaměstnanci při plnění svých úkolů.
4. Soudní dvůr Evropské unie je příslušný pro spory o náhradu škody uvedené v odstavci 3.
5. Osobní odpovědnost zaměstnanců vůči podpůrnému úřadu se řídí příslušnými ustanoveními služebního řádu.
Článek 46
Hodnocení a přezkum
1. Do 19. června 2014 zadá podpůrný úřad podle pokynů vydaných správní radou po dohodě s Komisí nezávislé externí hodnocení výsledků své činnosti. Toto hodnocení posoudí vliv podpůrného úřadu na praktickou spolupráci v oblasti azylu a na společný evropský azylový systém. Při hodnocení se patřičně zohlední pokrok, jehož bylo dosaženo v rámci mandátu podpůrného úřadu, a mimo jiné se posoudí, zda je pro zajištění účinné solidarity a sdílení odpovědnosti se členskými státy, které jsou vystaveny mimořádnému tlaku, potřeba dodatečných opatření. Hodnocení se zejména zabývá případnou potřebou upravit úkoly podpůrného úřadu, včetně finančních dopadů jakýchkoli úprav, a posuzuje rovněž vhodnost řídící struktury pro plnění úkolů podpůrného úřadu. Hodnocení bere v úvahu hlediska zúčastněných subjektů jak na úrovni Unie, tak na úrovni jednotlivých členských států.
2. Správní rada po dohodě s Komisí rozhodne o harmonogramu příštích hodnocení, přičemž vezme v úvahu výsledky hodnocení uvedeného v odstavci 1.
Článek 47
Správní kontroly
Činnost podpůrného úřadu podléhá kontrole veřejného ochránce práv v souladu s článkem 228 Smlouvy o fungování EU.
Článek 48
Spolupráce s Dánskem
Podpůrný úřad usnadní operativní spolupráci s Dánskem, včetně výměny informací a osvědčených postupů v oblastech, jimiž se zabývá.
Článek 49
Spolupráce se třetími a přidruženými zeměmi
1. Činnosti podpůrného úřadu se mohou jako pozorovatelé účastnit Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko. Budou přijata ujednání upřesňující zejména povahu, rozsah a způsob účasti těchto zemí na činnosti podpůrného úřadu. Součástí těchto ujednání jsou ustanovení týkající se účasti na iniciativách podpůrného úřadu, finančních příspěvků a zaměstnanců. Pokud jde o personální záležitosti, musí být tato ujednání v každém případě v souladu se služebním řádem.
2. V rámci politiky vnějších vztahů Unie usnadňuje podpůrný úřad po dohodě s Komisí a v rozsahu svého mandátu operativní spolupráci mezi členskými státy a třetími zeměmi, které nejsou uvedeny v odstavci 1, v oblastech své činnosti a v míře nezbytné pro plnění svých úkolů, přičemž může rovněž spolupracovat s orgány třetích zemí příslušnými pro technické aspekty oblastí upravených tímto nařízením v rámci pracovních ujednání uzavřených s těmito orgány v souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy o fungování EU.
Článek 50
Spolupráce podpůrného úřadu s UNHCR
Podpůrný úřad spolupracuje s UNHCR v oblastech, které upravuje toto nařízení, v rámci pracovních ujednání uzavřených s UNHCR. Pokud jde o podpůrný úřad, rozhoduje o pracovních ujednáních, včetně jejich dopadu na rozpočet, správní rada.
Správní rada může dále rozhodnout o tom, že podpůrný úřad může uvolnit finanční zdroje na pokrytí výdajů UNHCR souvisejících s činnostmi, jež nejsou stanoveny v pracovních ujednáních. Tyto činnosti tvoří součást vztahů založených na úzké spolupráci mezi podpůrným úřadem a UNHCR v souladu s tímto článkem a čl. 2 odst. 5, článkem 5 čl. 9 odst. 1, čl. 25 odst. 4 a čl. 32 odst. 2. V souladu s článkem 75 nařízení (ES, Euratom) č. 2343/2002 se použijí příslušná ustanovení finančního nařízení a prováděcích pravidel k němu.
Článek 51
Poradní fórum
1. Podpůrný úřad vede intenzivní dialog s příslušnými organizacemi občanské společnosti a příslušnými orgány působícími v oblasti azylové politiky na místní, regionální, státní, evropské nebo mezinárodní úrovni a za tímto účelem zřídí poradní fórum.
2. Poradní fórum je mechanismem k výměně informací a sdílení poznatků. Zajišťuje, že podpůrný úřad s příslušnými zúčastněnými subjekty vede intenzivní dialog.
3. Do činností poradního fóra se mohou zapojit příslušné zúčastněné subjekty v souladu s odstavcem 1. Podpůrný úřad se obrací na členy poradního fóra podle konkrétních potřeb, které se týkají prioritních oblastí činnosti podpůrného úřadu.
UNHCR je členem poradního fóra z titulu své funkce.
4. Podpůrný úřad vyzve poradní fórum zejména k tomu, aby:
a)
předkládalo správní radě připomínky k ročnímu pracovnímu programu, který má být přijat podle čl. 29 odst. 1 písm. f);
b)
zajišťovalo správní radě zpětnou vazbu a navrhovalo jí následná opatření týkající se výroční zprávy uvedené v čl. 29 odst. 1 písm. c) i výroční zprávy o situaci v oblasti azylu v Unii uvedené v čl. 12 odst. 1 a
c)
sdělovalo výkonnému řediteli a správní radě závěry a doporučení z konferencí, seminářů a zasedání, které jsou pro práci podpůrného úřadu důležité.
5. Poradní fórum se schází nejméně jednou ročně.
Článek 52
Spolupráce s Agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, Agenturou pro základní práva a dalšími subjekty Unie a mezinárodními organizacemi
Podpůrný úřad spolupracuje se subjekty Unie, jejichž činnost souvisí s jeho oblastí působnosti, zejména Agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, s Agenturou Evropské unie pro základní práva a s mezinárodními organizacemi působícími v oblastech, na které se vztahuje toto nařízení, a to v rámci pracovních ujednání uzavřených s těmito subjekty v souladu se Smlouvou o fungování EU a ustanoveními, jež se týkají jejich pravomocí.
Touto spoluprací vznikne součinnost mezi dotčenými subjekty a zamezí se zdvojování činnosti při plnění úkolů podle mandátů těchto subjektů.
Článek 53
Dohoda o sídle a provozní podmínky
V dohodě o sídle, kterou po schválení správní radou uzavře podpůrný úřad s hostitelským členským státem, se stanoví nezbytná opatření související s umístěním podpůrného úřadu v hostitelském členském státě a s prostory, které dá tento členský stát k dispozici, spolu se zvláštními pravidly, která se v hostitelském členském státě podpůrného úřadu vztahují na výkonného ředitele, členy správní rady, zaměstnance podpůrného úřadu a jejich rodinné příslušníky. Hostitelský členský stát, poskytne co nejlepší podmínky pro zajištění řádného fungování podpůrného úřadu, včetně vícejazyčné evropsky zaměřené školní výuky a vhodných dopravních spojení.
Článek 54
Zahájení činnosti podpůrného úřadu
Podpůrný úřad zahájí svou činnost v plném rozsahu do 19. června 2011.
Komise je odpovědná za zřízení a počáteční provoz podpůrného úřadu do doby, než bude mít podpůrný úřad provozní kapacitu k plnění vlastního rozpočtu.
Za tímto účelem:
-
může jako prozatímní ředitel působit úředník Komise, který bude plnit úkoly svěřené výkonnému řediteli podpůrného úřadu, dokud nepřevezme funkci výkonný ředitel po svém jmenování správní radou v souladu s článkem 30;
-
mohou úředníci Komise plnit úkoly svěřené podpůrnému úřadu pod vedením prozatímního ředitele nebo výkonného ředitele.
Prozatímní ředitel může schvalovat všechny platby kryté rozpočtovými prostředky podpůrného úřadu po schválení správní radou a může uzavírat smlouvy, včetně pracovních smluv se zaměstnanci, po přijetí plánu pracovních míst podpůrného úřadu.
Článek 55
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 19. května 2010.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 439/2010
av den 19 maj 2010
om inrättande av ett europeiskt stödkontor för asylfrågor
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 74 och 78.1 och 78.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och
av följande skäl:
(1)
Unionens politik för ett gemensamt europeiskt asylsystem syftar enligt Haagprogrammet till att inrätta ett gemensamt europeiskt asylområde med hjälp av effektiva, harmoniserade förfaranden som respekterar Europeiska unionens värderingar och humanitära tradition.
(2)
Tack vare införandet av gemensamma miniminormer har man på senare år gjort stora framsteg i arbetet med att inrätta ett gemensamt europeiskt asylsystem. Fortfarande kvarstår dock stora skillnader mellan medlemsstaterna när det gäller beviljande av internationellt skydd och formerna för det internationella skyddet. Dessa skillnader bör minskas.
(3)
I den strategiska plan för asylpolitiken som antogs i juni 2008 tillkännagav kommissionen att den skulle fortsätta utveckla det gemensamma europeiska asylsystemet genom att föreslå ändringar av befintlig lagstiftning för att öka harmoniseringen av gällande normer och genom att förstärka stödet för praktiskt samarbete mellan medlemsstaterna, i synnerhet genom ett lagstiftningsförslag om att inrätta ett europeiskt stödkontor för asylfrågor (stödkontoret), för att förbättra samordningen av medlemsstaternas operativa samarbete så att de gemensamma reglerna genomförs på ett effektivt sätt.
(4)
I den europeiska pakten för invandring och asyl som antogs i september 2008 erinrade Europeiska rådet högtidligt om att varje utlänning som utsätts för förföljelse har rätt att få hjälp och skydd på Europeiska unionens territorium i enlighet med Genèvekonventionen av den 28 juli 1951 angående flyktingars rättsliga ställning, såsom ändrad genom New York-protokollet av den 31 januari 1967, och andra tillämpliga överenskommelser. Europeiska rådet enades även uttryckligen om att stödkontoret skulle inrättas 2009.
(5)
Det praktiska samarbetet i asylfrågor syftar till att inom ramen för den europeiska lagstiftningen öka samstämmigheten mellan, och säkerställa kontinuerlig kvalitet i, medlemsstaternas beslutsprocesser i dessa frågor. Ett stort antal praktiska samarbetsåtgärder har redan vidtagits de senaste åren, främst genom antagandet av gemensamma metoder för hantering av information om ursprungsländer och inrättande av ett gemensamt europeiskt asylcurriculum.
(6)
Stödkontoret bör inrättas för att stärka och utveckla dessa samarbetsåtgärder. Stödkontoret bör beakta samarbetsåtgärderna och den erfarenhet som kan dras av dessa.
(7)
När det gäller medlemsstater vars asyl- och mottagningssystem är utsatta för särskilt och oproportionerligt starkt tryck, i synnerhet på grund av deras geografiska eller demografiska situation, bör stödkontoret stödja utvecklingen av solidaritet inom unionen för att främja bättre omplacering av människor som beviljats internationellt skydd mellan medlemsstater, samtidigt som man ser till att asyl- och mottagningssystemen inte missbrukas.
(8)
För att kunna sköta sitt mandat på bästa möjliga sätt bör stödkontoret vara oberoende i tekniska frågor och självbestämmande i rättsligt, administrativt och finansiellt hänseende. Därför bör stödkontoret vara ett unionsorgan som har ställning som juridisk person och utövar de genomförandebefogenheter som följer av denna förordning.
(9)
Stödkontoret bör agera i nära samarbete med medlemsstaternas myndigheter med ansvar för asylfrågor, med nationella invandrings- och asylmyndigheter och andra myndigheter och utnyttja deras kapacitet och sakkunskap samt med kommissionen. Medlemsstaterna bör samarbeta med stödkontoret för att se till att det kan utföra sitt mandat.
(10)
Stödkontoret bör också agera i nära samarbete med FN:s flyktingkommissariat och, i förekommande fall, med relevanta internationella organisationer för att dra nytta av deras stöd och sakkunskap. Med tanke på detta bör den roll som FN:s flyktingkommissariat samt andra relevanta internationella organisationer har erkännas fullt ut, och dessa organisationer bör fullt ut delta i stödkontorets arbete. Eventuella finansiella resurser som stödkontoret gör tillgängliga för FN:s flyktingkommissariat i enlighet med denna förordning bör inte leda till dubbel finansiering av flyktingskommissariatets verksamhet med andra internationella eller nationella källor.
(11)
Dessutom bör stödkontoret för att kunna fullgöra sitt uppdrag och i den omfattning som krävs för att den ska kunna utföra sina uppgifter samarbeta med andra unionsorgan, särskilt Europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (Frontex), inrättad genom rådets förordning (EG) nr 2007/2004 (2) och Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter, inrättad genom rådets förordning (EG) nr 168/2007 (3).
(12)
Stödkontoret bör också samordna verksamheten med det europeiska migrationsnätverket, upprättat genom rådets beslut 2008/381/EG (4), för att undvika dubbelarbete. Stödkontoret bör även upprätthålla en nära dialog med organisationer i det civila samhället i syfte att utbyta information och utbyta kunskaper på asylområdet.
(13)
Stödkontoret bör fungera som ett europeiskt kompetenscentrum för asylfrågor och ansvara för att underlätta, samordna och stärka det praktiska samarbetet mellan medlemsstaterna i asylfrågor i dess olika aspekter, så att medlemsstaterna lättare kan ge internationellt skydd till dem som har rätt till det, samtidigt som man i förekommande fall rättvist och effektivt bemöter dem som inte har rätt till internationellt skydd. Stödkontorets mandat bör omfatta tre huvudsakliga uppgifter, nämligen att bidra till genomförandet av det gemensamma europeiska asylsystemet, stödja det praktiska samarbetet mellan medlemsstaterna i asylfrågor och stödja medlemsstater som är utsatta för särskilt tryck.
(14)
Stödkontoret bör inte ha direkta eller indirekta befogenheter i samband med de beslut som myndigheterna i medlemsstaterna fattar om individuella ansökningar om internationellt skydd.
(15)
För att kunna ge och/eller samordna snabbt och effektivt operativt stöd till de medlemsstater där asyl- och mottagningssystemen är utsatta för särskilt tryck bör stödkontoret på begäran av de berörda medlemsstaterna samordna åtgärder för att stödja dessa medlemsstater, bland annat genom utplacering av asylstödgrupper bestående av asylexperter på deras territorier. Asylstödgrupperna ska särskilt bidra med sin sakkunskap när det gäller tolktjänster, information om ursprungsländerna samt kännedom om handläggning och hantering av asylärenden. Systemet med asylstödgrupper bör regleras av denna förordning för att garantera en effektiv utplacering av dessa grupper.
(16)
Stödkontoret bör utföra sitt uppdrag på ett sådant sätt att det kan fungera som ett referenscentrum genom sitt oberoende, den vetenskapliga och tekniska kvaliteten på dess stöd och information, öppenheten i dess förfaranden och arbetsmetoder, samt genom den omsorg med vilken det utför sina uppgifter.
(17)
För att effektivt kunna kontrollera stödkontorets arbete bör kommissionen och medlemsstaterna vara företrädda i stödkontorets styrelse. Styrelsen bör, om möjligt, bestå av de operativa cheferna för medlemsstaternas myndigheter med ansvar för asylfrågor eller av deras företrädare. Styrelsen bör ha de befogenheter som krävs, i synnerhet för att kunna fastställa budgeten, kontrollera budgetens genomförande, anta relevanta finansiella bestämmelser, utarbeta öppna förfaranden för stödkontorets beslutsfattande, anta årsrapporten om asylsituationen i unionen och tekniska dokument om genomförandet av unionens asylinstrument och utse en verkställande direktör, samt, i förekommande fall, en verkställande kommitté. För att FN:s flyktingkommissariat ska vara involverat fullt ut i stödkontorets arbete och med hänsyn tagen till dess sakkunskap i asylfrågor bör flyktingkommissariatet ha en representant i styrelsen, utan rösträtt.
(18)
Med hänsyn till den typ av uppgifter stödkontoret ska utföra och den roll dess verkställande direktör har samt i syfte att göra det möjligt för Europaparlamentet att anta ett yttrande om den utvalda kandidaten innan denne utses och även före en eventuell förlängning av dennes mandat, bör den verkställande direktören uppmanas att göra ett uttalande och besvara frågor inför Europaparlamentets ansvariga utskott. Den verkställande direktören bör även lägga fram årsrapporten för Europaparlamentet. Dessutom bör Europaparlamentet ha möjlighet att uppmana den verkställande direktören att rapportera om utförandet av sina uppgifter.
(19)
För att säkerställa stödkontorets fulla självbestämmande och oberoende, bör det ha en egen budget där intäkterna i huvudsak kommer från bidrag från unionen. Finansieringen av stödkontoret bör vara föremål för en överenskommelse inom budgetmyndigheten i enlighet med punkt 47 i det interinstitutionella avtalet mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen av den 17 maj 2006 om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning (5). Unionens budgetförfarande bör tillämpas på unionsbidraget och varje annat stöd som belastar Europeiska unionens allmänna budget. Granskningen av räkenskaperna bör utföras av revisionsrätten.
(20)
Stödkontoret bör samarbeta med myndigheter i tredjeländer med ansvar för asylfrågor och med internationella organisationer som är behöriga på de områden som omfattas av denna förordning samt med tredjeländer inom ramen för de avtal som slutits i enlighet med tillämpliga bestämmelser i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).
(21)
I enlighet med artikel 3 i protokollet om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och EUF-fördraget, har Förenade kungariket och Irland, genom skrivelser av den 18 maj 2009, meddelat att de önskar delta i antagandet och tillämpningen av denna förordning.
(22)
I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokollet om Danmarks ställning, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark.
(23)
Med hänsyn till att Danmark som medlemsstat hittills har bidragit till det praktiska samarbetet mellan medlemsstaterna på asylområdet bör stödkontoret underlätta operativt samarbete med Danmark. I detta syfte bör en dansk representant inbjudas att närvara vid alla möten i styrelsen, som också kan besluta att bjuda in danska observatörer till arbetsgruppernas möten, när så är lämpligt.
(24)
För att stödkontoret ska kunna utföra sitt uppdrag bör det stå öppet för deltagande av sådana länder som slutit avtal med unionen och därmed har antagit och tillämpar unionsrätten på det område som omfattas av denna förordning, särskilt Island, Liechtenstein, Norge och Schweiz. Stödkontoret bör också, efter överenskommelse med kommissionen, ha rätt att ingå avtal i enlighet med bestämmelserna i EU-fördraget med andra länder än de som slutit avtal med unionen och därmed har antagit och tillämpar unionsrätten. Stödkontoret bör dock under inga omständigheter utveckla en självständig yttre politik.
(25)
Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (6) (budgetförordningen), särskilt artikel 185, bör tillämpas på stödkontoret.
(26)
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) (7) bör utan inskränkningar vara tillämplig på stödkontoret, som bör ansluta sig till det interinstitutionella avtalet av den 25 maj 1999 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om interna utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (8)
(27)
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (9) bör tillämpas på stödkontoret.
(28)
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (10) bör tillämpas då stödkontoret behandlar personuppgifter.
(29)
De nödvändiga bestämmelserna om de lokaler som den medlemsstat där stödkontoret har sitt säte ska ställa till stödkontorets förfogande och de särskilda regler som ska tillämpas på stödkontorets anställda och på deras familjemedlemmar bör fastställas i ett avtal om säte. Värdmedlemsstaten bör dessutom garantera bästa möjliga verksamhetsvillkor för stödkontoret, även när det gäller transporter och skolgången för barn, för att det ska kunna locka till sig personal av hög kvalitet med största möjliga geografiska spridning.
(30)
Eftersom målen för denna förordning, nämligen behovet av att förbättra genomförandet av det gemensamma europeiska asylsystemet, att underlätta, samordna och stärka det praktiska samarbetet mellan medlemsstaterna i asylfrågor samt att lämna och/eller samordna tillhandahållande av operativt stöd till medlemsstater där asyl- och mottagningssystemen är utsatta för särskilt tryck, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
(31)
Denna förordning respekterar de grundläggande rättigheterna och iakttar de principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och förordningen bör tillämpas i enlighet med rätten till asyl som erkänns i artikel 18 i stadgan.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL 1
INRÄTTANDE AV OCH UPPDRAGET FÖR DET EUROPEISKA STÖDKONTORET FÖR ASYLFRÅGOR
Artikel 1
Inrättande av Europeiska stödkontoret för asylfrågor
Härmed inrättas ett europeiskt stödkontor för asylfrågor (stödkontoret) som ska bidra till genomförandet av det gemensamma europeiska asylsystemet, stärka det praktiska samarbetet mellan medlemsstaterna i asylfrågor och ge och/eller samordna operativt stöd till medlemsstater där asyl- och mottagningssystemen är utsatta för särskilt tryck.
Artikel 2
Stödkontorets uppdrag
1. Stödkontoret ska underlätta, samordna och stärka det praktiska samarbetet mellan medlemsstaterna i asylfrågor ur en mängd olika perspektiv i syfte att förbättra genomförandet av det gemensamma europeiska asylsystemet. I detta hänseende ska stödkontoret fullt ut vara engagerat i det gemensamma europeiska asylsystemets externa dimension.
2. Stödkontoret ska ge ändamålsenligt operativt stöd till medlemsstater där asyl- och mottagningssystemen är utsatta för särskilt tryck, och härvid utnyttja alla användbara resurser som står till dess förfogande, vilket kan inbegripa samordning av resurser som medlemsstaterna tillhandahåller enligt villkoren i denna förordning.
3. Stödkontoret ska tillhandahålla vetenskapligt och tekniskt stöd för unionens politik och lagstiftning på samtliga områden som direkt eller indirekt påverkar asylhanteringen så att det har möjlighet att ge det praktiska samarbetet i asylfrågor sitt fulla stöd och fullgöra sina uppgifter effektivt. Stödkontoret ska vara en oberoende källa till information om alla relevanta frågor på dessa områden.
4. Stödkontoret ska utföra sitt uppdrag på ett sådant sätt att det kan fungera som ett referenscentrum, genom sitt oberoende, den vetenskapliga och tekniska kvaliteten på den hjälp och information som det tillhandahåller, öppenheten i förfaranden och arbetsmetoder, den omsorg med vilken det utför sina uppgifter samt genom det datorstöd som behövs för att det ska kunna fullgöra sitt mandat.
5. Stödkontoret ska ha ett nära samarbete med medlemsstaternas myndigheter med ansvar för asylfrågor, med nationella invandrings- och asylmyndigheter och andra nationella myndigheter samt med kommissionen. Stödkontoret ska fullgöra sina uppgifter utan att det påverkar de uppgifter som anförtrotts andra berörda unionsorgan samt ha ett nära samarbete med dessa organ och med FN:s flyktingkommissariat.
6. Stödkontoret ska inte ha några befogenheter avseende de beslut som medlemsstaternas myndigheter med ansvar för asylfrågor fattar om individuella ansökningar om internationellt skydd.
KAPITEL 2
STÖDKONTORETS UPPGIFTER
AVSNITT 1
Stöd till praktiskt samarbete I asylfrågor
Artikel 3
Bästa praxis
Stödkontoret ska organisera, främja och samordna åtgärder som möjliggör informationsutbyte samt kartläggande och sammanställning av bästa praxis mellan medlemsstaterna i asylfrågor.
Artikel 4
Information om ursprungsländer
Stödkontoret ska organisera, främja och samordna åtgärder som avser information om ursprungsländerna, särskilt när det gäller följande:
a)
Insamling av relevant, tillförlitlig, korrekt och aktuell information om ursprungsländerna för personer som ansöker om internationellt skydd på ett transparent och opartiskt sätt genom att använda alla relevanta informationskällor, inbegripet information som insamlats från statliga, icke-statliga och internationella organisationer samt unionens institutioner och organ.
b)
Utarbetande av rapporter om ursprungsländerna på grundval av information som samlats in i enlighet med led a.
c)
Upprättande och vidareutveckling av en portal för insamling av information om ursprungsländerna samt underhåll av denna portal i syfte att garantera öppenhet i enlighet med de nödvändiga reglerna för tillgång till sådan information enligt artikel 42.
d)
Utarbetande av ett gemensamt format och en gemensam metod för att lägga fram, verifiera och använda information om ursprungsländer.
e)
Transparent analys av uppgifter som avser ursprungsländer i syfte att främja konvergens av bedömningskriterierna och i förekommande fall att utnyttja resultaten av möten i en eller flera arbetsgrupper. Den analysen ska inte syfta till att ge medlemsstaterna instruktioner för beviljande av eller avslag på ansökningar om internationellt skydd.
Artikel 5
Stöd till omplacering inom unionen av personer som omfattas av internationellt skydd
När det gäller medlemsstater vars asyl- och mottagningssystem är utsatta för särskilt och oproportionerligt starkt tryck, i synnerhet på grund av deras geografiska eller demografiska situation, ska stödkontoret främja, underlätta och samordna informationsutbyte och andra åtgärder som berör omplacering inom unionen. Omplacering inom unionen ska endast genomföras på överenskomna grunder mellan medlemsstaterna och med samtycke från den person som beviljats internationellt skydd samt i förekommande fall i samråd med FN:s flyktingkommissariat.
Artikel 6
Stöd till utbildning
1. Stödkontoret ska utforma och utveckla utbildning som ska vara tillgänglig för personer som arbetar inom alla nationella förvaltningar och domstolar samt vid nationella myndigheter med ansvar för asylfrågor i medlemsstaterna. Deltagande i utbildning ska inte inverka på nationella system och förfaranden.
Stödkontoret ska utveckla utbildningen i nära samarbete med medlemsstaternas myndigheter med ansvar för asylfrågor och, när så är lämpligt, dra nytta av den sakkunskap som finns vid akademiska institutioner och andra relevanta organisationer.
2. Stödkontoret ska utarbeta och vidareutveckla ett europeiskt asylcurriculum med beaktande av det befintliga unionssamarbetet på det området.
3. Den utbildning som stödkontoret erbjuder kan vara allmän, särskild eller tematisk och kan inbegripa metoder för att utbilda utbildarna.
4. Särskild eller tematisk utbildning om kunskaper och färdigheter på asylområdet ska inbegripa, men inte begränsas till, följande:
a)
Internationella mänskliga rättigheter och unionens regelverk på asylområdet, inklusive särskilda rättsliga frågor och frågor som avser rättspraxis.
b)
Frågor som rör behandling av asylansökningar som lämnas in av minderåriga och sårbara personer med särskilda behov.
c)
Intervjuteknik.
d)
Användning av läkarintyg och rättsliga rapporter i asylförfarandena.
e)
Frågor som rör framtagande och användning av information om ursprungsländerna.
f)
Mottagningsvillkoren med särskild uppmärksamhet på sårbara grupper och tortyroffer.
5. Den utbildning som erbjuds ska vara av hög kvalitet och ska fastställa huvudprinciper och bästa praxis i syfte att öka samstämmigheten mellan förvaltningsmetoder och beslut samt rättspraxis, med full respekt för de nationella domstolarnas oberoende.
6. För de experter som ingår i den reserv för asylinsatser som avses i artikel 15 ska stödkontoret ordna specialiserad utbildning som är relevant för deras uppgifter och funktioner samt genomföra regelbundna övningar med dessa experter enligt den tidsplan för specialiserad utbildning och övningar som anges i stödkontorets årliga arbetsprogram.
7. Stödkontoret får i samarbete med medlemsstaterna anordna utbildning på deras territorium.
Artikel 7
Stöd till det gemensamma europeiska asylsystemets externa dimension
Stödkontoret ska, efter överenskommelse med kommissionen, samordna informationsutbyte och andra åtgärder som avser genomförandet av instrument och mekanismer som gäller det gemensamma europeiska asylsystemets externa dimension.
Stödkontoret ska samordna informationsutbyte och andra åtgärder för vidarebosättning som vidtas av medlemsstaterna i syfte att tillgodose flyktingars behov av internationellt skydd i tredjeländer och visa solidaritet med värdländerna.
I enlighet med sitt mandat och i överensstämmelse med artikel 49 får stödkontoret samarbeta med behöriga myndigheter i tredjeländer om tekniska aspekter, särskilt när det gäller att främja och bistå vid kapacitetsuppbyggnad inom tredjeländernas egna asyl- och mottagningssystem samt genomföra regionala skyddsprogram och andra åtgärder som är relevanta för varaktiga lösningar.
AVSNITT 2
Stöd till medlemsstater som är utsatta för särskilt tryck
Artikel 8
Särskilt tryck på asyl- och mottagningssystem
Stödkontoret ska samordna och stödja gemensamma åtgärder för att bistå asyl- och mottagningssystem i medlemsstater som är utsatta för särskilt tryck som innebär exceptionellt starka och brådskande krav på deras mottagningsfaciliteter och asylsystem. Sådant tryck kan kännetecknas av plötslig ankomst av ett stort antal tredjelandsmedborgare som kan vara i behov av internationellt skydd eller på grund av medlemsstatens demografiska situation eller geografiska läge.
Artikel 9
Insamling och analys av information
1. För att kunna utvärdera behoven i de medlemsstater som är utsatta för särskilt tryck ska stödkontoret, särskilt på grundval av information som medlemsstaterna, FN:s flyktingkommissariat och i förekommande fall andra relevanta organisationer lämnat in till stödkontoret, samla in relevant information för fastställande, utarbetande och utformning av krisåtgärder som avses i artikel 10 för att hantera detta tryck.
2. Stödkontoret ska, på grundval av uppgifter från medlemsstater som är utsatta för särskilt tryck, systematiskt identifiera, samla in och analysera information beträffande tillgängliga strukturer och personalresurser, särskilt för översättning och tolkning, information om ursprungsländerna och om bistånd vid handläggning och hantering av asylfall samt asylkapaciteten i de medlemsstater som är utsatta för särskilt tryck, i syfte att främja ett snabbt och tillförlitligt ömsesidigt informationsutbyte mellan de olika medlemsstaternas myndigheter med ansvar för asylfrågor.
3. Stödkontoret ska analysera uppgifter om varje plötslig ankomst av ett stort antal tredjelandsmedborgare som kan förorsaka särskilt tryck på nationella asyl- och mottagningssystem samt säkerställa snabbt utbyte av relevant information mellan medlemsstaterna och kommissionen. Stödkontoret ska använda befintliga system och mekanismer för att förvarna och vid behov inrätta ett varningssystem för sina egna syften.
Artikel 10
Stödåtgärder till medlemsstaterna
På begäran av de berörda medlemsstaterna ska stödkontoret samordna åtgärder för att stödja medlemsstater där asyl- och mottagningssystemen är utsatta för särskilt tryck, och bland annat samordna
a)
åtgärder till förmån för medlemsstater som är utsatta för särskilt tryck, för att underlätta en första analys av de asylansökningar som behandlas av de behöriga nationella myndigheterna,
b)
åtgärder som ska göra det möjligt för den medlemsstat som är utsatt för särskilt tryck att snabbt göra lämpliga mottagningsresurser tillgängliga, särskilt nödbostäder, transport och läkarvård,
c)
asylstödgrupperna, vilkas arbetssätt fastställs i kapitel 3.
AVSNITT 3
Bidrag till genomförandet av det gemensamma europeiska asylsystemet
Artikel 11
Insamling och utbyte av information
1. Stödkontoret ska anordna, samordna och främja informationsutbyte mellan medlemsstaternas myndigheter med ansvar för asylfrågor samt mellan kommissionen och medlemsstaternas myndigheter med ansvar för asylfrågor såvitt avser genomförandet av de instrument som omfattas av unionens regelverk på asylområdet. I detta syfte får stödkontoret, bland annat med hjälp av befintliga arrangemang, upprätta databaser med faktauppgifter, rättsliga uppgifter och uppgifter om rättspraxis avseende asylinstrument på nationell, unions- och internationell nivå. Utan att detta påverkar stödkontorets verksamhet i enlighet med artiklarna 15 och 16, får inga personuppgifter lagras i sådana databaser, om inte stödkontoret har erhållit uppgifterna från handlingar som är tillgängliga för allmänheten.
2. Stödkontoret ska särskilt samla in information om
a)
nationella förvaltningars och myndigheters behandling av ansökningar om internationellt skydd,
b)
nationell rätt och rättslig utveckling på asylområdet, inklusive rättspraxis.
Artikel 12
Rapporter och andra handlingar som stödkontoret utarbetar
1. Stödkontoret ska årligen utarbeta en rapport om asylsituationen i unionen, med vederbörlig hänsyn till redan tillgänglig information från andra relevanta källor. I denna rapport ska stödkontoret bland annat utvärdera resultatet av de åtgärder som vidtagits med stöd av denna förordning och göra en övergripande jämförande analys av dem i syfte att förbättra det gemensamma europeiska asylsystemets kvalitet, samstämmighet och effektivitet.
2. I enlighet med sitt arbetsprogram eller på begäran av styrelsen eller kommissionen får stödkontoret, med vederbörlig hänsyn till åsikter som medlemsstaterna eller Europaparlamentet gett uttryck för, i nära samarbete med sina arbetsgrupper och kommissionen anta tekniska dokument om genomförandet av unionens asylinstrument, till exempel riktlinjer och handledningar. När sådana tekniska dokument innehåller hänvisningar till frågor som rör internationell flyktingrätt ska vederbörlig hänsyn tas till relevanta riktlinjer från FN:s flyktingkommissariat. Dokumenten ska inte syfta till att ge medlemsstaterna instruktioner för beviljande av eller avslag på ansökningar om internationellt skydd.
KAPITEL 3
ASYLSTÖDGRUPPER
Artikel 13
Samordning
1. En eller flera medlemsstater som är utsatta för särskilt tryck får begära att stödkontoret placerar ut en asylstödgrupp. Den eller de begärande medlemsstaterna ska i synnerhet ge en beskrivning av situationen, ange syftet med sin begäran om utplacering och specificera beräknade behov för utplaceringen, i enlighet med artikel 18.1.
2. Som svar på denna begäran får stödkontoret samordna nödvändigt tekniskt och operativt stöd till den eller de begärande medlemsstaterna samt utplaceringen av en asylstödgrupp för en viss tid på den eller de medlemsstaternas territorium på grundval av en operativ plan enligt artikel 18.
Artikel 14
Tekniskt bistånd
Asylstödgrupperna ska bidra med sakkunskap i enlighet med vad som överenskommits i den operativa plan som avses i artikel 18, särskilt i fråga om tolktjänster, information om ursprungsländerna och kunskaper om handläggning och hantering av asylärenden inom ramen för de åtgärder till stöd för medlemsstaterna som avses i artikel 10.
Artikel 15
Reserv för asylinsatser
1. På förslag av den verkställande direktören ska styrelsen med tre fjärdedels majoritet av de röstberättigade ledamöterna besluta om profilerna för och det totala antalet experter i asylstödgrupperna (reserv för asylinsatser). Inom reserven för asylinsatser ska stödkontoret upprätta en förteckning över tolkar. Samma förfarande ska tillämpas på alla efterföljande ändringar av profilerna och det totala antalet experter i reserven för asylinsatser.
2. Medlemsstaterna ska bidra till reserven för asylinsatser genom en nationell expertreserv på grundval av de fastställda profilerna samt utse experter som motsvarar de profiler som krävs.
Medlemsstaterna ska hjälpa stödkontoret att finna tolkar till tolkförteckningen.
Medlemsstaterna får välja mellan att utplacera tolkar eller att ställa dem till förfogande genom videokonferens.
Artikel 16
Utplacering
1. Hemmedlemsstatens självbestämmanderätt avseende beslutet om antalet experter och deras profil (den nationella reserven) samt utplaceringens längd ska inte påverkas. Medlemsstaterna ska ställa dessa experter till förfogande för utplacering på stödkontorets begäran, såvida de inte befinner sig i en situation som allvarligt påverkar fullgörandet av nationella uppgifter, till exempel att personalstyrkan inte räcker till för att utföra förfarandena för fastställande av statusen för de personer som ansöker om internationellt skydd. Medlemsstaterna ska så snart som möjligt, om stödkontoret så begär, meddela antal, namn och profiler på de experter i deras nationella reserv som så snart som möjligt kan ställas till förfogande för en asylstödgrupp.
2. Den verkställande direktören ska, när denne bestämmer vilken sammansättning en asylstödgrupp ska ha, beakta de särskilda omständigheter som den begärande medlemsstaten står inför. Asylstödgruppen ska sättas samman i enlighet med den operativa plan som avses i artikel 18.
Artikel 17
Förfarande för beslut om utplacering
1. Den verkställande direktören får vid behov skicka ut experter från stödkontoret för att bedöma situationen i den begärande medlemsstaten.
2. Den verkställande direktören ska omedelbart underrätta styrelsen om en begäran om utplacering av asylstödgrupper inkommer.
3. Den verkställande direktören ska fatta beslut beträffande en begäran om utplacering av asylstödgrupper snarast möjligt och senast inom fem arbetsdagar från och med den dag då begäran mottogs. Den verkställande direktören ska samtidigt skriftligen underrätta den begärande medlemsstaten och styrelsen om beslutet, med angivande av de huvudsakliga skälen.
4. Om den verkställande direktören beslutar att placera ut en eller flera asylstödgrupper ska stödkontoret och den begärande medlemsstaten omedelbart upprätta en operativ plan i enlighet med artikel 18.
5. Den verkställande direktören ska, så snart som den operativa planen antagits, underrätta de medlemsstater som bidrar med experter om det antal och de profiler som krävs. Denna underrättelse ska lämnas skriftligen till de nationella kontaktpunkter som avses i artikel 19 och ange vilken dag utplaceringen planeras äga rum. Kontaktpunkterna ska även erhålla en kopia av den operativa planen.
6. Om den verkställande direktören är frånvarande eller har förhinder ska besluten om utplacering av asylstödgrupper fattas av den enhetschef som ersätter den verkställande direktören.
Artikel 18
Operativ plan
1. Den verkställande direktören och den begärande medlemsstaten ska enas om en operativ plan i vilken de närmare villkoren för utplaceringen av asylstödgrupperna ska anges. Den operativa planen ska innehålla följande:
a)
En beskrivning av situationen med uppgifter om utplaceringens upplägg och syften, inklusive det operativa målet.
b)
Utplaceringens beräknade varaktighet.
c)
Det geografiska ansvarsområde i den begärande medlemsstat där asylstödgrupperna kommer att placeras ut.
d)
En beskrivning av uppgifterna samt särskilda instruktioner för asylstödgruppernas medlemmar, bland annat om vilka databaser de får göra sökningar i och vilken utrustning de får använda i den begärande medlemsstaten.
e)
Asylstödgruppernas sammansättning.
2. Den operativa planen får ändras eller anpassas endast med den verkställande direktörens och den begärande medlemsstatens godkännande. Stödkontoret ska omedelbart skicka en kopia av den ändrade eller anpassade operativa planen till de deltagande medlemsstaterna.
Artikel 19
Nationell kontaktpunkt
Varje medlemsstat ska utse en nationell kontaktpunkt som ska ansvara för kontakterna med stödkontoret om alla frågor som rör asylstödgrupperna.
Artikel 20
Unionens kontaktpunkt
1. Den verkställande direktören ska utse en eller flera av stödkontorets experter, som ska fungera som unionens kontaktpunkt för samordning. Den verkställande direktören ska underrätta värdmedlemsstaten om vilka personer som utsetts.
2. Unionens kontaktpunkt ska agera för stödkontorets räkning i allt som rör utplacering av asylstödgrupperna. Unionens kontaktpunkt ska särskilt
a)
fungera som förbindelselänk mellan stödkontoret och värdmedlemsstaten,
b)
fungera som förbindelselänk mellan stödkontoret och medlemmarna av asylstödgrupperna samt för stödkontorets räkning tillhandahålla stöd i alla frågor som rör villkoren för utplacering av asylstödgrupperna,
c)
övervaka att den operativa planen genomförs korrekt, och
d)
rapportera till stödkontoret om alla aspekter av utplaceringen av asylstödgrupper.
3. Den verkställande direktören får bemyndiga kontaktpunkten att bidra till att lösa tvister som avser genomförandet av den operativa planen och utplaceringen av asylstödgrupper.
4. När unionens kontaktpunkt utför sina uppgifter ska denne ta emot instruktioner endast från stödkontoret.
Artikel 21
Civilrättsligt ansvar
1. När medlemmar i en asylstödgrupp tjänstgör i en värdmedlemsstat ska den medlemsstaten i enlighet med sin nationella lagstiftning ansvara för alla skador som orsakas av dem under tjänsteutövningen.
2. Om sådan skada orsakats av grov vårdslöshet eller avsiktlig försummelse får värdmedlemsstaten begära att hemmedlemsstaten ersätter värdmedlemsstaten för belopp som den har betalat ut för att gottgöra offren eller de personer som på offrens vägnar har rätt till ersättning.
3. Utan att det påverkar utövandet av dess rättigheter gentemot tredje part ska varje medlemsstat avstå från att från värdmedlemsstaten eller någon annan medlemsstat begära gottgörelse för sådan skada som den vållats, om skadan inte orsakades av grov vårdslöshet eller avsiktlig försummelse.
4. Varje tvist mellan medlemsstater som rör tillämpningen av punkterna 2 och 3 i denna artikel och som inte kan regleras genom förhandlingar mellan dem ska av dem hänskjutas till domstolen i enlighet med artikel 273 i EUF-fördraget.
5. Utan att det påverkar utövandet av stödkontorets rättigheter gentemot tredje part ska kostnader för skador på stödkontorets utrustning under utplaceringen betalas av stödkontoret, om skadan inte orsakades av grov vårdslöshet eller avsiktlig försummelse.
Artikel 22
Straffrättsligt ansvar
Under utplaceringen av en asylstödgrupp ska medlemmarna i asylstödgruppen behandlas på samma sätt som värdmedlemsstatens tjänstemän när det gäller straffbara gärningar som eventuellt begås mot dem eller av dem.
Artikel 23
Kostnader
När medlemsstaterna ställer sina experter till förfogande för utplacering i asylstödgrupperna ska stödkontoret täcka kostnader för följande:
a)
Resan från hemmedlemsstaten till värdmedlemsstaten samt för resan från värdmedlemsstaten till hemmedlemsstaten.
b)
Vaccinering.
c)
Det särskilda försäkringsskydd som krävs.
d)
Hälso- och sjukvård.
e)
Dagtraktamente, inklusive boende.
f)
Stödkontorets tekniska utrustning.
g)
Experters arvoden.
KAPITEL 4
STÖDKONTORETS ORGANISATION
Artikel 24
Stödkontorets lednings- och förvaltningsstruktur
Stödkontoret ska ha följande lednings- och förvaltningsstruktur:
a)
En styrelse.
b)
En verkställande direktör och stödkontorets personal.
Stödkontorets lednings- och förvaltningsstruktur får omfatta en verkställande kommitté, om denna inrättas i enlighet med artikel 29.2.
Artikel 25
Styrelsens sammansättning
1. Varje medlemsstat för vilken denna förordning är bindande ska utnämna en styrelseledamot och kommissionen ska utnämna två styrelseledamöter.
2. En suppleant får företräda eller åtfölja varje styrelseledamot. När suppleanten åtföljer en ledamot får suppleanten inte rösta.
3. Ledamöterna av styrelsen ska utses på grundval av sin erfarenhet, sitt yrkesmässiga ansvar och sin höga kompetens i asylfrågor.
4. En företrädare för FN:s flyktingkommissariat ska vara ledamot utan rösträtt i styrelsen.
5. Styrelseledamöterna ska utses för tre år. Denna period får förlängas. När ledamöternas mandatperiod går ut eller om de avgår, ska de kvarstå tills deras mandat har förnyats eller de har ersatts.
Artikel 26
Styrelsens ordförande
1. Styrelsen ska välja en ordförande och en vice ordförande bland sina röstberättigade ledamöter. Vice ordföranden ska automatiskt ersätta ordföranden om denne inte kan utföra sina uppgifter.
2. Mandatperioden för ordföranden och vice ordföranden ska vara tre år och får förlängas endast en gång. Om en ordförandes eller vice ordförandes uppdrag som styrelseledamot emellertid upphör någon gång under mandatperioden upphör också mandatperioden automatiskt vid denna tidpunkt.
Artikel 27
Styrelsemöten
1. Styrelsens ordförande ska sammankalla till styrelsemöten. Den verkställande direktören ska delta i mötena. Företrädaren för FN:s flyktingkommissariat ska delta i mötet när styrelsen utför de uppgifter som föreskrivs i artikel 29.1 b, h, i, j och m och 29.2, och när styrelsen beslutar att ställa medel till förfogande för att finansiera den verksamhet som ger stödkontoret möjlighet att utnyttja flyktingkommissariatets sakkunskap i asylfrågor enligt artikel 50.
2. Styrelsen ska ha minst två ordinarie möten per år. Dessutom ska den sammanträda på ordförandens initiativ eller på begäran av en tredjedel av ledamöterna.
3. Styrelsen får bjuda in personer vars synpunkter kan vara av intresse som observatörer till sina möten.
Danmark ska bjudas in att delta i styrelsemötena.
4. Styrelseledamöterna får, om annat inte följer av bestämmelserna i styrelsens arbetsordning, biträdas av rådgivare eller experter.
5. Stödkontoret ska tillhandahålla styrelsens sekretariat.
Artikel 28
Röstning
1. Om inte annat anges ska styrelsen fatta sina beslut med absolut majoritet av sina ledamöter som är röstberättigade. Varje röstberättigad ledamot har en röst. I en ledamots frånvaro ska suppleanten ha rätt att utöva ledamotens rösträtt.
2. Den verkställande direktören får inte rösta.
3. Ordföranden har rösträtt.
4. De medlemsstater som inte fullt ut deltar i unionens regelverk på asylområdet får inte delta i omröstningen när styrelsen fattar beslut som omfattas av artikel 29.1 e och det berörda tekniska dokumentet uteslutande avser ett unionsinstrument om asyl som dessa medlemsstater inte är bundna av.
5. Närmare bestämmelser om röstningsförfarandena ska fastställas i styrelsens arbetsordning, särskilt på vilka villkor en ledamot får agera på en annan ledamots vägnar och vid behov eventuella krav på beslutförhet.
Artikel 29
Styrelsens uppgifter
1. Styrelsen ska se till att stödkontoret utför de uppgifter det anförtrotts. Styrelsen är stödkontorets organ för planering och övervakning. Den ska särskilt göra följande:
a)
Fastställa sin arbetsordning med tre fjärdedels majoritet av sina röstberättigade ledamöter efter yttrande från kommissionen.
b)
Utse den verkställande direktören i enlighet med artikel 30, vidta disciplinåtgärder gentemot den verkställande direktören och vid behov avstänga eller avsätta denne.
c)
Anta en årlig allmän rapport om stödkontorets verksamhet och senast den 15 juni följande år skicka den till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och revisionsrätten. Den årliga allmänna rapporten ska offentliggöras.
d)
Anta en årlig rapport om asylsituationen i unionen i enlighet med artikel 12.1. Rapporten ska överlämnas till Europaparlamentet. Rådet och kommissionen får begära att rapporten ska överlämnas även till dem.
e)
Anta de tekniska dokument som avses i artikel 12.2.
f)
Senast den 30 september varje år, med tre fjärdedels majoritet av sina röstberättigade ledamöter, på grundval av ett utkast som lagts fram av den verkställande direktören och efter att ha erhållit kommissionens yttrande, anta stödkontorets arbetsprogram för det följande året och skicka det till Europaparlamentet, rådet och kommissionen. Det arbetsprogrammet ska antas i enlighet med unionens årliga budgetförfarande och unionens lagstiftningsprogram på asylområdet.
g)
Utföra sina uppgifter avseende stödkontorets budget i enlighet med kapitel 5.
h)
Anta tillämpningsföreskrifter för förordning (EG) nr 1049/2001, i enlighet med artikel 42 i den här förordningen.
i)
Anta stödkontorets personalpolitik i enlighet med artikel 38.
j)
Anta en flerårig plan för personalpolitiken efter att ha inhämtat kommissionens yttrande.
k)
Fatta alla beslut för genomförande av stödkontorets mandat enligt denna förordning.
l)
Fatta alla beslut som avser inrättande och vid behov utformning av informationssystem som föreskrivs i denna förordning, framför allt den informationsportal som avses i artikel 4 c.
m)
Fatta alla beslut som avser upprättande och vid behov ändringar av interna arbetsstrukturer för stödkontoret.
2. Styrelsen får inrätta en verkställande kommitté för att bistå den och verkställande direktören vid utarbetandet av beslut, arbetsprogram och åtgärder som ska antas av styrelsens och vid behov i brådskande fall fatta vissa interimistiska beslut på styrelsens vägnar.
Den verkställande kommittén ska bestå av åtta ledamöter som ska utses bland styrelseledamöterna, däribland en av styrelseledamöterna från kommissionen. Den verkställande kommitténs ledamöter ska utses för samma tid som styrelseledamöterna.
Företrädare för FN:s flyktingkommissariat och personer vars synpunkter kan vara av intresse får på den verkställande kommitténs begäran delta utan rösträtt i kommitténs arbete.
Stödkontoret ska fastställa reglerna för den verkställande kommitténs verksamhet i sin arbetsordning och offentliggöra dem.
Artikel 30
Utnämning av verkställande direktör
1. Den verkställande direktören ska utses av styrelsen för en mandatperiod på fem år bland de lämpliga kandidater som identifierats vid ett allmänt uttagningsprov anordnat av kommissionen. Detta uttagningsförfarande innefattar offentliggörande av en intresseanmälan i Europeiska unionens officiella tidning och på övriga sätt. Styrelsen får kräva ett förnyat förfarande om den inte är nöjd med de kandidater som valts ut i den första förteckningen. Den verkställande direktören ska utses på grundval av sina personliga meriter, sin erfarenhet av asylfrågor och sin administrations- och förvaltningskapacitet. Den sökande som styrelsen förordar ska före utnämningen bli ombedd att avlägga en förklaring inför det eller de ansvariga utskotten i Europaparlamentet och besvara frågor från utskottsledamöterna.
Efter den förklaringen får Europaparlamentet anta ett yttrande om den utvalda kandidaten. Styrelsen ska underrätta Europaparlamentet om på vilket sätt det yttrandet beaktas. Yttrandet ska behandlas som personligt och konfidentiellt fram till dess att kandidaten utnämns.
Under de nio sista månaderna av den verkställande direktörens mandatperiod på fem år ska kommissionen göra en utvärdering som särskilt ska gälla
-
den verkställande direktörens arbete, och
-
stödkontorets uppgifter och behov för de kommande åren.
2. Styrelsen får med beaktande av utvärderingen, förlänga den verkställande direktörens mandatperiod en gång med högst tre år, men enbart ifall en sådan förlängning kan motiveras av stödkontorets uppdrag och åtaganden.
3. Styrelsen ska underrätta Europaparlamentet om sin avsikt att förlänga den verkställande direktörens mandatperiod. Månaden före en sådan förlängning av mandatperioden ska den verkställande direktören bli ombedd att avlägga en förklaring inför det eller de ansvariga utskotten i Europaparlamentet och besvara frågor från utskottsledamöterna.
Artikel 31
Den verkställande direktörens uppgifter
1. Stödkontoret ska ledas av den verkställande direktören, som ska vara oavhängig vid fullgörandet av sina uppgifter. Den verkställande direktören är ansvarig för sin verksamhet inför styrelsen.
2. Utan att det påverkar befogenheterna för kommissionen, styrelsen eller den verkställande kommittén, om den har inrättats, får den verkställande direktören varken begära eller ta emot instruktioner från någon regering eller något annat organ.
3. Den verkställande direktören ska på uppmaning rapportera till Europaparlamentet om utförandet av sina uppgifter. Rådet får uppmana den verkställande direktören att rapportera om uppgifternas utförande.
4. Den verkställande direktören ska vara stödkontorets legala ställföreträdare
5. Den verkställande direktören får biträdas av en eller flera enhetschefer. Om den verkställande direktören är frånvarande eller har förhinder ska denne ersättas av en enhetschef.
6. Den verkställande direktören ska ansvara för stödkontorets administrativa ledning och för utförandet av de uppgifter som stödkontoret tilldelas i denna förordning. Den verkställande direktören ska i synnerhet ha ansvaret för följande:
a)
Ombesörja stödkontorets löpande administration.
b)
Upprätta arbetsprogram för stödkontoret efter att ha inhämtat kommissionens yttrande.
c)
Genomföra arbetsprogrammen och styrelsens beslut.
d)
Utarbeta rapporter om ursprungsländerna i enlighet med artikel 4 b.
e)
Utarbeta förslaget till budgetordning för stödkontoret, som ska antas av styrelsen i enlighet med artikel 37, samt genomförandebestämmelserna för denna budget.
f)
Utarbeta förslaget till inkomst- och utgiftsberäkning för stödkontoret och genomförandet av stödkontorets budget.
g)
Utöva de befogenheter som anges i artikel 38 när det gäller stödkontorets personal.
h)
Fatta alla beslut om förvaltningen av de informationssystem som föreskrivs i denna förordning, framför allt den informationsportal som avses i artikel 4 c.
i)
Fatta alla beslut om förvaltningen av stödkontorets interna strukturer.
j)
Samordningen av och verksamheten för det rådgivande forum som avses i artikel 51. Den verkställande direktören ska därför i samråd med relevanta organisationer i det civila samhället först fastställa en plan för inrättandet av det rådgivande forumet. Den verkställande direktören ska efter sitt formella tillträdande i samråd med det rådgivande forumet fastställa en verksamhetsplan som ska innehålla regler om hur ofta och med vilken inriktning samrådet ska ske och de organisatoriska mekanismer som krävs för att genomföra artikel 51. En överenskommelse ska även träffas om tydliga kriterier för deltagande i det rådgivande forumet.
Artikel 32
Arbetsgrupper
1. Inom ramen för sitt mandat enligt denna förordning får stödkontoret inrätta arbetsgrupper bestående av experter från behöriga myndigheter i medlemsstaterna som är verksamma inom asylsektorn, inbegripet domare. Stödkontoret ska inrätta arbetsgrupper för de ändamål som anges i artiklarna 4 e och 12.2. Experterna får ersättas av suppleanter, som ska utses vid samma tillfälle.
2. Kommissionen har rätt att delta i arbetsgrupperna. Företrädare för FN:s flyktingkommissariat får delta i arbetsgruppernas alla möten, helt eller delvis beroende på de behandlade frågornas karaktär.
3. Arbetsgruppen får till mötena bjuda personer vars synpunkter kan vara av intresse, inbegripet företrädare för det civila samhället som är verksamma inom asylområdet.
KAPITEL 5
FINANSIELLA BESTÄMMELSER
Artikel 33
Budget
1. Stödkontorets alla inkomster och utgifter ska beräknas för varje budgetår, som ska motsvara kalenderåret, och ska redovisas i stödkontorets budget.
2. Inkomster och utgifter i stödkontorets budget ska balansera varandra.
3. Utan att det påverkar andra medel ska stödkontorets inkomster inbegripa
a)
ett bidrag från unionen som finns infört i Europeiska unionens allmänna budget,
b)
eventuella frivilliga bidrag från medlemsstaterna,
c)
avgifter som tas ut för publikationer och andra tjänster som stödkontoret tillhandahåller,
d)
ett bidrag från de associerade länderna.
4. Stödkontorets utgifter ska omfatta personalens löner, kostnader för administration och infrastruktur samt driftskostnader.
Artikel 34
Budgetprocess
1. Varje år ska den verkställande direktören göra en preliminär beräkning av stödkontorets intäkter och utgifter för påföljande räkenskapsår inklusive tjänsteförteckningen och skicka denna till styrelsen.
2. På grundval av detta utkast ska styrelsen göra en preliminär beräkning av stödkontorets inkomster och utgifter för påföljande budgetår.
3. Den preliminära beräkningen av stödkontorets inkomster och utgifter ska skickas till kommissionen senast den 10 februari varje år. Senast den 31 mars ska styrelsen skicka ett slutligt utkast av beräkningen till kommissionen, som även ska omfatta ett utkast till tjänsteförteckning.
4. Kommissionen ska skicka beräkningen av inkomster och utgifter till Europaparlamentet och rådet (budgetmyndigheten) tillsammans med utkastet till Europeiska unionens allmänna budget.
5. På grundval av beräkningen ska kommissionen i utkastet till Europeiska unionens allmänna budget ta upp de medel som den betraktar som nödvändiga med tanke på tjänsteförteckningen och storleken på det bidrag som ska belasta den allmänna budgeten, och som den ska förelägga budgetmyndigheten enligt artiklarna 313 och 314 i EUF-fördraget.
6. Budgetmyndigheten ska bevilja anslagen för bidraget till stödkontoret.
7. Budgetmyndigheten ska anta stödkontorets tjänsteförteckning.
8. Stödkontorets budget ska antas av styrelsen. Den blir slutlig när Europeiska unionens allmänna budget slutgiltigt har antagits. Vid behov ska den anpassas i enlighet med detta.
9. Styrelsen ska så snart som möjligt underrätta budgetmyndigheten om att den har för avsikt att genomföra eventuella projekt som kan få betydande konsekvenser för finansieringen av dess budget, särskilt projekt som rör fast egendom som exempelvis hyra eller köp av byggnader. Den ska underrätta kommissionen om detta.
10. Om en av budgetmyndighetens parter har meddelat sin avsikt att avge ett yttrande, ska den skicka sitt yttrande till styrelsen inom sex veckor från och med dagen för meddelandet om projektet.
Artikel 35
Genomförande av budgeten
1. Den verkställande direktören ska genomföra stödkontorets budget.
2. Den verkställande direktören ska varje år till budgetmyndigheten skicka alla uppgifter som rör resultatet av utvärderingsförfarandena.
Artikel 36
Redovisning och förfarande för att bevilja ansvarsfrihet
1. Senast den 1 mars efter utgången av varje budgetår ska stödkontorets räkenskapsförare förse kommissionens räkenskapsförare med de preliminära räkenskaperna och en rapport om budgetförvaltningen och den finansiella förvaltningen under budgetåret. Kommissionens räkenskapsförare ska konsolidera institutionernas och de decentraliserade organens preliminära räkenskaper i enlighet med artikel 128 i budgetförordningen.
2. Senast den 31 mars efter utgången av varje budgetår ska kommissionens räkenskapsförare till revisionsrätten skicka de preliminära räkenskaperna samt en rapport om budgetförvaltningen och den finansiella förvaltningen under budgetåret. Rapporten om budgetförvaltningen och den finansiella förvaltningen ska också skickas till Europaparlamentet och rådet.
3. Efter det att revisionsrättens synpunkter på stödkontorets preliminära redovisning enligt bestämmelserna i artikel 129 i budgetförordningen inkommit, ska den verkställande direktören på eget ansvar upprätta stödkontorets slutliga redovisning och översända den till styrelsen för yttrande.
4. Styrelsen ska avge ett yttrande om stödkontorets slutliga redovisning.
5. Senast den 1 juli efter utgången av varje budgetår ska den verkställande direktören skicka de slutliga räkenskaperna, tillsammans med styrelsens yttrande, till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och revisionsrätten.
6. De slutliga räkenskaperna ska offentliggöras.
7. Senast den 30 september ska den verkställande direktören besvara revisionsrättens synpunkter. Denne ska även skicka detta svar till styrelsen.
8. Den verkställande direktören ska på Europaparlamentets begäran förelägga detta alla uppgifter som behövs för att förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet för det berörda budgetåret ska fungera väl, i enlighet med artikel 146.3 i budgetförordningen.
9. Europaparlamentet ska före den 15 maj år n + 2 på rekommendation av rådet, som ska fatta beslut med kvalificerad majoritet, bevilja den verkställande direktören ansvarsfrihet för budgetens genomförande år n.
Artikel 37
Budgetförordning
Budgetförordningen för stödkontoret ska antas av styrelsen efter samråd med kommissionen. Den får avvika från kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2343/2002 av den 19 november 2002 med rambudgetförordning för de unionsorgan som avses i artikel 185 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (11) endast om stödkontorets särskilda förvaltningsbehov kräver detta, och efter att kommissionen gett sitt förhandsgodkännande.
KAPITEL 6
PERSONALBESTÄMMELSER
Artikel 38
Personal
1. Tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna, anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna som föreskrivs i förordning (EEG, Euratom EKSG) nr 259/68 (12), (tjänsteföreskrifterna) och bestämmelser som antagits gemensamt av unionens institutioner för tillämpningen av dessa tjänsteföreskrifter och anställningsvillkor ska tillämpas påför stödkontorets personal, inbegripet den verkställande direktören.
2. Styrelsen ska efter överenskommelse med kommissionen anta de nödvändiga genomförandeåtgärder som avses i artikel 110 i tjänsteföreskrifterna.
3. Stödkontoret ska gentemot sin egen personal ha de befogenheter som enligt tjänsteföreskrifterna tillkommer tillsättningsmyndigheten och de befogenheter som enligt anställningsvillkoren för övriga anställda tillkommer den myndighet som bemyndigats att ingå avtal.
4. Styrelsen ska anta bestämmelser som gör det möjligt att anlita utsända nationella experter från medlemsstaterna vid stödkontoret.
Artikel 39
Immunitet och privilegier
Protokollet om Europeiska unionens immunitet och privilegier ska tillämpas på stödkontoret.
KAPITEL 7
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 40
Rättslig status
1. Stödkontoret ska vara ett unionsorgan. Den ska vara en juridisk person.
2. I varje medlemsstat ska stödkontoret ha den mest omfattande rättskapacitet som den nationella lagstiftningen kan tillerkänna juridiska personer. Den ska särskilt kunna förvärva och avyttra fast och lös egendom samt föra talan inför domstolar och andra myndigheter.
3. Stödkontoret ska företrädas av sin verkställande direktör.
Artikel 41
Språkanvändning
1. Bestämmelserna i förordning nr 1 av den 15 april 1958 om vilka språk som ska användas i Europeiska ekonomiska gemenskapen (13) ska gälla för stödkontoret.
2. Utan att det påverkar beslut som fattats på grundval av artikel 342 i EUF-fördraget ska den årliga allmänna rapporten om stödkontorets verksamhet och det årliga arbetsprogram som avses i artikel 29.1 c och f vara utformade på samtliga officiella språk i Europeiska unionens institutioner.
3. De översättningar som stödkontorets arbete kräver ska utföras av Översättningscentrum för Europeiska unionens organ.
Artikel 42
Tillgång till handlingar
1. Förordning (EG) nr 1049/2001 ska tillämpas på de handlingar som finns hos stödkontoret.
2. Inom sex månader efter sitt första möte ska styrelsen anta tillämpningsföreskrifter för förordning (EG) nr 1049/2001.
3. De beslut som fattas av stödkontoret i enlighet med artikel 8 i förordning (EG) nr 1049/2001 får ligga till grund för ett klagomål till ombudsmannen eller en talan inför Europeiska unionens domstol på de villkor som föreskrivs i artikel 228 respektive artikel 263 i EUF-fördraget.
4. Stödkontorets behandling av personuppgifter ska omfattas av förordning (EG) nr 45/2001.
Artikel 43
Säkerhetsbestämmelser för skyddet av sekretessbelagda uppgifter och känsliga uppgifter som inte är sekretessbelagda
1. Stödkontoret ska tillämpa de säkerhetsprinciper som återfinns i kommissionens beslut 2001/844/EG, EKSG, Euratom av 29 november 2001 om ändring av de interna stadgarna (14) bland annat bestämmelserna om utbyte, hantering och lagring av sekretessbelagda uppgifter.
2. Stödkontoret ska även tillämpa de av kommissionen antagna och genomförda säkerhetsprinciperna för hantering av känsliga uppgifter som inte är sekretessbelagda.
Artikel 44
Bedrägeribekämpning
1. För bekämpning av bedrägeri, korruption och andra rättsstridiga handlingar ska förordning (EG) nr 1073/1999 tillämpas utan inskränkningar.
2. Stödkontoret ska ansluta sig till det interinstitutionella avtalet av den 25 maj 1999 och utan dröjsmål utfärda relevanta föreskrifter som ska gälla alla anställda vid stödkontoret.
3. I beslut om finansiering samt i de avtal om och instrument för genomförande som införts till följd av dessa beslut ska det uttryckligen föreskrivas att revisionsrätten och Olaf vid behov får utföra kontroller på platsen hos dem som mottagit anslag från stödkontoret liksom hos de tjänstemän som fördelat dessa anslag.
Artikel 45
Bestämmelser om ansvar
1. Stödkontorets inomobligatoriska ansvar ska regleras av den lagstiftning som är tillämplig på avtalet i fråga.
2. Europeiska unionens domstol ska vara behörig att träffa avgöranden enligt en skiljedomsklausul i ett avtal som stödkontoret har ingått.
3. Vad beträffar utomobligatoriskt ansvar ska stödkontoret ersätta skada som den eller dess avdelningar eller personal har orsakat vid utövandet av sina åligganden, i enlighet med de allmänna principer som är gemensamma för medlemsstaternas rättsordningar.
4. Europeiska unionens domstol ska vara behörig i tvister om ersättning för sådana skador som avses i punkt 3.
5. De anställdas personliga ansvar gentemot stödkontoret ska regleras av bestämmelserna i de tjänsteföreskrifter som gäller för dem.
Artikel 46
Utvärdering och översyn
1. Senast den 19 juni 2014 ska stödkontoret beställa en oberoende extern utvärdering av de resultat stödkontoret har uppnått på grundval av den uppdragsbeskrivning som styrelsen antagit i överenskommelse med kommissionen. Denna utvärdering ska omfatta en bedömning av stödkontorets betydelse för det praktiska samarbetet i asylfrågor och för det gemensamma europeiska asylsystemet. Utvärderingen ska inom ramen för uppdraget ta vederbörlig hänsyn till de framsteg som gjorts, bland annat genom en bedömning av huruvida det krävs fler åtgärder för att sörja för faktisk solidaritet och ansvarsfördelning med medlemsstater som är utsatta för särskilt tryck. Det ska särskilt framgå av utvärderingen om det finns ett behov av att ändra stödkontorets mandat och vilka ekonomiska konsekvenser en sådan ändring kan få samt om förvaltningsstrukturen är lämplig för stödkontorets uppgifter. I utvärderingen ska de viktigaste aktörernas synpunkter beaktas, såväl på unionsnivå som på nationell nivå.
2. Styrelsen ska i samförstånd med kommissionen fastställa tidpunkten för framtida utvärderingar, med beaktande av resultaten av den utvärdering som avses i punkt 1.
Artikel 47
Administrativ kontroll
Ombudsmannen ska ha tillsyn över stödkontorets verksamhet i enlighet med bestämmelserna i artikel 228 i EUF-fördraget.
Artikel 48
Samarbete med Danmark
Stödkontoret ska underlätta operativt samarbete med Danmark, inklusive utbytet av uppgifter och bästa praxis i frågor som faller inom dess verksamhetsområde.
Artikel 49
Samarbete med tredjeländer och associerade länder
1. Stödkontoret ska stå öppen för deltagande av Island, Liechtenstein, Norge och Schweiz som observatörer. Det ska fastställas på vilket sätt och i vilken omfattning dessa länder främst ska delta i stödkontorets arbete. Sådana arrangemang ska inbegripa bestämmelser om deltagande i initiativ som tas av stödkontoret, om finansiella bidrag och om personal. När det gäller personalfrågor ska dessa arrangemang under alla förhållanden vara förenliga med tjänsteföreskrifterna.
2. I frågor som har samband med stödkontorets verksamhet, och i den omfattning som krävs för fullgörandet av dess uppgifter, ska stödkontoret efter överenskommelse med kommissionen och inom ramen för sitt mandat underlätta det operativa samarbetet mellan medlemsstater och andra tredjeländer än de som avses i punkt 1 inom ramen för unionens politik för yttre förbindelser, och får också samarbeta med de myndigheter i tredjeländer som är behöriga i frågor som omfattas av denna förordning inom ramen för de samarbetsavtal som slutits med dessa myndigheter i enlighet med tillämpliga bestämmelser i EUF-fördraget.
Artikel 50
Samarbetet med FN:s flyktingkommissariat
Stödkontoret ska samarbeta med FN:s flyktingkommissariat på de områden som omfattas av denna förordning inom ramen för de samarbetsavtal som slutits med FN:s flyktingkommissariat. När det gäller stödkontoret, ska styrelsen besluta om samarbetsavtalet och dess budgetkonsekvenser.
Styrelsen får dessutom besluta att stödkontoret kan anslå finansiella resurser för att täcka de utgifter som FN:s flyktingkommissariat utgifter har för verksamhet som inte föreskrivs i samarbetsavtalen. Bidragen ska utgöra en del av de särskilda samarbetsförbindelser mellan stödkontoret och FN:s flyktingkommissariat i enlighet med denna artikel samt i artiklarna 2.5, 5, 9.1, 25.4 och 32.2. I enlighet med artikel 75 i förordning (EG, Euratom) nr 2343/2002 ska relevanta bestämmelser i budgetförordningen och i dess tillämpningsbestämmelser tillämpas.
Artikel 51
Rådgivande forum
1. Stödkontoret ska bedriva ett nära samarbete med relevanta organisationer i det civila samhället och relevanta behöriga organ som arbetar med asylpolitik på lokal, regional, nationell, europeisk eller internationell nivå och inrätta ett rådgivande forum för detta ändamål.
2. Det rådgivande forumet ska vara en mekanism för informationsutbyte och sammanställning av kunskap. Det ska se till att det förs en tät dialog mellan stödkontoret och relevanta berörda parter.
3. Det rådgivande forumet ska vara öppet för alla relevanta berörda parter i enlighet med punkt 1. Stödkontoret ska ta kontakt med medlemmarna av det rådgivande forumet vid speciella behov i anslutning till områden som utpekats som prioriteringar för stödkontorets arbete.
FN:s flyktingkommissariat ska ex officio vara medlem av det rådgivande forumet.
4. Stödkontoret ska anmoda det rådgivande forumet att framför allt:
a)
lämna förslag till styrelsen om det årliga arbetsprogram som ska antas enligt artikel 29.1 f,
b)
lämna förslag till styrelsen och föreslå åtgärder för uppföljning av den årliga rapport som avses i artikel 29.1 c samt den årliga rapport om asylsituationen i unionen som avses i artikel 12.1, och
c)
informera den verkställande direktören och styrelsen om slutsatser och rekommendationer från konferenser, seminarier och möten av relevans för stödkontorets arbete.
5. Det rådgivande forumet ska sammanträda minst en gång om året.
Artikel 52
Samarbete med Frontex, byrån för grundläggande rättigheter, andra unionsorgan och med internationella organisationer
Stödkontoret ska samarbeta med de unionsorgan som bedriver verksamhet med anknytning till stödkontorets verksamhetsområden, särskilt med Frontex och byrån för grundläggande rättigheter samt med internationella organisationer som är behöriga i frågor som omfattas av denna förordning, inom ramen för samarbetsavtal som slutits med dessa organ, i enlighet med bestämmelserna i EUF-fördraget och bestämmelserna om dessa organs behörighet.
Samarbetet ska göra det möjligt att uppnå synergieffekter mellan de berörda organen och att undvika överlappning och dubbelarbete i det arbete de utför inom ramen för sina mandat.
Artikel 53
Avtal om säte och villkor för verksamheten
De nödvändiga överenskommelserna om de lokaler och anläggningar som värdmedlemsstaten ska ställa till stödkontorets förfogande samt de särskilda regler i stödkontorets värdmedlemsstat som ska tillämpas på den verkställande direktören, på styrelseledamöterna, på stödkontorets anställda och på deras familjemedlemmar ska fastställas i ett avtal om säte mellan stödkontoret och värdmedlemsstaten som ingås efter att ha godkänts av styrelsen. Värdmedlemsstaten ska garantera bästa möjliga verksamhetsvillkor för stödkontoret, inklusive en flerspråkig skolundervisning med europeisk inriktning samt lämpliga transporter.
Artikel 54
Verksamhetsstart vid stödkontoret
Stödkontorets verksamhet ska vara i full drift senast den 19 juni 2011.
Kommissionen ska ansvara för inrättandet av stödkontoret och dess inledande verksamhet till dess den har operativ förmåga att genomföra sin egen budget.
För detta gäller följande:
-
Till dess att den verkställande direktören tillträder efter att ha utnämnts av styrelsen på det sätt som föreskrivs i artikel 30, får en tjänsteman från kommissionen utföra verkställande direktörens uppgifter i egenskap av ställföreträdande direktör.
-
Tjänstemän från kommissionen får, under den ställföreträdande direktörens eller den verkställande direktörens ansvar, sköta de uppgifter som åligger stödkontoret.
Den ställföreträdande direktören får godkänna alla betalningar som omfattas av anslagen i stödkontorets budget efter att de har godkänts av styrelsen, och får ingå avtal, bland annat anställningsavtal, efter det att tjänsteförteckningen för stödkontoret har antagits.
Artikel 55
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen.
Utfärdad i Strasbourg den 19 maj 2010.