PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 375/2012
ze dne 2. května 2012,
kterým se mění nařízení (ES) č. 885/2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (1), a zejména na článek 42 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 6 odst. 1 písm. e) nařízení (ES) č. 1290/2005 akreditované platební agentury členských států zajišťují, aby doklady, pokud jde o platby, které provádějí, byly přístupné a uchovávané tak, že je zaručena jejich úplnost, platnost a dohledatelnost v čase. S cílem zohlednit vývoj v informačních a komunikačních technologiích, díky kterým je možné uchovávat podklady pro žádosti o podporu v elektronické podobě bezpečným a z hlediska nákladů efektivním způsobem, by se mělo členským státům umožnit, aby uchovávaly podklady pro žádosti o podporu spíše v elektronické než tištěné podobě. Pokud vnitrostátní právní předpisy umožňují použití dokladů v elektronické podobě jako důkazu účtovaných transakcí ve vnitrostátních soudních řízeních, členský stát by měl být schopen této možnosti využít. Doklady v elektronické podobě by měly být chráněny v souladu s mezinárodními normami pro zabezpečení informací, stejně jako ostatní informace, kterými disponuje platební agentura, a to v souladu s nařízením Komise (ES) č. 885/2006 (2), aby se zajistilo, že jsou přístupné k požadované kontrole Komise v podobě, která přesně odráží původní doklady v tištěné podobě.
(2)
Podle čl. 31 odst. 1 nařízení (ES) č. 1290/2005, jestliže výdaje nebyly uskutečněny v souladu s pravidly Unie, Komise rozhodne, které částky mají být vyloučeny z financování Unií. V zájmu účinnosti a účelnosti procesu schvalování účetní závěrky je třeba Komisi umožnit, aby se nezabývala případy, kdy výsledky jejího vyšetřování vedou k závěru, že předpokládané příslušné maximální částky jsou nižší než 50 000 EUR a představují méně než 10 % příslušných výdajů.
(3)
Aby se zajistilo, že postup při výkonu rozhodnutí přijatých podle článků 30 a 31 nařízení (ES) č. 1290/2005, pokud jde o EZFRV, je účinný a průhledný, je nezbytné zajistit, že postavení dotčeného členského státu je takové, aby byly zohledněny finanční důsledky těchto rozhodnutí při předkládání prohlášení o výdajích uvedených v článku 27 zmíněného nařízení.
(4)
S ohledem na možnost, že členský stát může mít vážné finanční obtíže způsobené značným zhoršením mezinárodního hospodářského prostředí, by měla mít Komise možnost odložit odpočty z financování Unií těch výdajů, jež nebyly uskutečněny v souladu s předpisy Unie, jestliže to dotyčný členský stát požaduje. Odklad odpočtu na dobu nejvýše osmnácti měsíců by měl být poskytnut také těm členským státům, které o to požádají a které zároveň využívají finanční pomoci v souladu s nařízením Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (3), s nařízením Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (4), Smlouvou o založení Evropského mechanismu stability podepsanou dne 11. července 2011 a smlouvou o úvěru podepsanou s Řeckem dne 8. května 2010. Členské státy využívající rozhodnutí o odkladu zajistí, aby nedostatky, které byly důvodem pro odpočty a které stále přetrvávají i v době přijetí rozhodnutí, byly odstraněny na základě akčního plánu vypracovaného po konzultaci s Komisí a obsahujícího zřetelné ukazatele pokroku. Pokud členský stát využívající takového odkladu nezjedná nápravu nedostatků v souladu s akčním plánem, a vystavuje tak rozpočet Unie dodatečným finančním rizikům, měla by Komise zrušit své rozhodnutí, kterým se odkládá datum provedení odpočtů při dodržení zásady proporcionality.
(5)
Nařízení (ES) č. 885/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6)
Výbor zemědělských fondů nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 885/2006 se mění takto:
1)
V článku 9 se doplňuje nový odstavec 5, který zní:
„5. Podklady uvedené v odstavcích 1 až 4 se uchovávají k dispozici Komisi v tištěné podobě a/nebo v elektronické podobě.
Členský stát se může rozhodnout uchovávat doklady výhradně v elektronické podobě, pouze pokud jeho vnitrostátní právní předpisy povolují používání elektronických dokumentů jako důkazu účtovaných transakcí ve vnitrostátních soudních řízeních.
Pokud jsou doklady uchovávány pouze v elektronické podobě, musí být dotyčný systém v souladu s bodem 3 B) přílohy I.“
2)
V čl. 10 odst. 2 se druhá věta druhého pododstavce nahrazuje tímto:
„Komise tuto částku odečte od první platby nebo ji k ní přičte; jde o první platbu, za niž členský stát předkládá prohlášení o výdajích poté, co bylo přijato rozhodnutí podle článku 30 nařízení (ES) č. 1290/2005.“
3)
Článek 11 se mění takto:
a)
V odstavci 3 se doplňuje čtvrtý pododstavec, který zní:
„Komise může v jakékoli fázi ukončit řízení, pokud očekává, že případné finanční důsledky nesouladu zjištěné na základě šetření uvedeného v prvním odstavci by neměly překročit 50 000 EUR a 10 % příslušných výdajů.“
b)
V odstavci 4 se druhý a třetí pododstavec nahrazují tímto:
„Pokud jde o EZFRV, provádí Komise odpočty z financování Unií od platby, za niž členský stát předložil prohlášení o výdajích poté, co bylo přijato rozhodnutí podle článku 31 nařízení (ES) č. 1290/2005.
Na žádost členského státu a po konzultaci s Výborem zemědělských fondů však Komise může přijmout rozhodnutí:
a)
kterým se stanoví různé lhůty pro provedení odpočtů nebo povoluje jejich náhrada v jedné či více splátkách, pokud je to odůvodněno závažností odpočtů zahrnutých do prováděcího aktu přijatého na základě článku 31 nařízení (ES) č. 1290/2005; nebo
b)
kterým se odkládá na období nejvýše osmnácti měsíců od data jeho přijetí provádění všech odpočtů, které mají být realizovány v průběhu tohoto období, a současně schvaluje jejich provádění po skončení odkladu v nejvýše třech stejných ročních splátkách pro ty členské státy, které využívají finanční pomoci podle nařízení Rady (ES) č. 332/2002 (5), nařízení Rady (EU) č. 407/2010 (6), Smlouvy o založení Evropského mechanismu stability a smlouvy o úvěru podepsané s Řeckem dne 8. května 2010.
Období odkladu podle písmene b) třetího pododstavce nemůže být prodlouženo a žádné další rozhodnutí povolující odklad nemůže být v případě téhož členského státu přijato. Členský stát využívající rozhodnutí o odkladu zajistí, aby nedostatky, které byly důvodem pro odpočty a které stále přetrvávají i v době přijetí rozhodnutí o odkladu, byly odstraněny na základě akčního plánu vypracovaného po konzultaci s Komisí a obsahujícího zřetelné ukazatele pokroku. Pokud členský stát nepřijme nezbytná opatření k odstranění těchto nedostatků, jak předpokládá akční plán, pokud pokrok nápravné akce podle ukazatelů pokroku není dostatečný nebo pokud výsledek akce není uspokojivý, Komise zruší své rozhodnutí, kterým se odkládá datum provedení odpočtů při dodržení zásady proporcionality.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. května 2012.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 375/2012
av den 2 maj 2012
om ändring av förordning (EG) nr 885/2006 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1290/2005 när det gäller godkännande av utbetalningsställen och andra organ och avslutande av räkenskaperna för EGFJ och EJFLU
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1290/2005 av den 21 juni 2005 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken (1), särskilt artikel 42, och
av följande skäl:
(1)
Enligt artikel 6.1 e i förordning (EG) nr 1290/2005 måste medlemsstaternas ackrediterade utbetalningsorgan, i fråga om de betalningar som de utför, ge tillräckliga garantier för att handlingarna hålls tillgängliga och bevaras på ett sådant sätt att deras fullständighet, giltighet och läsbarhet garanteras över tiden. Mot bakgrund av de framsteg som gjorts inom informationstekniken som gör att det nu är möjligt att spara verifikationerna till stödansökningar i elektronisk form på ett säkert och kostnadseffektivt sätt bör medlemsstaterna ges tillstånd att spara verifikationerna i elektronisk form i stället för i pappersform. Medlemsstaterna bör kunna utnyttja den möjligheten i de fall då den nationella lagstiftningen tillåter att elektroniska handlingar används som bevis för underliggande transaktioner i nationella domstolsförfaranden. Elektroniska handlingar bör skyddas i enlighet med internationella informationssäkerhetsstandarder på samma sätt som annan information som utbetalningsställena bevarar i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 885/2006 (2) för att säkra att informationen finns tillgänglig i en form som helt motsvarar de ursprungliga pappershandlingarna, för den händelse kommissionen vill granska den.
(2)
Enligt artikel 31.1 i förordning (EG) nr 1290/2005 ska kommissionen i de fall då utgifter strider mot unionsreglerna fatta beslut om vilka belopp som ska undantas från unionsfinansiering. För att säkra att förfarandet för kontroll av överensstämmelsen fungerar så effektivt och ändamålsenligt som möjligt bör kommissionen ges möjlighet att inte fortsätta att utreda ärenden där undersökningen visar att de aktuella maximibeloppen sannolikt inte kommer att överskrida 50 000 euro och 10 % av den relevanta utgiften.
(3)
För att säkra att förfarandet för genomförande av de beslut som fattas enligt artiklarna 30 och 31 i förordning (EG) nr 1290/2005 med avseende på EJFLU är ändamålsenligt och genomblickbart är det nödvändigt att se till att den berörda medlemsstaten är i stånd att ta hänsyn till beslutets ekonomiska effekter när medlemsstaten skickar in sin utgiftsdeklaration enligt artikel 27 i samma förordning.
(4)
Mot bakgrund av att en medlemsstat kan drabbas av svåra ekonomiska problem på grund av en allvarlig nedgång i världsekonomin bör kommissionen ha möjlighet att senarelägga avdragen på unionsfinansieringen för utgifter som strider mot unionslagstiftningen, om medlemsstaten så begär. Möjlighet att senarelägga avdragen med högst 18 månader bör också beviljas de medlemsstater som så begär, om dessa är föremål för ekonomiskt stöd enligt rådets förordning (EG) nr 332/2002 av den 18 februari 2002 om upprättandet av ett system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans (3), rådets förordning (EU) nr 407/2010 av den 11 maj 2010 om inrättandet av en europeisk finansiell stabiliseringsmekanism (4), ramavtalet om Europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten, som undertecknades den 7 juni 2010, och fördraget om inrättande av Europeiska stabilitetsmekanismen, som undertecknades den 11 juli 2011. De medlemsstater som kommer i fråga för beslut om senareläggning av avdrag måste se till att de brister som gav upphov till avdragen, och som fortfarande föreligger när beslutet om senareläggning fattas, åtgärdas på grundval av en handlingsplan som upprättas i samråd med kommissionen och som innehåller tydliga framstegsindikatorer. Om en medlemsstat som kommer i fråga för beslut om senareläggning av avdrag underlåter att åtgärda bristerna i enlighet med handlingsplanen och därmed utsätter unionsbudgeten för ytterligare ekonomiska risker bör kommissionen återkalla sitt beslut om senareläggning av avdraget, med hänsyn tagen till proportionalitetsprincipen.
(5)
Förordning (EG) nr 885/2006 bör därför ändras i enlighet med detta.
(6)
Kommittén för jordbruksfonderna har inte avgett något yttrande inom den tidsfrist som angetts av dess ordförande.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordning (EG) nr 885/2006 ska ändras på följande sätt:
(1)
I artikel 9 ska följande punkt läggas till:
”5. De verifikationer som avses i punkterna 1-4 ska ställas till kommissionens förfogande, antingen i pappersform, elektronisk form eller i båda formerna.
Handlingar får sparas uteslutande i elektronisk form endast om den berörda medlemsstatens nationella lagstiftning tillåter att elektroniska handlingar används som bevis för underliggande transaktioner i nationella domstolsförfaranden.
Om handlingarna endast sparas i elektronisk form ska det system som används vara förenligt med punkt 3.B i bilaga I.”
(2)
I artikel 10.2 andra stycket ska andra meningen ersättas med följande:
”Kommissionen ska dra av det beloppet eller lägga till det till den första utgift för vilken medlemsstaten lämnar in en utgiftsdeklaration efter det att det beslut som avses i artikel 30 i förordning (EG) nr 1290/2005 har antagits.”
(3)
Artikel 11 ska ändras på följande sätt:
a)
I punkt 3 ska följande stycke läggas till som fjärde stycket:
”Kommissionen får när som helst avsluta förfarandet, utan ekonomiska konsekvenser för den berörda medlemsstaten, om kommissionen anser att det är sannolikt att de ekonomiska effekterna av den bristande överensstämmelse som identifierats till följd av en undersökning i enlighet med punkt 1 inte kommer att överskrida 50 000 euro eller 10 % av den relevanta utgiften eller de belopp som ska drivas in.”
b)
I punkt 4 ska andra och tredje stycket ersättas med följande:
”När det gäller EJFLU ska avdragen från unionsfinansieringen göras av kommissionen på den betalning för vilken medlemsstaten lämnar in utgiftsdeklarationer efter det att det beslut som avses i artikel 31 i förordning (EG) nr 1290/2005 har antagits.
På begäran av medlemsstaten och efter samråd med kommittén för jordbruksfonderna får kommissionen emellertid fatta beslut om
a)
att ändra avdragsdatumet eller att tillåta att återbetalningen sker i en eller flera avbetalningar, om detta kan motiveras mot bakgrund av storleken på de avdrag som omfattas av en genomförandeakt som antagits på grundval av artikel 31 i förordning (EG) nr 1290/2005, eller
b)
att senarelägga avdraget, med maximalt 18 månader från den dag då beslutet antas, för alla avdrag som är avsedda att göras under perioden i fråga, och om att tillåta att avdraget, efter utgången av perioden, görs i form av tre eller fyra årliga avbetalningar, för de medlemsstater som är föremål för ekonomiskt stöd enligt rådets förordning (EG) nr 332/2002 (5), rådets förordning (EU) nr 407/2010 (6), ramavtalet om Europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten, som undertecknades den 7 juni 2010 eller fördraget om inrättande av Europeiska stabilitetsmekanismen.
Den senareläggningsperiod som avses i tredje stycket led b får inte förlängas och inga nya beslut om senareläggning får fattas beträffande en och samma medlemsstat. De medlemsstater som kommer i fråga för beslut om senareläggning av avdrag ska se till att de brister som gav upphov till avdragen, och som fortfarande föreligger när beslutet om senareläggning fattas, åtgärdas på grundval av en handlingsplan som upprättas i samråd med kommissionen och som innehåller tydliga framstegsindikatorer. Om medlemsstaten underlåter att åtgärda bristerna i enlighet med handlingsplanen, om de åtgärder som vidtas inte är tillräckliga enligt framstegsindikatorerna eller om åtgärdernas resultat inte är tillfredsställande ska kommissionen återkalla sitt beslut om senareläggning av avdrag med hänsyn tagen till proportionalitetsprincipen.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 2 maj 2012.