NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 838/2010
ze dne 23. září 2010
o stanovení pokynů týkajících se vyrovnávacího mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav a společného regulačního přístupu k poplatkům za přenos
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou a o zrušení nařízení (ES) č. 1228/2003 (1), a zejména na čl. 18 odst. 5 první větu uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EU) č. 774/2010 ze dne 2. září 2010 o stanovení pokynů týkajících se vyrovnávacích plateb mezi provozovateli přenosových soustav a společného regulačního přístupu k poplatkům za přenos (2) vytváří mechanismus vyrovnávacích plateb za náklady provozovatelů přenosových soustav na přenos přeshraničních toků elektřiny a stanoví společný regulační přístup k poplatkům za přenos. Platnost uvedeného nařízení však skončí dnem 2. března 2011.
(2)
Aby byla zajištěna plynulost provádění vyrovnávacího mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav, měly by být přijaty nové pokyny uvedené v čl. 18 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 714/2009, které odrážejí institucionální rámec, jejž uvedené nařízení stanoví. Konkrétně by za sledování toho, jak je vyrovnávací mechanismus mezi provozovateli přenosových soustav prováděn, měla odpovídat Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (dále jen „agentura“), zřízená nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 (3).
(3)
Závazné pokyny, kterými se stanoví vyrovnávací mechanismus mezi provozovateli přenosových soustav, by měly vytvořit pevnou základnu pro fungování vyrovnávacího mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav a pro spravedlivé vyrovnání nákladů provozovatelů přenosových soustav na přenos přeshraničních toků elektřiny.
(4)
Provozovatelé přenosových soustav ze třetích zemí nebo území, kteří uzavřeli dohody s Unií, na jejichž základě přijali a uplatňují právní předpisy Unie v oblasti elektřiny, by měli mít právo účastnit se vyrovnávacího mechanismu mezi přenosovými soustavami za stejných podmínek jako provozovatelé přenosových soustav z členských států.
(5)
Je vhodné dovolit provozovatelům přenosových soustav ze třetích zemí, kteří neuzavřeli dohody s Unií, na jejichž základě by přijali a uplatňovali právní předpisy Unie v oblasti elektřiny, uzavřít mnohostranné dohody s provozovateli přenosových soustav v členských státech, které umožní, aby všechny strany dostaly vyrovnání za náklady na přenos přeshraničních toků elektřiny za spravedlivých a stejných podmínek.
(6)
Provozovatelé přenosových soustav by měli dostat vyrovnání za energetické ztráty vyplývající z přenosu přeshraničních toků elektřiny. Toto vyrovnání by mělo vycházet z odhadu, jaké ztráty by jim vznikly, kdyby k přenosům elektřiny nedošlo.
(7)
Měl by být vytvořen fond pro vyrovnávací platby za náklady provozovatelů přenosových soustav, kteří zpřístupňují infrastrukturu pro přenos přeshraničních toků elektřiny. Výše tohoto fondu by měla vycházet z posouzení dlouhodobých průměrných přírůstkových nákladů na zpřístupnění infrastruktury pro přenos přeshraničních toků elektřiny za celou Unii.
(8)
Posouzení infrastruktury pro přenos elektřiny za celou Unii související s usnadněním přeshraničních toků elektřiny by měla provést agentura jako subjekt odpovědný za koordinaci činnosti regulačních orgánů, které musí zastávat obdobnou funkci na vnitrostátní úrovni.
(9)
Provozovatelé přenosových soustav ve třetích zemích by měli hradit stejné náklady za používání přenosové soustavy Unie jako provozovatelé přenosových soustav v členských státech.
(10)
Změny v poplatcích účtovaných výrobcům elektřiny za přístup k přenosové soustavě by neměly oslabit vnitřní trh. Z tohoto důvodu by se průměrné poplatky za přístup k síti v členských státech měly udržovat v rozmezí, které pomůže zajistit, že budou využity výhody harmonizace.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 46 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES (4),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Provozovatelé přenosových soustav obdrží vyrovnávací platby za náklady vzniklé přenosem přeshraničních toků elektřiny po jejich sítích na základě pokynů stanovených v části A přílohy.
Článek 2
Poplatky účtované provozovateli sítí za přístup k přenosové soustavě jsou v souladu s pokyny stanovenými v části B přílohy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 3. března 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. září 2010.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 838/2010
av den 23 september 2010
om fastställande av riktlinjer för kompensationsmekanismen mellan systemansvariga för överföringssystemen och för gemensamma regler för överföringsavgifter
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 714/2009 av den 13 juli 2009 om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel och om upphävande av förordning (EG) nr 1228/2003 (1), särskilt artikel 18.5 första meningen, och
av följande skäl:
(1)
I kommissionens förordning (EU) nr 774/2010 av den 2 september 2010 om fastställande av riktlinjer för kompensationsmekanism mellan systemansvariga för överföringsnäten och för införande av gemensamma regler för elöverföringsavgifter (2) fastställs en mekanism för kompensation till systemansvariga för överföringssystem för kostnader som uppstår till följd av att de överför gränsöverskridande flöden av el och för gemensamma regler för överföringsavgifter. Den förordningen upphör emellertid att gälla den 2 mars 2011.
(2)
För att kompensationsmekanismen mellan systemansvariga för överföringssystemen ska kunna genomföras kontinuerligt bör nya riktlinjer, enligt artikel 18.1 och 18.2 i förordning (EG) nr 714/2009, antas som återspeglar den institutionella ram som fastställs i den förordningen. I synnerhet bör den byrå för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter (nedan kallad byrån) som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 713/2009 (3) vara ansvarig för att övervaka genomförandet av kompensationsmekanismen mellan systemansvariga för överföringssystemen.
(3)
Bindande riktlinjer för inrättandet av en kompensationsmekanism mellan systemansvariga för överföringssystemen bör skapa en fast grund för hur kompensationsmekanismen mellan systemansvariga för överföringssystemen ska fungera och för rättvis kompensation till systemansvariga för överföringssystem för kostnader som uppstår till följd av att de överför gränsöverskridande flöden av el.
(4)
Systemansvariga för överföringssystem från tredjeländer eller från områden som har ingått avtal med unionen som innebär att de har antagit och tillämpar unionens lagstiftning på elområdet bör tillåtas att delta i kompensationsmekanismen för överföringssystemen på samma villkor som systemansvariga för överföringssystem i medlemsstaterna.
(5)
Det är lämpligt att tillåta systemansvariga för överföringssystem i tredjeländer, som inte har ingått avtal med unionen som innebär att de har antagit och tillämpar unionens lagstiftning på elområdet, att ingå flerpartsavtal med systemansvariga för överföringssystem i medlemsstaterna som gör det möjligt för alla parter att på ett rättvist sätt få kompensation för kostnader som uppstår till följd av att de överför gränsöverskridande flöden av el.
(6)
Systemansvariga för överföringssystem bör kompenseras för energiförluster som uppstår på grund av att de överför gränsöverskridande flöden av el. Sådan kompensation bör baseras på en uppskattning av vilka förluster som skulle ha uppstått om ingen överföring av el hade ägt rum.
(7)
En fond bör inrättas för att kompensera systemansvariga för överföringssystem för kostnaderna i samband med att infrastruktur görs tillgänglig för överföring av gränsöverskridande flöden av el. Fondens värde bör fastställas på grundval av en unionsövergripande bedömning av de långsiktiga genomsnittliga faktiska kostnaderna för att göra infrastruktur tillgänglig för överföring av gränsöverskridande flöden av el.
(8)
Den unionsövergripande bedömningen av den infrastruktur för elöverföring som är förknippad med att underlätta gränsöverskridande flöden av el bör göras av byrån, som är det organ som samordnar de tillsynsmyndigheter som har en liknande uppgift på nationell nivå.
(9)
Systemansvariga för överföringssystem i tredjeländer bör ha samma kostnader för användningen av unionens överföringssystem som systemansvariga för överföringssystem i medlemsstaterna.
(10)
Skillnader i de avgifter som elproducenter får betala för tillgång till överföringssystemet bör inte negativt påverka den inre marknaden. Därför bör de genomsnittliga avgifterna för tillträde till näten i medlemsstaterna begränsas så att fördelarna med harmoniseringen kan omsättas i praktiken.
(11)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats genom artikel 46 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/72/EG (4).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
De systemansvariga för överföringssystemen ska, på grundval av de riktlinjer som fastställs i del A i bilagan, få kompensation för kostnader som uppstår till följd av att de överför gränsöverskridande flöden av el via sina nät.
Artikel 2
De avgifter som tas ut av nätoperatörerna för tillträde till överföringssystemen ska vara förenliga med riktlinjerna i del B i bilagan.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 3 mars 2011.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 23 september 2010.