NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 206/2012
ze dne 6. března 2012,
kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign klimatizátorů vzduchu a komfortních ventilátorů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES ze dne 21. října 2009 o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign výrobků spojených se spotřebou energie (1), a zejména na čl. 15 odst. 1 uvedené směrnice,
po poradě s konzultačním fórem o ekodesignu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle směrnice 2009/125/ES by měla Komise stanovit požadavky na ekodesign výrobků spojených se spotřebou energie, které mají významný objem prodeje, významný dopad na životní prostředí a významný potenciál ke zlepšení dopadu na životní prostředí prostřednictvím lepšího konstrukčního návrhu bez nepřiměřeně vysokých nákladů.
(2)
Ustanovení čl. 16 odst. 2 písm. a) směrnice 2009/125/ES stanoví, že v souladu s postupem podle čl. 19 odst. 3, s kritérii stanovenými v čl. 15 odst. 2 a po poradě s konzultačním fórem o ekodesignu zavede Komise ve vhodných případech prováděcí opatření pro výrobky s vysokým potenciálem pro nákladově efektivní snížení emisí skleníkových plynů, což zahrnuje výrobky topných, ventilačních a klimatizačních systémů.
(3)
Komise vypracovala přípravnou studii s cílem analyzovat technické, environmentální a hospodářské aspekty klimatizátorů vzduchu a komfortních ventilátorů, které se obvykle používají v domácnostech a malých obchodních provozovnách. Studie byla zpracována ve spolupráci se zúčastněnými a dotčenými stranami z EU i ze třetích zemí a její výsledky byly zveřejněny.
(4)
Hlavními environmentálními aspekty uvedených výrobků, které jsou považovány za významné pro účely tohoto nařízení, jsou spotřeba energie ve fázi jejího používání a hladina akustického výkonu. Přípravná studie rovněž označila za významný environmentální aspekt v podobě přímých emisí skleníkových plynů možný únik chladiva, který představuje v průměru 10-20 % z celkových přímých i nepřímých emisí skleníkových plynů.
(5)
Podle přípravné studie jsou informace o účinnosti komfortních ventilátorů nedostatečné, což bylo potvrzeno během posouzení dopadů. Nicméně s cílem poskytnout orgánům dohledu nad trhem důležité informace a umožnit účinné sledování trhu za účelem budoucího stanovení minimálních požadavků na energetickou účinnost, zajistí požadavky na informace o výrobku týkající se komfortních ventilátorů, aby byla účinnost zařízení a použitá metoda měření na výrobku dobře viditelná. Dále jsou v případě komfortních ventilátorů stanoveny požadavky pro pohotovostní režim a vypnutý stav.
(6)
Roční spotřeba elektrické energie výrobků v EU podléhajících tomuto nařízení byla za rok 2005 odhadnuta na 30 TWh. Pokud nebudou přijata konkrétní opatření, předpokládá se, že v roce 2020 dosáhne roční spotřeba elektrické energie 74 TWh. Přípravná studie ukazuje, že spotřebu elektrické energie lze u výrobků podléhajících tomuto nařízení podstatně snížit.
(7)
Přípravná studie ukazuje, že požadavky týkající se jiných parametrů ekodesignu uvedených v části 1 přílohy I směrnice 2009/125/ES nejsou potřebné, protože spotřeba elektrické energie a hladina akustického výkonu klimatizátorů vzduchu představuje ve fázi jejich používání zdaleka nejdůležitější environmentální aspekty.
(8)
Vzhledem k tomu, že chladiva jsou ošetřena v rámci nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 842/2006 ze dne 17. května 2006 o některých fluorovaných skleníkových plynech (2), nejsou v tomto nařízení stanoveny žádné zvláštní požadavky týkající se chladiv. V rámci požadavků na ekodesign je však navržen bonus s cílem motivovat trh k používání chladiv s nižším škodlivým vlivem na životní prostředí. Tento bonus povede ke snížení minimálních požadavků na energetickou účinnost u zařízení používajících chladiva s nízkým potenciálem globálního oteplování (GWP).
(9)
Klimatizátory vzduchu mohou být součástí systémů instalovaných v budovách. Vnitrostátní právní předpisy opírající se mimo jiné o směrnici 2010/31/EU Evropského parlamentu a Rady ze dne 19. května 2010 o energetické náročnosti budov (3) mohou ohledně těchto klimatizačních systémů stanovit nové přísnější požadavky, přičemž využijí metody výpočtu a měření definované v tomto nařízení, pokud jde o účinnost klimatizátoru vzduchu.
(10)
Funkce pohotovostního režimu a vypnutého stavu mohou být odpovědné za významnou část celkové spotřeby energie těchto zařízení. U klimatizátorů vzduchu s výjimkou dvoukanálových a jednokanálových klimatizátorů vzduchu je spotřeba energie těchto funkcí součástí minimálních požadavků na energetickou účinnost a metody měření sezónní účinnosti. Požadavky na pohotovostní režim a vypnutý stav u dvoukanálových a jednokanálových klimatizátorů vzduchu jsou stanoveny na základě požadavků na ekodesign podle nařízení Komise (ES) č. 1275/2008 (4).
(11)
Předpokládá se, že kombinovaný účinek požadavků na ekodesign uvedený v tomto nařízení a v nařízení (EU) Komise č. 626/2011 ze dne 4. května 2011 v přenesené pravomoci, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích klimatizátorů vzduchu (5), povede ve srovnání se situací bez přijetí zvláštních opatření k ročním úsporám elektrické energie do roku 2020 ve výši 11 TWh.
(12)
Výrobky podléhající tomuto nařízení je nutno energeticky zefektivnit použitím stávajících nechráněných nákladově efektivních technologií, které mohou snížit celkové náklady na nákup a provoz těchto výrobků.
(13)
Požadavky na ekodesign by neměly ovlivnit funkčnost výrobku z hlediska konečného uživatele nebo nepříznivě ovlivňovat zdraví, bezpečnost a životní prostředí. Zejména by pak přínosy ze snížení spotřeby elektrické energie během používání výrobku měly převýšit další možné dopady na životní prostředí během jeho výroby.
(14)
Požadavky na ekodesign by měly být zaváděny postupně, aby výrobci měli dostatek času na potřebné změny konstrukce výrobků podléhajících tomuto nařízení. Časový průběh by měl být takový, aby se zabránilo nepříznivým dopadům na funkčnost zařízení na trhu a aby byly zohledněny dopady na náklady pro konečné uživatele a výrobce, zejména pak na malé a střední podniky, a aby bylo zároveň zajištěno včasné dosažení cílů tohoto nařízení.
(15)
Měření příslušných parametrů výrobků je nutno provádět za použití spolehlivých, přesných a opakovatelných metod měření, které zohledňují uznávané nejmodernější metody měření včetně - pokud jsou k dispozici - harmonizovaných norem přijatých evropskými orgány pro normalizaci uvedených v příloze I směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/48/ES ze dne 20. července 1998, kterou se mění směrnice 98/34/ES o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů (6).
(16)
V souladu s článkem 8 směrnice 2009/125/ES určuje toto nařízení postupy použitelné pro posuzování shody.
(17)
Pro usnadnění kontrol shody by výrobci měli v technické dokumentaci uvádět informace podle příloh IV a V směrnice 2009/125/ES, pokud se tyto informace týkají požadavků stanovených tímto nařízením.
(18)
Kromě právně závazných požadavků stanovených tímto nařízením by měly být určeny orientační referenční hodnoty nejlepších dostupných technologií, aby byla zajištěna široká dostupnost a snadná přístupnost informací o vlivu výrobků podléhajících tomuto nařízení na životní prostředí během jejich celého životního cyklu.
(19)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného čl. 19 odst. 1 směrnice 2009/125/ES,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví požadavky na ekodesign pro uvádění na trh klimatizátorů vzduchu napájených z elektrické sítě se jmenovitým výkonem ≤ 12 kW určených k chlazení nebo vytápění v případě, že výrobek nemá funkci chlazení, a komfortních ventilátorů s elektrickým příkonem ventilátoru ≤ 125 W.
2. Toto nařízení se nevztahuje na:
a)
zařízení, která používají jiné než elektrické zdroje energie;
b)
klimatizátory vzduchu, které nepoužívají na straně kondenzátoru nebo výparníku, nebo ani na jedné z těchto stran vzduch jako teplonosnou látku.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice v článku 2 směrnice 2009/125/ES.
Použijí se rovněž tyto definice:
1.
„klimatizátorem vzduchu“ se rozumí zařízení určené k chlazení nebo ohřevu vzduchu (nebo obojímu) v uzavřeném prostoru pomocí parního kompresního cyklu poháněného elektrickým kompresorem, včetně klimatizátorů vzduchu, které mají další funkce, jako je vysoušení, čištění vzduchu, větrání nebo doplňkový ohřev vzduchu prostřednictvím elektrického odporového vytápění, a zařízení, která mohou používat vodu (buď kondenzát, který se tvoří na straně výparníku, nebo externě přidanou vodu) pro odpařování na kondenzátoru za předpokladu, že zařízení je schopno fungovat i bez použití přidané vody (pouze za použití vzduchu);
2.
„dvoukanálovým klimatizátorem vzduchu“ se rozumí klimatizátor, v němž je během chlazení nebo vytápění nasáván vzduch pro kondenzátor (nebo výparník) do jednotky vzduchovodem z venkovního prostředí a je z ní vyfukován druhým vzduchovodem do venkovního prostředí, přičemž tento klimatizátor je v klimatizovaném prostoru těsně u stěny;
3.
„jednokanálovým klimatizátorem vzduchu“ se rozumí klimatizátor, v němž je během chlazení nebo vytápění vzduch pro kondenzátor (nebo výparník) nasáván z prostoru obsahujícího klimatizační jednotku a vyfukován mimo tento prostor;
4.
„jmenovitým výkonem“ (Prated) se rozumí chladicí nebo topný výkon parního kompresního cyklu jednotky měřený za standardních jmenovitých podmínek;
5.
„komfortním ventilátorem“ se rozumí zařízení primárně navržené pro vytváření cirkulace vzduchu v okolí lidského těla nebo na jeho části pro uspokojení osobních požadavků na ochlazení, včetně komfortních ventilátorů, které mohou provádět další funkce jako např. osvětlení;
6.
„příkonem ventilátoru“ (PF) se rozumí elektrický příkon komfortního ventilátoru vyjádřený ve wattech, který je provozován při deklarovaném maximálním průtoku ventilátoru; měřeno za chodu oscilačního mechanismu (použije-li se).
Pro účely příloh jsou další definice stanovené v příloze I.
Článek 3
Požadavky na ekodesign a harmonogram
1. Požadavky na ekodesign klimatizátorů vzduchu a komfortních ventilátorů jsou stanoveny v příloze I.
2. Požadavky na ekodesign se začnou uplatňovat podle tohoto harmonogramu:
Od 1. ledna 2013:
jednokanálové a dvoukanálové klimatizátory vzduchu musí splňovat požadavky uvedené v bodě 2 písm. a) přílohy I.
Od 1. ledna 2013:
a)
klimatizátory vzduchu kromě jednokanálových a dvoukanálových klimatizátorů vzduchu musí splňovat požadavky uvedené v bodě 2 písm. b) a v bodě 3 písm. a), b) a c) přílohy I.
b)
jednokanálové a dvoukanálové klimatizátory vzduchu musí splňovat požadavky uvedené v bodě 3 písm. a), b) a d) přílohy I;
c)
komfortní ventilátory musí splňovat požadavky uvedené v bodě 3 písm. a), b) a e) přílohy I.
Od 1. ledna 2014:
a)
klimatizátory vzduchu musí splňovat požadavky na ekodesign uvedené v bodě 2 písm. c) přílohy I;
b)
jednokanálové a dvoukanálové klimatizátory vzduchu musí splňovat požadavky uvedené v bodě 2 písm. d) přílohy I.
3. Splnění požadavků na ekodesign bude měřeno a vypočteno podle požadavků stanovených v příloze II.
Článek 4
Posuzování shody
1. Postupem posuzování shody uvedeným v článku 8 směrnice 2009/125/ES se rozumí systém interní kontroly designu stanovený v příloze IV uvedené směrnice nebo systém řízení stanovený v příloze V uvedené směrnice.
2. Pro účely posuzování shody podle článku 8 směrnice 2009/125/ES musí technická dokumentace obsahovat výsledky výpočtu stanoveného v příloze II tohoto nařízení.
Článek 5
Postup ověřování pro účely dohledu nad trhem
Členské státy použijí za účelem splnění požadavků stanovených v příloze I tohoto nařízení při provádění kontrol v rámci dohledu nad trhem podle čl. 3 odst. 2 směrnice 2009/125/ES postup ověřování popsaný v příloze III tohoto nařízení.
Článek 6
Referenční hodnoty
Orientační referenční hodnoty klimatizátorů vzduchu s nejlepšími výkonnostními parametry dostupných na trhu v době, kdy toto nařízení vstupuje v platnost, jsou uvedeny v příloze IV.
Článek 7
Revize
Komise přezkoumá toto nařízení s ohledem na technický pokrok a výsledek tohoto přezkumu předloží konzultačnímu fóru o ekodesignu nejpozději pět let po vstupu tohoto nařízení v platnost. Přezkum posoudí zejména požadavky na účinnost a hladinu akustického výkonu, přístup k podpoře využití chladiv s nízkým potenciálem globálního oteplování (GWP) a oblast působnosti nařízení, pokud jde o klimatizátory vzduchu a případné změny v podílu na trhu u typů zařízení, včetně klimatizátorů vzduchu s jmenovitým výstupním výkonem nad 12 kW. Přezkum rovněž posoudí vhodnost požadavků pro pohotovostní režim a vypnutý stav, sezónní metody výpočtu a měření a zváží vývoj případné sezónní metody výpočtu a měření pro všechny klimatizátory vzduchu, pokud jde o chladicí a otopná období.
Článek 8
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 1. ledna 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. března 2012.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 206/2012
av den 6 mars 2012
om genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/125/EG med avseende på krav på ekodesign för luftkonditioneringsapparater och komfortfläktar
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/125/EG av den 21 oktober 2009 om upprättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energirelaterade produkte r (1), särskilt artikel 15.1,
efter att ha hört samrådsforumet för ekodesign, och
av följande skäl:
(1)
Enligt direktiv 2009/125/EG ska kommissionen fastställa krav på ekodesign för energirelaterade produkter som står för betydande försäljnings- och handelsvolymer, har betydande miljöpåverkan och erbjuder stora möjligheter till minskning av miljöpåverkan utan att det medför orimliga kostnader.
(2)
Enligt led a i artikel 16.2 i direktiv 2009/125/EG ska kommissionen, i enlighet med förfarandet i artikel 19.3 och kriterierna i artikel 15.2 och efter att ha hört samrådsforumet för ekodesign, på lämpligt sätt införa genomförandeåtgärder för produkter som erbjuder stora möjligheter till kostnadseffektiv minskning av utsläppen av växthusgaser, t.ex. produkter för uppvärmning, ventilation och luftkonditionering.
(3)
Kommissionen har gjort en förberedande studie för att analysera de tekniska, miljömässiga och ekonomiska aspekterna hos luftkonditioneringsapparater och komfortfläktar som vanligtvis används i hushåll och små affärslokaler. Studien genomfördes i samarbete med berörda aktörer och intresserade parter från EU och tredjeländer, och resultaten har offentliggjorts.
(4)
De huvudsakliga miljöaspekter som har identifierats för de berörda produkterna såsom viktiga för denna förordning är energiförbrukningen i användningsfasen och ljudeffektnivån. Den förberedande studien visade också att risken för köldmediumläckor är en betydande miljöaspekt när det gäller direkta utsläpp av växthusgaser som i genomsnitt representerar 10-20 % av de kombinerade direkta och indirekta utsläppen av växthusgaser.
(5)
Som framgår av den förberedande studien och bekräftas i konsekvensanalysen finns det inte tillräckligt med information om komfortfläktars effektivitet. Genom att införa krav på att komfortfläktar ska vara försedda med uppgifter om apparatens effektivitet och mätmetoden för detta väl synligt på produkten, vill man förse myndigheterna med viktig information som gör det lättare att övervaka marknaden på ett effektivt sätt och i framtiden ta fram minimikrav på energieffektivitet. Dessutom fastställs krav för standby- och frånläge för komfortfläktar.
(6)
Den årliga elförbrukningen i EU för produkter som omfattas av denna förordning uppskattades till 30 TWh år 2005. Prognoser visar att om inga särskilda åtgärder vidtas kommer den årliga elförbrukningen år 2020 att uppgå till 74 TWh. Den förberedande studien visar att elförbrukningen för produkter som omfattas av denna förordning kan minskas betydligt.
(7)
Den förberedande studien visar att krav rörande övriga ekodesignparametrar som anges i bilaga I del 1 till direktiv 2009/125/EG inte är nödvändiga, eftersom den mest betydande miljöaspekten är luftkonditioneringsapparaternas elförbrukning och ljudeffektnivå i användningsfasen.
(8)
Eftersom köldmedier behandlas i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 842/2006 av den 17 maj 2006 om vissa fluorerade växthusgaser (2) fastställs i denna förordning inga särskilda krav på köldmedier. Det finns dock ett förslag om bonus i samband med ekodesignkraven i syfte att styra marknaden mot användning av köldmedier med mindre skadlig påverkan på miljön. Bonussystemet medför skärpning av minimikraven rörande energieffektivitet för apparater som använder köldmedel med låg global uppvärmningspotential (GWP).
(9)
Luftkonditioneringar kan ingå i system som installeras i byggnader. Det är möjligt att i nationell lagstiftning som bland annat grundas på Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU av den 19 maj 2010 om byggnaders energiprestanda (3) fastställa strängare krav för sådana luftkonditioneringssystem, utgående från de beräknings- och mätmetoder som definieras i denna förordning för luftkonditioneringens effektivitet.
(10)
Apparaternas funktioner i standby- eller frånläge kan stå för en betydande del av den totala energiförbrukningen. För luftkonditioneringsapparater, utom enhetsaggregat med en eller två kanaler (”double duct” och ”single duct”), ingår de här funktionernas elförbrukning i minimikraven för energiprestanda och i metoden för mätning av säsongseffektivitet. Kraven på standby- eller frånläge för enhetsaggregat med en eller två kanaler grundar sig på ekodesignkraven i kommissionens förordning (EG) nr 1275/2008 (4).
(11)
De kombinerade verkningarna av ekodesignkraven enligt denna förordning och kommissionens delegerade förordning (EU) nr 626/2011 av den 4 maj 2011 om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/30/EU om märkning och standardiserad produktinformation (5) förväntas leda till årliga elbesparingar på 11 TWh till 2020, jämfört med om inga åtgärder vidtas.
(12)
De produkter som omfattas av denna förordning bör göras mer energieffektiva genom tillämpning av befintliga, allmänt tillgängliga och kostnadseffektiva tekniker som kan sänka de sammanlagda kostnaderna för anskaffning och drift av dessa produkter.
(13)
Ekodesignkraven bör inte ha negativ inverkan på produktens funktionalitet som den uppfattas av slutanvändaren och bör inte ha negativ inverkan på hälsa, säkerhet eller miljön. I synnerhet bör fördelarna med en minskad elförbrukning under användningsfasen mer än kompensera för potentiell ytterligare miljöpåverkan under produktionsfasen.
(14)
Ekodesignkraven bör introduceras gradvis så att tillverkarna får en tillräcklig tidsfrist för att vid behov omkonstruera de produkter som omfattas av förordningen. Tidsschemat bör fastställas så att negativ inverkan på produkternas marknadsfunktioner undviks och så att hänsyn tas till kostnadseffekterna för slutanvändare och tillverkare, framför allt små och medelstora företag, samtidigt som man garanterar att målen för förordningen uppnås i tid.
(15)
Mätningen av de relevanta produktparametrarna bör göras enligt pålitliga, exakta och reproducerbara mätmetoder med hänsyn till allmänt vedertagen bästa praxis för mätmetoder, inklusive, i förekommande fall, de harmoniserade standarder som har antagits av europeiska standardiseringsorgan enligt förteckningen i bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv 98/48/EG av den 20 juli 1998 om ändring av direktiv 98/34/EG om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter (6).
(16)
I enlighet med artikel 8 i direktiv 2009/125/EG, anges i denna förordning tillämpliga förfaranden för bedömning av överensstämmelse.
(17)
För att underlätta överensstämmelsekontrollerna ska tillverkarna lämna information i form av den tekniska dokumentation som avses i bilagorna IV och V till direktiv 2009/125/EG i den utsträckning som informationen är relaterad till de krav som fastställs i denna förordning.
(18)
Förutom de juridiskt bindande krav som anges i denna förordning bör indikativa riktmärken för bästa tillgängliga teknik identifieras för att garantera en bred tillgång på enkelt nåbar information om hela livscykelns miljöprestanda för de produkter som omfattas av denna förordning.
(19)
De åtgärder som fastställs i denna förordning är i överensstämmelse med yttrandet från den kommitté som har inrättats enligt artikel 19.1 i direktiv 2009/125/EG.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
1. Genom denna förordning fastställs ekodesignkrav för utsläppande på marknaden av elektriska nätanslutna luftkonditioneringsapparater med nominell kapacitet på ≤ 12kW för kylning, eller uppvärmning om produkten inte har någon kylningsfunktion, och komfortfläktar med elektrisk ineffekt ≤ 125W.
2. Denna förordning ska inte tillämpas på
a)
apparater som inte använder elenergi,
b)
luftkonditioneringsapparater där kondensorsidan eller evaporatorsidan, eller båda, inte använder luft som värmeöverföringsmedium.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning ska definitionerna i artikel 2 i direktiv 2009/125/EG gälla.
Därutöver ska följande definitioner gälla:
1. luftkonditioneringsapparat: en anordning för kylning eller uppvärmning, eller båda, av inneluft med användning av såväl en ångkompressionscykel som drivs av en elektrisk kompressor, i vilket ingår luftkonditioneringsapparater med tilläggsfunktioner såsom avfuktning, luftrening, ventilation eller tilläggsuppvärmning av luft med elektriskt motstånd som apparater som kan använda vatten (antingen kondensvatten som bildas på evaporatorsidan eller vatten som tillförs utifrån) för förångning på kondensorn, förutsatt att anordningen också kan fungera utan tilläggsvatten, dvs. enbart med luft.
2. enhetsaggregat med två kanaler: en luftkonditioneringsapparat där intaget till kondensorn (eller evaporatorn) under kylning eller uppvärmning tas från utemiljön till enheten genom en kanal och släpps ut i utemiljön genom en annan kanal, och som i sin helhet är placerad inom det utrymme som ska konditioneras, nära en vägg.
3. enhetsaggregat med en kanal: en luftkonditioneringsapparat där intaget till kondensorn (eller evaporatorn) under kylning eller uppvärmning tas från utrymmet som omger enheten, och släpps ut i miljön utanför detta utrymme.
4. nominell kapacitet (Prated): ångkompressionscykelns kylnings- eller uppvärmningskapacitet för en enhet vid standardförhållanden.
5. komfortfläkt: en apparat som primärt är konstruerad för att skapa en luftrörelse kring eller på en del av människokroppen för att ge personlig kylkomfort, inklusive komfortfläktar som kan ha tilläggsfunktioner såsom belysning.
6. fläktens ineffekt (PF): den elektriska ineffekten uttryckt i Watt för en komfortfläkt som drivs på den deklarerade maximala flödeshastigheten, uppmätt med oscillationsfunktionen påslagen (om sådan finns).
Ytterligare definitioner för termer som används i bilagorna finns i bilaga I.
Artikel 3
Krav på ekodesign, tidtabell
1. Ekodesignkraven för luftkonditioneringsapparater och komfortfläktar anges i bilaga I.
2. De enskilda kraven på ekodesign ska gälla i enlighet med följande tidtabell:
Från den 1 januari 2013:
Enhetsaggregat med en eller två kanaler ska uppfylla kraven enligt punkt 2 a i bilaga I.
Från den 1 januari 2013:
a)
Luftkonditioneringsapparater, utom enhetsaggregat med en eller två kanaler, ska uppfylla kraven enligt punkt 2 b och punkt 3 a, 3 b och 3 c i bilaga I.
b)
Enhetsaggregat med en eller två kanaler ska uppfylla kraven enligt punkt 3 a, 3 b och 3 d i bilaga I.
c)
Komfortfläktar ska uppfylla kraven enligt punkt 3 a, 3 b och 3 e i bilaga I.
Från den 1 januari 2014:
a)
Luftkonditioneringsapparater ska uppfylla ekodesignkraven enligt punkt 2 c i bilaga I.
b)
Enhetsaggregat med en eller två kanaler ska uppfylla kraven enligt punkt 2 d i bilaga I.
3. Överensstämmelsen med krav på ekodesign ska mätas och beräknas i enlighet med kraven i bilaga II.
Artikel 4
Bedömning av överensstämmelse
1. Förfarandet för bedömning av överensstämmelse enligt artikel 8 i direktiv 2009/125/EG ska vara en intern designkontroll enligt bilaga IV till det direktivet eller det ledningssystem som anges i bilaga V till det direktivet.
2. För bedömning av överensstämmelse enligt artikel 8 i direktiv 2009/125/EG ska den tekniska dokumentationen innehålla resultaten av den beräkning som anges i bilaga II till denna förordning.
Artikel 5
Kontrollförfarande för marknadsövervakningsändamål
Medlemsstaterna ska tillämpa det kontrollförfarande som beskrivs i bilaga II till denna förordning när de gör marknadsövervakningskontrollerna enligt artikel 3.2 i direktiv 2009/125/EG rörande efterlevnad av kraven enligt bilaga I till denna förordning.
Artikel 6
Riktmärken
Indikativa riktmärken för bäst presterande luftkonditioneringsapparater på marknaden vid den tidpunkt då denna förordning träder i kraft anges i bilaga IV.
Artikel 7
Översyn
Kommissionen ska göra en översyn av denna förordning med hänsyn till den tekniska utvecklingen och lägga fram resultatet av översynen för samrådsforumet för ekodesign senast fem år efter det att denna förordning har trätt i kraft. Översynen ska särskilt gälla kraven på effektivitet och ljudeffektnivå, principen om att främja användning av köldmedier med låg global uppvärmningspotential (GWP) och tänkbara ändringar av marknadsandelarna för olika typer av apparater, inklusive luftkonditioneringsapparater med nominell uteffekt över 12 kW. Översynen ska också omfatta lämpligheten hos kraven för standby och frånläge samt metoden för beräkningar och mätningar rörande säsongseffektivitet, inklusive beaktanden vid utvecklingen av en eventuell säsongsmässig beräknings- och mätmetod för alla former av luftkonditioneringsanläggningar för kylnings- och uppvärmningssäsonger.
Artikel 8
Ikraftträdande och tillämpning
1. Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
2. Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2013.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 6 mars 2012.