ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 7. dubna 2011
o prodloužení přechodného období pro nabývání zemědělské půdy v Lotyšsku
(Text s významem pro EHP)
(2011/226/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na kapitolu 3 přílohy VIII uvedeného aktu,
s ohledem na žádost podanou Lotyšskem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Akt o přistoupení z roku 2003 stanoví, že Lotyšsko může na základě podmínek, které jsou v něm stanoveny, ponechat po dobu sedmi let ode dne přistoupení, která skončí dne 30. dubna 2011, v platnosti zákazy týkající se nabývání zemědělské půdy fyzickými a právnickými osobami z jiných členských států EU, které nejsou ani usazeny, ani zapsány do rejstříku, ani nemají pobočku nebo zastoupení v Lotyšsku. Jde o dočasnou výjimku z volného pohybu kapitálu, který je zaručen články 63 až 66 Smlouvy o fungování Evropské unie. Toto přechodné období může být prodlouženo jednou, a to nejdéle o tři roky.
(2)
Dne 6. prosince 2010 zažádalo Lotyšsko o prodloužení přechodného období pro nabývání zemědělské půdy o tři roky.
(3)
Hlavním důvodem pro zavedení přechodného období byla potřeba chránit socioekonomické podmínky zemědělských činností v důsledku zřízení jednotného trhu a přechodu ke společné zemědělské politice v Lotyšsku. Cílem bylo především zohlednit obavy vzniklé v souvislosti s možným dopadem liberalizace nabývání zemědělské půdy na odvětví zemědělství v důsledku počátečních velkých rozdílů cen půdy a příjmů v porovnání s Belgií, Dánskem, Finskem, Francií, Irskem, Itálií, Lucemburskem, Německem, Nizozemskem, Portugalskem, Rakouskem, Řeckem, Spojeným královstvím, Španělskem a Švédskem (dále jen „EU-15“). Přechodné období mělo rovněž usnadnit proces restituce a privatizace zemědělské půdy zemědělcům. Komise ve své zprávě ze dne 16. července 2008 o přezkumu přechodných opatření pro nabývání zemědělských nemovitostí, která byla stanovena smlouvou o přistoupení z roku 2003 (dále jen „přezkum v polovině období 2008“) zdůraznila význam dokončení výše uvedené zemědělské reformy do konce plánovaného přechodného období (1).
(4)
Na základě údajů, které má Eurostat k dispozici, jsou ceny zemědělské půdy v Lotyšsku nižší než ceny zemědělské půdy v EU. Úplná konvergence cen prodávané zemědělské půdy se ani neočekávala, ani nebyla pokládána za nezbytnou podmínku ukončení přechodného období. Přesto jsou rozdíly mezi cenami zemědělské půdy v Lotyšsku a EU-15 natolik významné, že by mohly bránit plynulé další konvergenci cen.
(5)
Obdobně jako cenové hladiny zemědělské půdy, také údaje Eurostatu ukazují, že rozdíl v HDP na osobu vyjádřeném ve standardech kupní síly mezi Lotyšskem a EU-15 nadále existuje. Znamená to, že současné ceny zemědělské půdy v Lotyšsku jsou pro obyvatele Lotyšska v poměru k jejich kupní síle vysoké.
(6)
Zároveň přetrvává nižší konkurenceschopnost lotyšského odvětví zemědělství v porovnání s odvětvím zemědělství EU-15 a problém je znásoben obtížnostmi v přístupu k finančním prostředkům a vysokými úrokovými sazbami, které se uplatňují na komerční úvěrové linky pro nabytí zemědělské půdy (15 % p. a. v roce 2009 podle údajů, které poskytly lotyšské orány).
(7)
Navíc podle údajů, které poskytly lotyšské orgány na základě údajů získaných od lotyšského státního pozemkového útvaru k 1. lednu 2010, zemědělská půda představuje 37,7 % celkového území, přičemž lesní plocha pokrývá 45,8 % území. V roce 2007 vlastnili zemědělci 62 % zemědělské půdy a 26,6 % zemědělské půdy bylo pronajato. Přestože je převážná většina zemědělské půdy v Lotyšsku v soukromém vlastnictví, proces restituce vlastnických práv a pozemková reforma ve venkovských oblastech nejsou stále dokončeny.
(8)
Nejasnost vlastnických práv nevyhnutelně brání pozemkovým transakcím a konsolidaci zemědělských nemovitostí. Fragmentace půdy pak dále přispívá k nižší konkurenceschopnosti a vede k tomu, že zemědělské podniky se méně orientují na trh. V této souvislosti z údajů Eurostatu vyplývá, že přestože probíhá postupná arondace půdy a průměrný podíl využívané zemědělské plochy na zemědělský podnik v Lotyšsku se v období mezi roky 2001 a 2007 zvýšil z 10 ha na 16 ha, tento podíl je stále nižší než v jiných členských státech EU, jako např. v Dánsku, Německu a Švédsku, kde byl v roce 2007 tento průměrný podíl 60 ha, 46 ha, resp. 43 ha.
(9)
Nedávná celosvětová finanční a hospodářská krize měla také negativní vliv na lotyšské hospodářství. Nedostatek poptávky, po kterém následovalo prudké snížení nákupních cen zemědělských produktů v době, kdy ceny surovin se stále držely na vysoké úrovni roku 2008, dále prohloubil již tak znevýhodněné postavení lotyšských zemědělců v porovnání se zemědělci z EU-15.
(10)
S ohledem na tyto souvislosti lze spolu s lotyšskými orgány předpokládat, že by zrušení omezení ode dne 1. května 2011 vyvolalo tlak na ceny půdy v Lotyšsku. Proto existuje nebezpečí vážného narušení lotyšského trhu se zemědělskou půdou po skončení přechodného období.
(11)
Z tohoto důvodu by se mělo povolit prodloužení přechodného období o tři roky podle ustanovení kapitoly 3 přílohy VIII aktu o přistoupení z roku 2003.
(12)
Aby se trh v plném rozsahu připravil na liberalizaci, je i za nepříznivých hospodářských podmínek nadále nanejvýš důležité podporovat zlepšování faktorů, mezi něž patří možnosti získání úvěrů a pojištění pro zemědělce a dokončení strukturální reformy zemědělství během přechodného období, jak již bylo zdůrazněno v přezkumu v polovině období 2008.
(13)
Protože otevřený jednotný trh byl vždy jádrem evropské prosperity, zvýšený přísun zahraničního kapitálu by znamenal možné výhody také pro zemědělský trh v Lotyšsku. Jak je zdůrazněno v přezkumu v polovině období 2008, zahraniční investice do odvětví zemědělství by rovněž mohly mít výrazný dlouhodobý vliv na poskytování kapitálu a know-how, fungování trhů s půdou a zemědělskou produktivitu. Postupné uvolňování omezení zahraničního vlastnictví v přechodném období by též přispělo k přípravě trhu na úplnou liberalizaci.
(14)
Z důvodu právní jistoty a s cílem zabránit vzniku právní mezery ve vnitrostátním právním systému Lotyšska po skončení současného přechodného období by toto rozhodnutí mělo vstoupit v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Přechodné období pro nabývání zemědělské půdy v Lotyšsku uvedené v kapitole 3 přílohy VIII aktu o přistoupení z roku 2003 se prodlužuje do dne 30. dubna 2014.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 7. dubna 2011.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 7 april 2011
om förlängning av övergångsperioden för förvärv av jordbruksmark i Lettland
(Text av betydelse för EES)
(2011/226/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av anslutningsfördraget för Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien,
med beaktande av anslutningsakten för Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien, särskilt bilaga VIII kapitel 3,
med beaktande av Lettlands begäran, och
av följande skäl:
(1)
I anslutningsakten från 2003 föreskrivs att Lettland, på de villkor som fastställs i akten, under en sjuårsperiod efter anslutningen, som löper ut den 30 april 2011, får fortsätta att förbjuda att jordbruksmark förvärvas av fysiska personer och juridiska personer från andra EU-medlemsstater som inte är bosatta eller registrerade eller har en filial eller agentur i Lettland. Detta är ett tidsbegränsat undantag från den fria rörligheten för kapital som fastställs i artiklarna 63-66 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Övergångsperioden får bara förlängas en gång och med ytterligare tre år.
(2)
Lettland begärde den 6 december 2010 att övergångsperioden för förvärv av jordbruksmark förlängs med tre år.
(3)
Det främsta motivet till övergångsperioden var behovet av att trygga jordbruksverksamhetens socioekonomiska villkor efter införandet av den inre marknaden och övergången till den gemensamma jordbrukspolitiken i Lettland. Framför allt var syftet att minska farhågorna för de konsekvenser en liberalisering av jordbruksmarksförvärvet kunde få för jordbrukssektorn, beroende på de stora skillnaderna i markpriser och inkomster jämfört med Belgien, Danmark, Tyskland, Irland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Luxemburg, Nederländerna, Österrike, Portugal, Finland, Sverige och Förenade kungariket (nedan kallade EU-15). Övergångsperiodens syfte var också att för bönderna underlätta återlämnandet och privatiseringen av jordbruksmark. Kommissionen har redan betonat vikten av att ovannämnda jordbruksreform är slutförd, när den föreskrivna övergångsperioden löper ut. Så sker i kommissionens rapport Översyn av övergångsbestämmelserna om förvärv av jordbruksmark och skog i anslutningsfördraget från 2003 (1) av den 16 juli 2008 (nedan kallad halvtidsöversynen).
(4)
Enligt Eurostats uppgifter är priserna på jordbruksmark i Lettland lägre än motsvarande priser i EU. Att försäljningspriserna på jordbruksmark helt skulle konvergera var inget som förväntades eller uppfattades som ett nödvändigt villkor för att avsluta övergångsperioden. De tydliga prisskillnaderna mellan Lettland och EU-15 är dock av en sådan storleksordning att de kan utgöra ett hinder för en friktionsfri utveckling mot priskonvergens.
(5)
Liksom för prisnivåerna på jordbruksmark visar Eurostats uppgifter att det fortfarande finns ett gap mellan Lettland och EU-15 när det gäller BNP per capita, uttryckt i köpkraftspariteter. I förhållande till invånarnas köpkraft är således Lettlands nuvarande priser på jordbruksmark höga.
(6)
Den lettiska jordbrukssektorn har också fortfarande sämre konkurrenskraft än EU-15, till vilket kommer finansieringsproblem och höga räntor på kommersiella lån för köp av jordbruksmark (15 % per år under 2009 enligt de lettiska myndigheternas uppgifter).
(7)
Den 1 januari 2010 stod jordbruksmark för 37,7 % av landets totala areal och skogsmark för 45,8 %, enligt de lettiska myndigheternas uppgifter som hämtats från statens markbyrå. År 2007 ägdes 62 % av jordbruksmarken av jordbrukare och 26,6 % var arrenderad. Även om jordbruksmarken i Lettland i huvudsak redan är i privat ägo, så är återlämnandet av jordbruksmark och landreformen fortfarande inte avslutade på landsbygden.
(8)
Att äganderätten inte avgjorts hindrar ofrånkomligen markaffärer och sammanläggning av jordbruksegendomar. Vidare bidrar ägosplittring till sämre konkurrenskraft och resulterar i mindre marknadsinriktade jordbruksföretag. I detta sammanhang visar Eurostats uppgifter att jordbruksmarken gradvis läggs samman och den brukade jordbruksarealen per gård i Lettland har ökat från i genomsnitt 10 till 16 ha per gård mellan 2001 och 2007. Ändå är den fortfarande lägre än i andra EU-medlemsstater som Danmark, Tyskland och Sverige där genomsnittet år 2007 uppgick till 60, 46 respektive 43 ha.
(9)
Den globala finanskrisen nyligen har också haft en negativ inverkan på Lettlands ekonomi. De lettiska jordbrukarnas redan förfördelade ställning i förhållande till EU-15 försämrades ytterligare av vikande efterfrågan, följt av kraftigt sjunkande priser på jordbruksprodukter samtidigt som råvarupriserna låg kvar på samma höga nivå som 2008.
(10)
Mot denna bakgrund kan man liksom de lettiska myndigheterna förvänta sig att markpriserna i Lettland kommer att utsättas för ytterligare tryck, om restriktionerna hävs den 1 maj 2011. Då övergångsperioden löper ut, finns det således en risk för allvarliga störningar på den lettiska marknaden för jordbruksmark.
(11)
Det bör därför beviljas en förlängning med tre år av den övergångsperiod som avses i bilaga VIII kapitel 3 i anslutningsakten från 2003.
(12)
För att göra marknaden helt förberedd på en liberalisering är det fortsättningsvis av yttersta vikt att - även i ett ogynnsamt ekonomiskt läge - förbättra exempelvis kredit- och försäkringsmöjligheterna för jordbrukare och se till att strukturreformen inom jordbruket fullföljs under övergångsperioden. Detta poängterades redan i halvtidsöversynen från 2008.
(13)
Då den inre marknaden alltid har varit av central betydelse för välståndet i EU, skulle ett ökat inflöde av utländskt kapital kunna innebära fördelar även för jordbruksmarknaden i Lettland. Enligt halvtidsöversynen från 2008 skulle ökade utländska investeringar inom jordbrukssektorn också få betydande långtidseffekter på kapital- och kunskapstillgången, på hur jordbruksmarknaden fungerar och på jordbruksproduktiviteten. Successivt lättade restriktioner för utländskt ägande under övergångsperioden skulle även bidra till att förbereda marknaden på en fullständig liberalisering.
(14)
För att klargöra rättsläget och undvika ett rättsligt vakuum i Lettlands nationella lagstiftning när den nuvarande övergångsperioden löpt ut, bör detta beslut träda i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Den övergångsperiod för förvärv av jordbruksmark i Lettland som avses i bilaga VIII kapitel 3 i anslutningsakten från 2003 ska förlängas till och med den 30 april 2014.
Artikel 2
Detta beslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Bryssel den 7 april 2011.