PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 917/2011
ze dne 12. září 2011,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo z dovozu keramických obkládaček pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1)
Nařízením (EU) č. 258/2011 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila Komise prozatímní antidumpingové clo na dovoz keramických obkládaček pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „Čína“).
(2)
Dne 31. května 2011 byla zveřejněna oprava (3) za účelem odstranění určitých tiskových chyb, zejména názvů některých čínských vyvážejících výrobců, které byly v příloze I prozatímního nařízení uvedeny nesprávně.
(3)
Po ověření určitých tvrzení, která byla obdržena po zveřejnění opravy, u nichž bylo zjištěno, že jsou oprávněná, bylo zaznamenáno, že nesprávně byly uvedeny určité jiné názvy. Správné názvy všech společností, na něž se vztahuje vážené průměrné clo, jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení.
(4)
Připomíná se, že řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podalo Sdružení výrobců evropských keramických obkládaček (European Ceramic Tile Manufacturers‘ Federation, CET) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících podstatnou část, v tomto případě více než 30 %, celkové výroby keramických obkládaček v Unii. Jak je uvedeno ve 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2009 do 31. března 2010 (dále jen „období šetření“). Co se týká trendů významných pro posouzení újmy, Komise analyzovala údaje týkající se období od 1. ledna 2007 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. Následný postup
(5)
Po zveřejnění nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních opatření (dále jen „zveřejnění prozatímních zjištění“), předložila řada zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení a na žádost dvou zúčastněných stran byla uspořádána slyšení s úředníkem pro slyšení.
(6)
Komise nadále shromažďovala a ověřovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění.
(7)
Všechny strany byly informovány o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlelo doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramických obkládaček pocházejících z Číny a s konečnou platností vybrat částky zajištěné prostřednictvím prozatímního cla. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, v níž mohly vznést vůči tomuto oznámení námitku.
(8)
Ústní a písemné připomínky zúčastněných stran byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny.
3. Strany dotčené řízením
3.1 Výběr vzorku čínských vyvážejících výrobců
(9)
Při výběru vzorku vyvážejících výrobců byla do vzorku zařazena jedna žádající „skupina“ společností vzhledem ke skutečnosti, že společný objem vývozu dvou výrobců patřících do údajné skupiny znamenal, že se podle objemu jednalo o třetího největšího vývozce na trh Unie. Tyto společnosti udávaly spojení na základě čl. 143 odst. 1 písm. b) nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (4), v němž je stanoveno, že za osoby ve spojení se považují osoby, které „jsou právně uznanými obchodními společníky“. Šetřením bylo následně zjištěno, že tyto společnosti nebyly ve spojení v tomto smyslu, a (jak je uvedeno v 35. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) tito dva výrobci se považovali za samostatné subjekty.
(10)
Několik vyvážejících výrobců předložilo podání, v nichž se uvádělo, že by tyto společnosti měly být ze vzorku vyloučeny kvůli poskytnutí nepravdivých či zavádějících informací. Tito výrobci dále uvedli, že by vážený průměr dumpingových rozpětí měl být vypočítán bez přihlédnutí k těmto dvěma společnostem zařazeným do vzorku.
(11)
V tomto ohledu se podotýká, že informace, které tyto strany poskytly před výběrem vzorku, se pokládaly za dostatečné, aby je bylo možno považovat za strany ve spojení, a vzhledem k společnému objemu vývozu na trh Unie byly zařazeny do vzorku. Při inspekci na místě v prostorách těchto dvou společností byla otázka jejich spojení podrobně přezkoumána. Byly ověřeny informace, které společnosti poskytly k doložení svého tvrzení, že jsou ve spojení, bylo však zjištěno, že jsou nedostatečné, aby bylo možno tyto společnosti pokládat za společnosti ve spojení, na rozdíl od názoru dotčených společností na tuto záležitost. Byl proto vyvozen závěr, že tyto společnosti nelze pokládat za strany ve spojení ve smyslu čl. 143 odst. 1 písm. b) nařízení (EHS) č. 2454/93. Jelikož společnosti při šetření spolupracovaly a poskytly informace ohledně svého údajného spojení, usuzuje se, že není důvod pro jejich vyloučení ze vzorku. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(12)
I za předpokladu, že by výběr jiných společností do vzorku během šetření vedl k podstatně většímu objemu vývozu na trh Unie během období šetření, bylo by obtížné v době, která byla k dispozici, prošetřit společnosti nově zařazené do vzorku. Navzdory skutečnosti, že se ukázalo, že tyto společnosti nejsou ve spojení, vyhovuje vzorek i nadále kritériím stanoveným v základním nařízení. Poukazuje se rovněž na skutečnost, že nebyly předloženy žádné důkazy prokazující, že by společnosti úmyslně tvrdily, že jsou ve spojení, aby byly zařazeny do vzorku.
(13)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, potvrzuje se 5. a 6. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(14)
Po uložení prozatímních opatření jedna ze stran tvrdila, že žádný z výrobců v Unii, kteří podpořili podnět, neposkytl odpověď na formulář pro výběr vzorku, a proto by se mělo mít za to, že tito výrobci při řízení nespolupracovali. Toto tvrzení zůstalo nezměněno i po poskytnutí konečných informací.
(15)
Co se týká tvrzení, že neposkytnutí odpovědí na formulář pro výběr vzorku naznačuje, že výrobci v Unii, kteří podpořili podnět, nespolupracovali, připomíná se, že právním zástupcem všech žádajících společností bylo sdružení CET. Jak bylo vyžadováno, poskytlo sdružení CET jménem žadatelů také dodatečné informace týkající se údajů za období šetření. Jak je podrobně uvedeno v oznámení o zahájení, informace související s výběrem vzorku se požadovaly pouze od společností, které dosud neposkytly všechny potřebné informace. Z toho vyplývá, že žádající výrobci plně spolupracovali, jelikož ve fázi podání podnětu poskytli všechny potřebné informace a jejich právní zástupce v průběhu šetření jejich jménem předložil nezbytné aktualizace údajů týkajících se období šetření.
(16)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že rozdělení výrobního odvětví Unie na jednotlivé segmenty a zeměpisné pokrytí vzorku znamená, že tento vzorek není statisticky reprezentativní. V tomto ohledu se připomíná, že odvětví výroby keramických obkládaček v Unii je velmi roztříštěné a zahrnuje více než 500 výrobců. Rovněž bylo zjištěno, že výrobci jsou zastoupeni ve všech třech segmentech výrobního odvětví (tj. velké, střední a malé společnosti). K tomu, aby bylo zajištěno, že v analýze újmy nepřevládají výsledky velkých společností, nýbrž že byla náležitě zohledněna situace malých společností, na něž společně připadá největší podíl výroby v Unii, usuzovalo se, že by ve vzorku měly být zastoupeny všechny segmenty, tj. malé, střední a velké společnosti. V rámci každého segmentu byly vybrány největší společnosti za předpokladu, že bylo možno zajistit reprezentativnost ze zeměpisného hlediska.
(17)
Jedna zúčastněná strana rovněž uvedla, že Komise neprokázala, že vzorek je reprezentativní i po odstoupení polského výrobce, a že vzorek byl každopádně nedostatečně reprezentativní, pokud jde o objem prodeje na trhu Unie.
(18)
Je pravdou, že se jeden polský výrobce rozhodl ukončit spolupráci, a musel být proto ze vzorku vyloučen. Není však nezbytně nutné, aby vzorek zohledňoval přesné zeměpisné rozložení a váhu vyrábějících členských států, aby byl reprezentativní. Vzhledem ke skutečnosti, že zeměpisné rozložení je pouze jedním z činitelů, které je nutno vzít v úvahu, aby byla zajištěna reprezentativnost, takovýto přístup by nebyl z administrativního hlediska možný. Spíše postačuje, aby vzorek do značné míry odrážel podíly hlavních dotčených vyrábějících zemí. Na základě tohoto kritéria bylo zjištěno, že odstoupení polské společnosti neovlivnilo celkovou reprezentativnost vzorku. Potvrzuje se proto, že vzorek výrobců v Unii byl dostatečně reprezentativní ve smyslu článku 17 základního nařízení.
(19)
Pokud jde o tvrzení týkající se celkové reprezentativnosti vzorku, připomíná se, že vzhledem ke skutečnosti, že výrobní odvětví Unie je velmi roztříštěné, je nevyhnutelné, aby společnosti ve vzorku představovaly relativně malou část celkové výroby v Unii. V článku 17 základního nařízení je každopádně stanoveno, že šetření může být omezeno na vzorky, které jsou statisticky reprezentativní nebo které představují největší reprezentativní objem výroby, prodeje nebo vývozu, který může být přiměřeně přezkoumán, aniž by však byla uvedena konkrétní kvantitativní prahová hodnota, pokud jde o výši takovéhoto reprezentativního objemu. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzuje, že vybraný vzorek je reprezentativní ve smyslu článku 17 základního nařízení.
(20)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že Komise nezařadila do vzorku výrobce v Unii, kteří nabízejí nízké prodejní ceny a kteří jsou usazeni v zemích, jako Polsko a Česká republika; takto získaný vzorek prý proto není reprezentativní, pokud jde o průměrné prodejní ceny výrobců v Unii.
(21)
Pokud jde o výše uvedené tvrzení, Komise zjistila, že průměrné prodejní ceny vzorku výrobního odvětví Unie byly ve stejném rozmezí jako průměrné prodejní ceny ve veřejně dostupných statistikách. V každém případě, a jak je vysvětleno ve 125. bodě odůvodnění, se šetřením prokázalo, že i při zohlednění veřejně dostupných cen v případě těchto zemí by se konečná zjištění významně nezměnila.
(22)
Řada stran podala připomínky k metodice použité při výběru vzorku výrobního odvětví Unie v porovnání s výběrem vzorku čínských vývozců, který byl založen výhradně na objemu vývozu.
(23)
Co se týká různých metodik použitých při výběru vzorku výrobců v Unii na straně jedné a čínských vyvážejících výrobců na straně druhé, je nutno podotknout, že metodiky byly použity v souladu s cíli výběru vzorku. Pokud jde o výrobní odvětví Unie, Komise musela posoudit situaci celého výrobního odvětví, a proto byla zvolena kritéria, která zajistí co nejreprezentativnější představu o celém odvětví. Pokud jde o čínské vývozce, považovalo se za vhodné vybrat vzorek na základě největšího objemu vývozu dotčeného výrobku, a proto byli do vzorku zařazeni největší vývozci. Podotýká se rovněž, že v článku 17 základního nařízení není stanovena povinnost vybrat oba vzorky na základě stejných kritérií. V tomto případě bylo mimoto před dokončením výběru vzorku čínských vyvážejících výrobců spolupracujícím stranám v Číně a rovněž čínským orgánům umožněno, aby se k navrhovanému vzorku vyjádřily. S ohledem na složení vzorku byly obdrženy připomínky, nikoli však v souvislosti s jeho reprezentativností.
(24)
Po poskytnutí konečných informací uvedlo jedno sdružení dovozců, že podle článku 17 základního nařízení by měly být vzorky výrobců v Unii a vyvážejících výrobců vybrány na základě stejných kritérií. Několik čínských stran po poskytnutí konečných informací nadále tvrdilo, že se při výběru příslušných vzorků jednalo o diskriminaci mezi zacházením s čínskými vyvážejícími výrobci a výrobci v Unii.
(25)
V reakci na tvrzení, jež následovalo po poskytnutí konečných informací, že při výběru vzorků výrobců v Unii a vyvážejících výrobců by měla být použita stejná kritéria, se má z důvodů uvedených v 23. bodě odůvodnění za to, že vzorky mohou být vybrány na základě různých kritérií. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(26)
Pokud jde o skutečnost, že, jak je uvedeno v 23. bodě odůvodnění, nebyly obdrženy žádné připomínky týkající se reprezentativnosti vzorku, tyto strany tvrdí, že v době výběru vzorků nebyly čínské strany informovány o tom, že se pro výběr vzorků použijí různá kritéria, a proto tuto skutečnost nemohly připomínkovat.
(27)
Co se týká skutečnosti, že čínské strany nebyly o použití různých kritérií pro výběr vzorků informovány, je třeba uvést, že v souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení je běžnou praxí konzultovat se stranami složení navrhovaných vzorků v případě jejich vlastní kategorie, tj. vyvážející výrobci jsou konzultováni pouze v souvislosti s navrhovaným vzorkem vyvážejících výrobců. Za těchto okolností se k tvrzení stran o nemožnosti připomínkovat použití různých kritérií pro výběr různých vzorků v době jejich výběru nepřihlédne.
(28)
Po poskytnutí konečných informací uvedla jedna ze zúčastněných stran, že tím, že Komise při výběru vzorku přihlédla k různým segmentům, byl porušen čl. 4 odst. 1 základního nařízení, podle kterého je nutno analýzu provést ve vztahu k celému výrobnímu odvětví Unie, a nikoli určitým skupinám nebo typům společností.
(29)
Tvrzení, že rozdělení vzorku do tří segmentů je porušením čl. 4 odst. 1 základního nařízení, nelze uznat. Z 23. bodu odůvodnění lze vyvodit, že vybraný vzorek představoval celé výrobní odvětví Unie a nikoli pouze určitou skupinu společností, jak tvrdí dotčená strana. Kromě toho čl. 17 odst. 1 základního nařízení výslovně umožňuje použít ke zjištění újmy výběr vzorku. Toto tvrzení bylo tudíž neopodstatněné, a bylo odmítnuto.
(30)
Po poskytnutí konečných informací zpochybnila tatáž zúčastněná strana skutečnost, že při výběru vzorku bylo zohledněno zeměpisné rozložení, přičemž tvrdila, že Unie je jednotným trhem a že podle čl. 17 odst. 1 základního nařízení může být vzorek vybrán pouze na základě největšího reprezentativního objemu.
(31)
Pokud jde o tvrzení týkající se použití kritéria zeměpisného rozložení, je možné konstatovat, že se jedná o roztříštěné výrobní odvětví a že zeměpisné rozložení výrobců v členských státech slouží při posuzování reprezentativnosti společností zařazených do vzorku k tomu, aby byly zohledněny rozličné podmínky, které se mohou v Unii vyskytovat. Vzorek zahrnuje členské státy, v nichž se vyrábí přibližně 90 % výroby v Unii. Po odstoupení polské společnosti zůstala tato úroveň stále vysoká, a to přibližně na 80 %. Metodika, již Komise použila, tedy zajistila, že vzorek reprezentoval výrobu v Unii jako celek a byl v souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení. Proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
(32)
Po poskytnutí konečných informací tvrdila jedna zúčastněná strana, že do vzorku výrobců v Unii byly vybrány pouze střední a malé společnosti, které měly údajně vyšší náklady a ceny než velké čínské společnosti.
(33)
Toto tvrzení nebylo podloženo žádnými důkazy. Je třeba poznamenat, že vzorek zahrnoval společnosti ze všech segmentů. Kromě toho mohou být náklady ovlivněny i jinými činiteli, než je velikost společnosti, jako jsou náklady na suroviny, odpisy nebo využití kapacity.
4. Práva stran
4.1 Důvěrná povaha jmen žadatelů a názvů společností podporujících podnět
(34)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že neposkytnutí informací o totožnosti žadatele neumožňuje zúčastněným stranám uplatnit plně právo na obhajobu. Uvádělo se rovněž, že vzhledem ke skutečnosti, že někteří výrobci nepožádali o nezveřejnění svých jmen, nebyla žádost o anonymitu oprávněná.
(35)
Jedna strana zopakovala své tvrzení, že neexistovaly důvody pro zachování důvěrnosti jmen většiny žádajících výrobců ani zastánců podnětu. Zejména tvrdila, že ve spisu, který je zúčastněným stranám přístupný k nahlédnutí, nejsou uvedeny žádné důkazy na podporu žádostí o důvěrný způsob zacházení. Dále tvrdila, že nedostatek informací o totožnosti společností zařazených do vzorku znamenal, že ostatní zúčastněné společnosti nemohly podat připomínky ke správnosti posouzení mikroukazatelů.
(36)
V reakci na poskytnutí konečných informací zpochybnila tatáž strana to, zda všechny společnosti ve spojení s výrobci zařazenými do vzorku předložily odpověď na dotazník.
(37)
Připomíná se, že článek 19 základního nařízení připouští ochranu důvěrných údajů v případech, kdy by jejich prozrazení znamenalo významnou soutěžní výhodu pro konkurenta nebo by nepříznivě ovlivnilo poskytovatele informace nebo osobu, od níž byly tyto informace získány. Velká většina žadatelů si přála, aby jejich totožnost nebyla zveřejněna, a poskytla dostatečné důkazy, které prokazovaly, že skutečně existuje značná možnost odvetných opatření, mimo jiné ve formě ušlých tržeb u výrobců, kteří zveřejní svá jména. Žádost těchto společností proto útvary Komise akceptovaly.
(38)
Pokud jde o tvrzení, že někteří výrobci nepožádali o důvěrný způsob zacházení se svými jmény, je nutno podotknout, že touto skutečností není dotčeno právo ostatních společností požádat o tento důvěrný způsob zacházení, jsou-li uvedeny dostatečné důvody. Tyto žádosti byly posouzeny jednotlivě, a proto bylo tvrzení odmítnuto.
(39)
Pokud jde o to, zda všechny společnosti ve spojení s výrobci v Unii zařazenými do vzorku předložily odpověď na dotazník, je třeba poznamenat, že nedostatek odpovědí od výrobce v Unii ve spojení by v zásadě nezbytně nebránil Komisi v tom, aby došla ke spolehlivým závěrům o újmě za předpokladu, že předložené odpovědi na dotazník mohou být ověřeny. To by platilo především v případě, kdy jsou společnosti ve spojení samostatnými právnickými osobami se samostatným účetnictvím.
5. Předmět šetření: zahrnutí dovozu z Turecka
(40)
Jedna strana zastupující zájmy vyvážejících výrobců uvedla, že se toto šetření mělo vztahovat i na dovoz dotčeného výrobku z Turecka.
(41)
Co se týká nezahrnutí dovozu pocházejícího z Turecka do podnětu, je nutno uvést, že v době zahájení šetření nebyly z této země k dispozici žádné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti, které by odůvodňovaly zahájení antidumpingového řízení týkajícího se tohoto dovozu. Tvrzení, že Turecko mělo být zahrnuto do šetření, je proto odmítnuto.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(42)
Po uložení prozatímních opatření jedna zúčastněná strana uvedla, že v kódech KN zahrnujících dotčených výrobek, které byly uvedeny v nařízení o uložení prozatímních opatření, došlo v porovnání s oznámením o zahájení ke změnám, a dotázala se na důvody těchto rozdílů a na to, zda znamenají změnu definice výrobku.
(43)
V této souvislosti se zdůrazňuje, že rozdíly mezi kódy KN uvedenými v nařízení o uložení prozatímních opatření a kódy zmíněnými v oznámení o zahájení nesouvisí se změnou definice výrobku ani předmětu šetření. Změny nemění typy obkládaček, na něž se vztahuje šetření, nýbrž souvisí jednoduše s nutností zohlednit obecné změny v kombinované nomenklatuře, které byly stanoveny v nařízení Komise (EU) č. 861/2010, které vstoupily v platnost dne 1. ledna 2011 (5).
(44)
Jedna ze zúčastněných stran požadovala, aby z definice výrobku byly vyloučeny některé keramické mozaiky. Strana tvrdila, že pokud by opatření byla uložena, ztratila by tato kategorie dotčeného výrobku na konkurenceschopnosti vůči ostatním výrobkům, s nimiž je nahraditelná, a že v tomto konkrétním segmentu v žádném případě nedochází k dumpingu.
(45)
Pokud jde o toto tvrzení, odhalilo šetření, že vzhledem k tomu, že keramické mozaiky a ostatní typy keramických obkládaček mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti, není revize definice výrobku odůvodněná. Co se týká tvrzení o neexistenci dumpingu v tomto segmentu, které nebylo podloženo žádnými důkazy, musí analýza dumpingu a újmy odrážet situaci pro dotčený výrobek jako celek. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(46)
Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k neexistenci dalších připomínek týkajících se dotčeného a obdobného výrobku se potvrzuje 25. až 32. bod odůvodnění nařízení o uložení prozatímních opatření.
C. DUMPING
1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(47)
Jelikož ohledně zacházení jako v tržním hospodářství nebyly předloženy žádné další připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 33. až 40. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Individuální zacházení
(48)
Co se týká rozhodnutí o přiznání či nepřiznání individuálního zacházení jednotlivým společnostem, nebyly obdrženy žádné připomínky.
(49)
Dva dovozci však zpochybnili platnost celé analýzy Komise týkající se individuálního zacházení a tvrdili, že Unie prostřednictvím programu strukturálních fondů každoročně poskytuje subvence.
(50)
V této souvislosti se podotýká, že čl. 9 odst. 5 základního nařízení stanoví podmínky, které je nutno splnit, aby bylo možno využít statusu individuálního zacházení. Údajná existence subvencí v Unii není pro účely tohoto posouzení důležitá. Toto tvrzení je proto odmítnuto a jsou zachovány závěry uvedené v 41. až 44. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Individuální zjišťování
(51)
Žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení předložilo osm spolupracujících vyvážejících výrobců. Bylo rozhodnuto, že individuální zjišťování bude provedeno u jednoho vyvážejícího výrobce, skupiny Kito, jelikož jeho provedení neznamenalo příliš velké zatížení. Na tuto skupinu připadal zdaleka největší objem vývozu z osmi výrobců žádajících o individuální zjišťování.
(52)
Tato skupina požádala o individuální zacházení. Po přezkoumání této žádosti bylo nejprve navrženo, že skupině Kito bude přiznáno individuální zacházení, jelikož nebyly zjištěny žádné důvody, proč by této skupině nemělo být individuální zacházení přiznáno.
(53)
Po poskytnutí konečných informací tvrdil žadatel, že čl. 17 odst. 3 základního nařízení neumožňuje, aby v případě, kdy byly obdrženy četné žádosti, byl počet žádostí o individuální zjišťování omezen. Žadatel tvrdil, že tento názor je podložen celou řadou předchozích antidumpingových šetření. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že srovnávacím kritériem v čl. 17 odst. 3 základního nařízení pro posouzení žádosti o individuální zjišťování je, zda by tato zjišťování znamenala příliš velké zatížení a bránila by včasnému ukončení šetření. V tomto šetření, a jak je uvedeno v 51. bodě odůvodnění, neznamenalo provedení individuálního zjišťování u jedné z osmi žádostí příliš velké zatížení. Pokud jde o předchozí šetření, která zahrnovala žádosti o individuální zacházení, je třeba poznamenat, že rozsah zatížení u těchto žádostí a potřeba včasného ukončení šetření musí být posouzeny individuálně. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se tvrzení žadatele odmítají.
(54)
Po poskytnutí konečných informací byly předloženy informace a důkazy o tom, že skupina Kito nemusela zveřejnit všechny společnosti ve spojení se skupinou, s tím závěrem, že zjištění týkající se skupiny mohou být neúplná. Skupina dostala příležitost, aby se k těmto informacím vyjádřila, a byla informována o tom, že může být uplatněn článek 18 základního nařízení. Ve své odpovědi skupina potvrdila, že v odpovědi na antidumpingový dotazník skutečně nezveřejnila dvě společnosti ve spojení, avšak uvedla, že vzhledem k tomu, že se jednalo o pouhé nedopatření bez jakýchkoliv důsledků, jelikož se tyto společnosti nepodílely na výrobě ani obchodním využití dotčeného výrobku, by tato skutečnost neměla zjištění nikterak ovlivnit. Nicméně skutečnost, že existence těchto dvou společností nebyla zveřejněna, neumožnila řádné posouzení a ověření činností skupiny v souvislosti s dotčeným výrobkem. Za těchto okolností je vyvozen závěr, že skupina neposkytla nezbytné informace v příslušné lhůtě, a zjištění týkající se společnosti tedy vycházejí z dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení.
4. Běžná hodnota
4.1 Volba srovnatelné země
(55)
Dva dovozci vznesli námitku proti volbě Spojených států amerických (dále jen „USA“) jako srovnatelné země a uvedli, že USA nejsou vhodnou srovnatelnou zemí kvůli nevýznamné vlastní výrobě a nekonkurenceschopnosti na světovém trhu. Tito dovozci dále uvedli, že USA byly vybrány nepřiměřeně, a tvrdili, že neexistence alternativních srovnatelných zemí byla zapříčiněna nepatřičným tlakem, jenž sdružení výrobců v Unii vyvíjelo na výrobce z jiných možných srovnatelných zemí s cílem odradit je od případné spolupráce. Dva dovozci tvrdili, že Komise nevzala v úvahu informace z řady možných spolupracujících zemí a že nebyly posouzeny veřejně dostupné údaje vnitrostátních či nadnárodních sdružení výrobců ve třetích zemích.
(56)
Pokud jde o poslední tvrzení, připomíná se, že k provedení šetření týkajícího se úrovně dumpingu jsou zapotřebí informace konkrétních společností. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(57)
Co se týká tvrzení ohledně nepatřičného tlaku ze strany sdružení výrobců v Unii s cílem odradit od spolupráce, podotýká se, že nebyly předloženy žádné důkazy. Tyto připomínky nebylo proto možno vzít v potaz.
(58)
Tito dovozci dále tvrdili, že roční objem výroby keramických obkládaček v USA činil přibližně 60 milionů m2 ročně, a nikoli 600 milionů m2, jak bylo uvedeno v 51. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato informace byla ověřena a bylo zjištěno, že je správná.
(59)
Co se týká vhodnosti USA jako srovnatelné země na základě podstatně nižšího objemu výroby, je nutno zdůraznit, že trh v USA je vysoce konkurenční - existuje řada místních výrobních podniků a dovážené množství je značné. Jak je mimoto zmíněno v 52. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, neexistují žádné důkazy o necelních překážkách, které by významně bránily hospodářské soutěži na trhu. Za této situace se navzdory nižšímu objemu výroby nezměnil celkový závěr, že USA jsou vhodnou srovnatelnou zemí.
(60)
Dva dovozci tvrdili, že jednotkové prodejní ceny obkládaček vyráběných v USA na domácím trhu USA jsou mnohem vyšší než na trhu Unie a při srovnání s vývozními cenami to znamená existenci dumpingu. Bylo zjištěno, že toto tvrzení není pro účely tohoto řízení relevantní, jelikož jakákoli taková tvrzení za předpokladu, že pro ně existují důkazy prima facie, mohou být důkladně posouzena pouze ve zvláštním antidumpingovém řízení týkajícím se USA. Toto tvrzení se proto nebralo v úvahu.
(61)
Tito dovozci dále uvedli, že spolupracující výrobce v USA je ve vlastnictví výrobců v Unii či je k nim přidružen, a šetření bylo tudíž chybné, jelikož získané údaje nebyly nezávislé.
(62)
Připomíná se, že údaje, které poskytl spolupracující výrobce v USA, byly ověřeny na místě. Bylo tudíž shledáno, že toto tvrzení je neopodstatněné, a nebylo k němu přihlédnuto.
(63)
Tito dovozci mimoto uvedli, že objem vývozu z USA byl omezený. Toto tvrzení se pro účely výběru srovnatelné země pokládalo za nepodstatné, jelikož se údaje ze srovnatelné země používají k určení běžné hodnoty, a nikoli vývozních cen. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
(64)
Titíž dovozci rovněž tvrdili, že nezveřejnění údajů o totožnosti, objemu, hodnotě a jakosti výroby spolupracujícího výrobce ve srovnatelné zemi není opodstatněné. Připomíná se, že spolupracující výrobce ve srovnatelné zemi požádal o důvěrný způsob zacházení kvůli obavě z odvetných obchodních opatření a bylo shledáno, že tato žádost je opodstatněná. Mimoto nelze vyloučit, že by poskytnutí údajů, které požadovali dovozci, a to i formou rozpětí, mohlo vést k zjištění totožnosti výrobce ve srovnatelné zemi. Žádosti dovozců nebylo proto vyhověno.
(65)
Po poskytnutí konečných informací zopakovali dva výše uvedení dovozci řadu svých výše uvedených tvrzení, aniž by však předložili další důkazy. Za těchto okolností se jejich tvrzení znovu odmítají.
(66)
Mimoto tito dva dovozci také tvrdili, že vzhledem k tomu, že spolupracující výrobce v USA je údajně ovládán výrobcem v Unii, je výběr této společnosti z USA coby vhodného výrobce ve srovnatelné zemi chybný. Zejména pak tvrdili, že společnost z USA není ekonomicky nezávislá, a nemůže tedy sloužit jako srovnávací kritérium pro dumping. Jako opodstatnění svého tvrzení citují dovozci čl. 2 odst. 1 třetí a čtvrtý pododstavec základního nařízení. V reakci na toto tvrzení je především třeba konstatovat, že (jak je uvedeno v 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v níže uvedeném 69. bodě odůvodnění) spolupracující výrobce v USA požádal o anonymitu a této jeho žádosti bylo vyhověno. Za těchto okolností nelze potvrdit ani popřít, zda mezi společností z USA a výrobcem v Unii existuje spojení. Je však třeba poznamenat, že výše uvedená ustanovení základního nařízení se týkají toho, jak mají být posuzovány ceny společnosti, které se týká šetření, při prodeji straně ve spojení. Tato ustanovení se netýkají otázky možného spojení mezi výrobcem ve srovnatelné zemi a výrobcem v Unii. Za těchto okolností se tvrzení odmítá.
(67)
Po poskytnutí konečných informací předložilo sdružení dovozců několik tvrzení. Za prvé sdružení tvrdilo, že údajně malý objem prodeje výrobců v USA na jejich domácím trhu v porovnání s čínským vývozem do Unie znamená, že USA nejsou vhodným trhem srovnatelné země. V tomto ohledu se při posuzování možných srovnatelných zemí mimo jiné coby jeden z prvků posuzovala úroveň hospodářské soutěže v těchto zemích. Podobné úrovně domácího prodeje domácího výrobního odvětví a dovozu ze země, které se týká šetření, není předpokladem pro to, aby byla země považována za vhodnou srovnatelnou zemi. V souvislosti s těmito tvrzeními byl pro účely tohoto šetření, a jak je uvedeno v 59. bodě odůvodnění, trh USA shledán dostatečně konkurenčním, aby byl vhodnou volbou. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(68)
Sdružení dovozců rovněž tvrdilo, že nemělo za to, že by skutečnost, že dovoz na trh USA je významný, byla pro volbu USA jako srovnatelné země důležitá. Pokud jde o toto tvrzení, je třeba poznamenat, že úroveň dovozu je skutečně jedním z důležitých činitelů posuzovaných při výběru vhodné srovnatelné země. Kombinace domácí výroby a velkého objemu dovozu přispívá ke konkurenčnímu trhu, jak je uvedeno v 59. bodě odůvodnění. Za této situace je toto tvrzení odmítnuto.
(69)
Sdružení dovozců se rovněž dotazovalo, jaké důkazy byly předloženy spolupracujícím výrobcem ve srovnatelné zemi k doložení rizika odvetných obchodních opatření, jak je uvedeno v 64. bodě odůvodnění. V tomto ohledu poukázala společnost z USA na to, že na trhu USA soutěží o stejné odběratele s celou řadou čínských vyvážejících výrobců keramických obkládaček. Společnost z USA uvedla, že v případě odhalení její totožnosti by se za těchto okolností obávala odvetných obchodních opatření. V souvislosti s důkazy předloženými za účelem doložení rizika odvetných obchodních opatření je třeba poznamenat, že možné riziko vyplývající ze skutečnosti, že společnost USA a čínští vyvážející výrobci působící na trhu USA spolu soutěží o stejné odběratele, bylo shledáno věrohodným. Za těchto okolností byla žádost společnosti o anonymitu přijata.
(70)
Sdružení rovněž uvedlo, že vzhledem k tomu, že průměrná domácí prodejní cena keramických obkládaček vyráběných na domácím trhu byla v USA údajně několikrát vyšší než cena dovozu z Unie do Číny, není výrobek z USA „obdobným výrobkem“ k dováženému výrobku z Číny. V tomto ohledu není skutečnost, že se tyto dvě ceny liší, důvodem se domnívat, že výrobek z USA není obdobným výrobkem k dotčenému výrobku. Jak je uvedeno v 32. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo shledáno, že dotčený výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v USA mají mimo jiné stejné základní fyzické a technické vlastnosti a také stejná základní použití. Za těchto okolností se považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení. Tvrzení sdružení se proto odmítá.
(71)
Sdružení také vzneslo otázku, proč v situaci, kdy jiné třetí země kromě USA nespolupracovaly, nebyla za vhodnou srovnatelnou zemi vybrána Unie. V tomto ohledu se poznamenává, že vzhledem k tomu, že USA byly shledány vhodnou srovnatelnou zemí, jak je uvedeno v 59. bodě odůvodnění, nebylo zapotřebí posuzovat jiné možné vhodné trhy. Toto tvrzení sdružení je proto odmítnuto.
(72)
Jelikož nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzuje se, že volba USA jako srovnatelné země byla vhodná a přiměřená v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení, a je potvrzen 45. až 54. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.2 Určení běžné hodnoty
(73)
Dva dovozci uvedli, že bez informací o objemu výroby výrobce v USA nemohou zúčastněné strany ověřit, zda by kvůli úsporám z rozsahu mohl existovat významný rozdíl ve výrobních nákladech výrobce v USA v porovnání s náklady čínských výrobců zařazených do vzorku, kteří vyrábějí ročně více než 10 milionů m2 keramických obkládaček. Tito dovozci dále tvrdili, že objem výroby výrobce ve srovnatelné zemi a objem výroby čínských výrobců není srovnatelný vzhledem k nižšímu objemu výroby výrobce ve srovnatelné zemi či ve srovnatelné zemi. Připomíná se, že objem výroby spolupracujícího výrobce ve srovnatelné zemi je důvěrným údajem, a nelze jej tedy zveřejnit. Taktéž se připomíná, že čínské výrobní odvětví je vysoce roztříštěné a skládá se převážně z malých a středních podniků. Tato tvrzení se proto považovala za neopodstatněná.
(74)
Tito dovozci uvedli, že vzhledem ke skutečnosti, že se v čl. 2 odst. 1 druhém pododstavci základního nařízení vyžaduje, aby byla běžná hodnota určena na základě cen „jiných prodejců nebo výrobců“, bylo určení běžné hodnoty na základě údajů jediné společnosti chybné.
(75)
V této souvislosti se připomíná, že se toto řízení týká dovozu ze země bez tržního hospodářství, pro niž je nutno běžnou hodnotu určit v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení. Toto tvrzení bylo tudíž odmítnuto.
(76)
Po poskytnutí konečných informací uvedlo sdružení dovozců, že mělo za to, že běžná hodnota ve srovnatelné zemi nemůže být založena na údajích poskytnutých jedinou společností. Toto tvrzení však bylo z důvodů uvedených v 75. bodě odůvodnění odmítnuto.
(77)
Tito dovozci taktéž tvrdili, že výrobek výrobce ze srovnatelné země není reprezentativní, jelikož je určen výhradně pro segment trhu s drahými výrobky. Jelikož bylo vyhověno žádosti o důvěrný způsob zacházení s údaji výrobce ve srovnatelné zemi, není toto tvrzení popřeno ani odmítnuto. I kdyby bylo toto tvrzení pravdivé, byly (jak je objasněno v 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) provedeny úpravy početně zjištěné běžné hodnoty, pokud byly odůvodněné, s cílem zohlednit všechny typy obkládaček, včetně označení při dalším prodeji. Bylo proto zjištěno, že toto tvrzení není opodstatněné, a bylo tudíž odmítnuto.
4.3 Vývozní cena
(78)
Po poskytnutí konečných informací uvedl jeden vyvážející výrobce, že prodej některých typů keramických obkládaček do Unie během období šetření byl útvary Komise chybně zařazen a že dumpingové rozpětí společnosti by mělo být odpovídajícím způsobem opraveno. V tomto ohledu bylo při inspekci v prostorách společnosti zjištěno, že společnost špatně zařadila některé keramické obkládačky, a společnost o tom byla informována. Tyto obkládačky byly následně správně zařazeny pro účely provedení přesného výpočtu dumpingu. Za těchto okolností se tvrzení společnosti odmítá.
(79)
Po poskytnutí konečných informací tentýž vyvážející výrobce tvrdil, že některé vývozní prodejní transakce do Unie během období šetření nebyly při výpočtu dumpingového rozpětí společnosti zohledněny. V tomto ohledu bylo zjištěno, že tyto transakce nebyly zohledněny, jelikož na faktuře bylo uvedeno pozdější datum než konec období šetření. Za těchto okolností bylo tvrzení společnosti odmítnuto.
(80)
Jelikož s ohledem na vývozní ceny nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzuje se 59. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.4 Srovnání
(81)
Byly předloženy připomínky týkající se srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou.
(82)
Jeden vyvážející výrobce uvedl, že při výpočtu jeho hodnoty CIF měla být zohledněna skutečnost, že se vývoz uskutečňoval prostřednictvím obchodníků, kteří nejsou ve spojení. Bylo shledáno, že toto tvrzení je oprávněné, a následně byly hodnoty CIF pro tohoto vývozce přepočítány. Po poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že tento přepočet vývozních cen neměl být proveden, jelikož informace poskytnuté obchodníky, kteří nejsou ve spojení, nebyly spolehlivé vzhledem k tomu, že informace předložilo údajně pouze několik obchodníků, jejichž prostřednictvím prodával vyvážející výrobce. V tomto ohledu bylo zjištěno, že všichni obchodníci, kteří nejsou ve spojení, jejichž prostřednictvím prodával vyvážející výrobce, předložili informace o cenách. Za těchto okolností se tvrzení odmítá.
(83)
Další vyvážející výrobce uvedl, že při výpočtu jeho hodnoty CIF nebyly náležitě zohledněny náklady na pojištění. Bylo zjištěno, že toto tvrzení je oprávněné, a hodnoty CIF u tohoto vývozce byly odpovídajícím způsobem opraveny.
(84)
Jedna skupina vyvážejících společností tvrdila, že náklady na pojištění zahrnuté v jejích hodnotách CIF byly vypočítány chybně. Bylo zjištěno, že toto tvrzení je oprávněné, a hodnoty CIF byly proto přepočítány. Mimoto bylo zjištěno, že u jedné společnosti ve skupině nebyly při určování hodnoty ze závodu zohledněny náklady na manipulaci. Toto bylo rovněž napraveno.
(85)
Dva dovozci uvedli, že výpočet vývozních cen měl zohledňovat vývoj směnného kurzu USD v období šetření. Připomíná se však, že podle běžné praxe Komise se při přepočtu měny v průběhu období šetření použily měsíční směnné kurzy, takže vývoj směnného kurzu během období šetření byl zohledněn.
(86)
Po poskytnutí konečných informací uvedl jeden vyvážející výrobce, že jelikož byla běžná hodnota založena na údajích od jediného výrobce ve srovnatelné zemi, a následně nemohly být z důvodů zachování důvěrnosti zveřejněny přesné údaje, je nezbytné zajistit, aby byly ve vhodných případech provedeny úpravy k zajištění srovnatelnosti výrobku pro účely výpočtů dumpingu. V tomto ohledu byly, jak je uvedeno v 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě potřeby provedeny úpravy, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou.
(87)
Po poskytnutí konečných informací tvrdili dva vývozci, že spolupracující výrobce v USA zásobuje výlučně sektor s drahými keramickými obkládačkami, zatímco čínští vyvážející výrobci zásobují sektor s nízkými cenami. V rámci zajištění spravedlivého srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou tito dovozci tvrdili, že jim nebyly poskytnuty údaje o nezbytných úpravách podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že úpravy, které byly provedeny za účelem zajištění spravedlivého srovnání, jsou vysvětleny v 61. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
4.5 Dumpingová rozpětí u spolupracujících vývozců zařazených do vzorku
(88)
Konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením u spolupracujících výrobců zařazených do vzorku s přihlédnutím ke všem výše uvedeným připomínkám činí:
Název společnosti/skupiny
Konečné dumpingové rozpětí
Shandong Yadi Co. Ltd
36,5 %
Skupina Xinruncheng
29,3 %
Skupina Wonderful
26,3 %
Heyuan Becarry Co. Ltd
67,7 %
4.6 Dumpingová rozpětí u všech ostatních spolupracujících vyvážejících výrobců
(89)
V důsledku změn ve výpočtu dumpingových rozpětí (jak je uvedeno v 88. bodě odůvodnění) činí vážený průměr dumpingových rozpětí výrobců zařazených do vzorku, který je založen na dumpingových rozpětích u čtyř spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, 30,6 %. V této souvislosti se podotýká, že pro společnost Heyuan Becarry Co. Ltd, které nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství ani individuální zacházení, bylo dumpingové rozpětí vypočteno způsobem popsaným v 88. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. V souladu s čl. 9 odst. 6 první větou základního nařízení bylo toto dumpingové rozpětí použito k výpočtu váženého průměru dumpingových rozpětí stran zařazených do vzorku uplatněného na spolupracující vývozce, kteří nebyli zařazeni do vzorku. Mimoto vzhledem ke skutečnosti, že společnosti Heyuan Becarry Co. Ltd nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství a že bylo zjištěno, že její rozhodnutí o vývozním prodeji podléhají výrazným státním zásahům, mělo by být clo uložené na dovozy společnosti Heyuan Becarry Co. Ltd stejné jako clo použitelné na dovozy spolupracujících vývozců, kteří nebyli zařazeni do vzorku.
(90)
Pokud jde o způsob výpočtu dumpingového rozpětí pro společnost Heyuan Becarry Co. Ltd, která byla, jak bylo zmíněno, spolupracujícím vyvážejícím výrobcem zařazeným do vzorku, jemuž však nebylo přiznáno individuální zacházení, jak je uvedeno v 65. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, odkaz ve zmíněném bodě odůvodnění na 64. bod odůvodnění prozatímního nařízení by se měl vztahovat na 62. bod odůvodnění.
4.7 Dumpingové rozpětí u společnosti žádající o individuální zjišťování
(91)
U společnosti uvedené v 51. až 54. bodě odůvodnění, u níž bylo provedeno individuální zjišťování, se použije s ohledem na použití článku 18 základního nařízení celostátní dumpingové rozpětí.
4.8 Dumpingová rozpětí u všech ostatních nespolupracujících vyvážejících výrobců
(92)
Jelikož ohledně výpočtu dumpingového rozpětí pro všechny ostatní vyvážející výrobce nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzuje se 66. až 67. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(93)
S přihlédnutím k připomínkám, které byly uvedeny v 81. až 85. bodě odůvodnění, bylo celostátní dumpingové rozpětí stanoveno ve výši 69,7 %.
4.9 Podání týkající se seznamu spolupracujících vývozců
(94)
Byla obdržena řada tvrzení, že se v případě 13 vyvážejících výrobců využívajících vážené prozatímní clo podle prozatímního nařízení, uvedených v jeho příloze, jedná pouze o obchodníky, a nikoli výrobce, a proto by v této příloze neměli být uvedeni.
(95)
Po dalším zkoumání bylo zjištěno, že tato tvrzení jsou pravdivá v případě pěti společností. Tyto společnosti byly informovány o záměru vyškrtnout je z příslušné přílohy a bylo jim umožněno se k tomu vyjádřit. Tři z těchto společností nepodaly žádné další připomínky, zatímco dvě společnosti předložily v této záležitosti další tvrzení. Tato další tvrzení neobsahovala dostatečné důkazy, které by prokazovaly, že tyto společnosti jsou ve skutečnosti vyvážejícími výrobci dotčeného výrobku, a byla proto odmítnuta. Těchto pět společností bylo vyškrtnuto ze seznamu společností využívajících vážené průměrné konečné clo.
4.10 Události, které nastaly po období šetření
(96)
Po zveřejnění prozatímních zjištění se kvůli změnám ve vlastnické struktuře údajně přerušil vztah dvou spolupracujících vyvážejících výrobců v rámci skupiny. Jedna z těchto společností proto požádala o individuální clo nezávislé na clu druhé společnosti.
(97)
Podle poskytnutých informací se zdá, že se po období šetření vztahy těchto dvou společností přerušily. Dopad tohoto údajného rozdělení ve struktuře skupiny a rovněž žádost jedné ze společností o individuální celní sazbu bude nutno podrobně přezkoumat. Pokud by jedna či obě tyto společnosti požádaly o přezkum své situace po tomto údajném rozdělení, lze to provést v příhodném čase v souladu se základním nařízením. Za této situace je žádost společnosti o stanovení individuálního cla v tomto šetření odmítnuta.
(98)
Po poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že pro jednoho z vyvážejících výrobců ve spojení uvedených v 97. bodu odůvodnění by mělo platit individuální clo, které by bylo vypočtené pro něj, jelikož existovaly důkazy o tom, že jeho dumping byl na vyšší úrovni než u druhého vyvážejícího výrobce. V tomto ohledu by mělo být poznamenáno, že pro vyvážející výrobce, kteří byli během období šetření ve spojení, by nevypočtení jednoho váženého průměru dumpingových rozpětí a cla pro tyto společnosti ponechalo prostor pro obcházení cel ze strany vyvážejícího výrobce, na něhož se vztahuje vyšší clo. Vzhledem k tomu, že bylo zjištěno, že oba vyvážející výrobci dotčení tímto šetřením byli během období šetření ve spojení, neexistují důvody pro stanovení individuálních cel pro každého z nich. Jak je uvedeno v 97. bodě odůvodnění, pokud by jedna či obě tyto společnosti požádaly o přezkum své situace po tomto údajném rozdělení, lze to provést v souladu se základním nařízením. Za těchto okolností se tvrzení žadatele odmítá.
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(99)
Jelikož ohledně výroby v Unii a výrobního odvětví Unie nebyly předloženy žádné připomínky ani nová zjištění, potvrzují se závěry v 68. až 70. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.1 Spotřeba Unie
(100)
Jelikož ohledně spotřeby Unie nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry v 71. a 72. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Dovoz z Číny
(101)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila analýzu dovozu a tvrdila, že v podnětu i v prozatímním nařízení chyběly údaje o objemu dovozu a že míra v m2 je jednotkou plochy, a nikoli objemu.
(102)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že vývoj ceny a objemu dovozu z Číny jednoduše ukazuje běžné výkyvy v obchodu, a nemůže být proto náznakem chování čínských vývozců, pokud jde o dumping.
(103)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana zpochybnila spolehlivost statistických údajů Eurostatu a uvedla, že skutečné čínské dovozní ceny jsou vyšší, a jsou tudíž srovnatelné s dovozními cenami z ostatních třetích zemí. Dále tvrdila, že tato skutečnost by měla dopad na zjištěná dumpingová rozpětí.
(104)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že se její analýza statistik Eurostatu s ohledem na podíl na trhu a dovozní cenu mírně lišila od analýz uvedených v prozatímním nařízení a že by tato zjištění měla být odpovídajícím způsobem pozměněna.
(105)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že útvary Komise nezohlednily zvýšení cen čínského dovozu po období šetření, v roce 2010.
(106)
Pokud jde o tvrzení týkající se použité měrné jednotky k určení objemu dovozu, výraz „objem“ v čl. 3 odst. 2 základního nařízení se vztahuje na „množství“, nikoli na „krychlový objem“. Pro každý výrobek je nutno použít nejreprezentativnější měrnou jednotku. Pokud jde o dotčený výrobek, hospodářské subjekty na světovém trhu používají důsledně metry čtvereční (m2). Tato jednotka byla proto považována za nejvhodnější pro účely tohoto šetření a tvrzení v tomto ohledu bylo odmítnuto.
(107)
Co se týká vývoje ceny a objemu dovozu z Číny, je pravdou, že rozdíly jsou omezené, vezmou-li se v úvahu absolutní hodnoty. Čínský dovoz se v posuzovaném období snížil o 3 %. Závěr ohledně objemu čínského dovozu je však nutno posoudit v kontextu celkového poklesu spotřeby na trhu Unie. Skutečnost, že čínský dovoz v tomto období klesl pouze o 3 %, zatímco se celková spotřeba snížila o 29 %, měla jednoznačně dopad na jeho přítomnost na trhu Unie. Udržení stálého dovozu tudíž čínskému dovozu umožnilo získat podíl na trhu v době, kdy ostatní hospodářské subjekty ztrácely.
(108)
Pokud jde o vývoj čínských cen, průměrné dovozní ceny uvedené v 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení vycházely ze statistických údajů Eurostatu. Byly vzneseny dotazy týkající se přesnosti průměrných dovozních cen do některých členských států, avšak nebyly potvrzeny žádné změny úředních statistik. V každém případě se připomíná, že údaje Eurostatu byly použity pouze ke stanovení obecných trendů a že i kdyby čínské dovozní ceny měly být upraveny směrem nahoru, celkový obraz o újmě by zůstal nezměněn, tj. s vysokými rozpětími pro cenové podbízení a prodej pod cenou. V těchto souvislostech je třeba poznamenat, že pro výpočet rozpětí újmy a dumpingových rozpětí nebyly údaje Eurostatu použity. K určení úrovně rozpětí byly použity pouze ověřené údaje od navštívených společností. I kdyby tedy byly zjištěny nesrovnalosti ve statistických údajích, nemělo by to žádný dopad na úroveň rozpětí, která byla zveřejněna.
(109)
Pokud jde o tvrzení, že útvary Komise nezohlednily údaje Eurostatu z roku 2010, nelze toto tvrzení uznat, jelikož hodnota za období šetření zahrnovala první čtvrtletí roku 2010. V souvislosti s druhým až čtvrtým čtvrtletím roku 2010 je třeba poznamenat, že tyto údaje se týkají období po období šetření, k němuž by se nemělo přihlížet. Kromě toho, i kdyby tyto údaje zohledněny byly, z dovozních statistik vyplývá, že se zvýšily také dovozní ceny ze třetích zemí, což poukazuje na to, že se jednalo o obecný trend a nikoli o jev týkající se pouze čínského dovozu.
3. Cenové podbízení
(110)
Připomíná se, že v prozatímní fázi bylo (jak je uvedeno v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) cenové podbízení stanoveno jako vážené průměrné prodejní ceny výrobců v Unii pro odběratele na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnané podle typu výrobku s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu z Číny prodávaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o stávající cla, náklady po dovozu a obchodní úroveň.
(111)
Jedna strana tvrdila, že výpočty vývozní ceny, které byly stranám poskytnuty, neodpovídají vysvětlení podanému v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po ověření se potvrzuje, že se v daném bodě odůvodnění jednalo o chybu v textu. V prozatímní fázi byla úprava o obchodní úroveň provedena u prodejních cen ze závodu účtovaných výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, a ve výpočtu průměrné vývozní ceny nebyla provedena úprava o náklady po dovozu. V konečné fázi byly ceny CIF vyvážejících výrobců z dotčené země na hranice Unie upraveny o stávající cla a náklady po dovozu (náklady vzniklé v přístavu Unie s ohledem na dovoz, dopravu a uskladnění před dalším prodejem dovozci), a to na základě informací, které poskytli spolupracující dovozci, kteří nejsou ve spojení.
(112)
Jiná strana tvrdila, že by po úpravě směrem dolů k zohlednění nákladů na distribuci/marketing měly být ceny podobné cenám čínského vývozu. Prozatímní výpočet však již zahrnoval tyto úpravy. Toto tvrzení bylo tudíž neopodstatněné, a bylo proto odmítnuto.
(113)
Šetření zjistilo úrovně cenového podbízení v rozmezí od 43,2 % do 55,7 %, což se mírně liší od úrovní zjištěných v prozatímní fázi (viz 77. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Důvodem změny je výpočet nové hodnoty CIF pro vyvážejícího výrobce, jak je uvedeno v 83. až 85. bodě odůvodnění, a výpočet individuální vývozní ceny CIF pro vyvážejícího výrobce, skupinu Kito, jak je uvedeno v 51. bodě odůvodnění.
4. Dovoz ze třetích zemí s výjimkou Číny
(114)
Jelikož ohledně dovozu ze třetích zemí s výjimkou Číny nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 78. až 80. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Situace výrobního odvětví Unie
5.1 Makroekonomické ukazatele
5.1.1 Výroba, výrobní kapacita a vytížení kapacity
(115)
Jelikož ohledně výroby, výrobní kapacity a vytížení kapacity nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 84. a 85. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.1.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(116)
Jelikož ohledně objemu prodeje a podílu na trhu nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 86. a 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.1.3 Zaměstnanost a produktivita
(117)
Jelikož ohledně zaměstnanosti a produktivity nebyly předloženy žádné připomínky ani zjištění, potvrzují se závěry uvedené v 88. a 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.1.4 Rozsah dumpingového rozpětí
(118)
Dumpingová rozpětí jsou upřesněna v 88. až 93 bodě odůvodnění. Potvrzuje se, že veškerá zjištěná rozpětí jsou podstatně vyšší než minimální úroveň. Vzhledem k objemu a cenám dumpingového dovozu se proto potvrzuje, že dopad skutečného dumpingového rozpětí nelze považovat za zanedbatelný.
5.2 Mikroekonomické ukazatele
5.2.1 Zásoby
(119)
Jedna strana zpochybnila správnost údajů uvedených v 93. až 95. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato strana tvrdila, že hodnota zásob jako procento výroby byla během celého posuzovaného období podstatně nižší, než jak bylo uvedeno v tabulce 10 téhož nařízení. Tyto výpočty byly přezkoumány a bylo zjištěno, že chybně vypočteny byly pouze procentní údaje pro rok 2009 a období šetření a že v těchto obdobích bylo procento zásob ve skutečnosti mírně vyšší, než bylo uvedeno dříve. Správná verze tohoto výpočtu je uvedena v tabulce 1 tohoto nařízení.
(120)
Tatáž strana uvedla, že pokud by bylo výrobní odvětví Unie přinuceno zvýšit úroveň zásob až na šest měsíců výroby, jak je uvedeno v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, představovalo by procento zásob 50 % celkové výroby místo 59 %, jak je uvedeno v tabulce 10 prozatímního nařízení.
(121)
V této souvislosti je třeba zdůraznit, že analýzy uvedené v 93. a 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se doplňovaly, nebyly však totožné. První analýza ukazovala procento zásob společností zařazených do vzorku (vyjádřených v metrech čtverečních) v porovnání s výrobou společností zařazených do vzorku (rovněž vyjádřenou v metrech čtverečních) (v období šetření 61 %). Druhá analýza, která se rovněž týkala společností zařazených do vzorku, ukazovala počet měsíců výroby uložené na skladě ve vztahu k dvanácti měsícům v roce (v období šetření 50 %).
(122)
Další analýza umožnila zpřesnit posouzení vývoje počtu měsíců výroby, která je uložena na skladě. V roce 2007 měli výrobci zařazení do vzorku na skladě výrobu přibližně za pět měsíců (43 %), tlak dumpingového dovozu je však v období šetření přinutil zásoby zvýšit na více než sedm měsíců výroby (což odpovídá 61 % celkové roční výroby). V tabulce 1 je uveden objem zásob rovněž ve formě počtu měsíců z celkové roční výroby.
(123)
Tabulka 1
Zásoby
2007
2008
2009
OŠ
Zásoby (v tis. m2)
48 554
50 871
39 689
41 887
Index (2007 = 100)
100
105
82
86
Zásoby jako procento výroby
43 %
49 %
56 %
61 %
Index (2007 = 100)
100
113
130
142
Počet měsíců výroby na skladě v porovnání s celkovou roční výrobou
5,2
5,9
6,7
7,4
Index (2007 = 100)
100
113
130
142
Procento měsíců výroby na skladě (základ 12 měsíců)
43 %
49 %
56 %
61 %
(124)
Potvrzuje se proto závěr, že tendence zaznamenaná u stavu zásob prokazuje, že dochází k újmě.
5.2.2 Prodejní ceny
(125)
Jedna zúčastněná strana (jak již bylo zmíněno v 20. bodě odůvodnění) zpochybnila zjištění uvedená v 96. až 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokud jde o prodejní ceny výrobního odvětví Unie, a tvrdila, že Komise do určení jednotkové ceny v Unii nezahrnula výrobce v Polsku a České republice a že se tyto údaje neshodují se skutečnými veřejně dostupnými údaji.
(126)
Pokud jde o toto tvrzení, byla provedena simulace s použitím prodejních cen zaznamenaných v Polsku, na něž připadá přibližně 10 % celkové výroby v Unii. Pro Českou republiku, jejíž výroba představuje méně než 3 % celkové výroby v Unii, nebyla simulace provedena. Tato simulace prokázala, že i při zohlednění polských cen se konečná zjištění významně nezmění. V souladu se svou metodikou vypočítala Komise prodejní ceny výrobního odvětví Unie po provedení příslušných úprav s cílem získat ceny účtované prvnímu nezávislému odběrateli, aby byla zajištěna srovnatelnost s čínskými prodejními cenami.
(127)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že argumentace v 97. bodě odůvodnění prozatímního nařízení objasňující, že výrobní odvětví Unie bylo nuceno prodávat menší množství a širší sortiment, nebyla správná, jelikož výrobní odvětví Unie by v tomto případě údajně přišlo o mnohem větší podíl na trhu než jen o 2 %.
(128)
Je třeba poznamenat, že zaměření se na prodej menších sérií neznamená nutně úbytek většího podílu na trhu. Za prvé, výrobní odvětví Unie nebylo zcela vytěsněno z trhu pro větší, homogenní série výrobku, a to i přesto, že tlak levného čínského dovozu je v tomto odvětví obzvláště silný. Za druhé, výrobnímu odvětví Unie se podařilo zachovat přítomnost na celém trhu stlačením prodejních cen a výrobou dražší sortimentní skladby, což vedlo k poklesu ziskovosti, jak je uvedeno v 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie nepřišlo o větší podíl na trhu, proto vysvětluje rozhodnutí zachovat přítomnost na trhu navzdory cenovému tlaku ze strany Číny.
5.2.3 Ziskovost, peněžní tok, návratnosti investic a mzdy
(129)
Jedna strana tvrdila, že mezi velkými a malými společnostmi existují velké rozdíly v ziskovosti. Uvádělo se proto, že se průměrný zisk musí považovat za nereprezentativní, jelikož vzorek obsahoval údaje pouze jedné velké společnosti.
(130)
Jiná strana uvedla, že finanční situace velkých výrobců v Unii je dobrá. Tatáž strana tvrdila, že jelikož neexistují žádné ztráty, a to ani v případě, že se k průměrnému ziskovému rozpětí výrobního odvětví Unie připočítají malé společnosti, jak je uvedeno v 101. bodě odůvodnění a tabulce 12 prozatímního nařízení, nelze prokázat celkovou újmu.
(131)
Je nutno uvést, že aby byla zajištěna konzistentnost zjištění s reprezentativností vzorku, byly všechny ukazatele újmy (včetně zisku) zváženy na základě podílu každého segmentu na celkové výrobě Unie. Na druhou stranu se potvrzuje reprezentativnost velké společnosti, pokud jde o segment větších podniků. Celkové ukazatele odvozené z analýzy společností zařazených do vzorku jsou proto reprezentativní s ohledem na situaci celého výrobního odvětví Unie, a výše uvedené tvrzení bylo nutno odmítnout.
(132)
S ohledem na tvrzení, že velkým podnikům nebyla způsobena žádná újma, je třeba uvést, že podle čl. 4 odst. 1 základního nařízení je nutno analýzu provést ve vztahu k celému výrobnímu odvětví Unie, a nikoli určitým skupinám nebo typům společností. Jak již bylo zmíněno ve 130. bodě odůvodnění, skutečnost, že v období šetření nebyly zaznamenány žádné ztráty, sama o sobě neznamená, že nedošlo k újmě.
5.2.4 Výrobní náklady
(133)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila závěr, že v důsledku navýšení zásob a změny sortimentní skladby se výrobní náklady výrobního odvětví Unie zvýšily o 14 %. Podle této strany není tento závěr pravdivý, jelikož výše zásob ani sortimentní skladba nejsou součástí výrobních nákladů.
(134)
Toto tvrzení je nutno odmítnout, jelikož vysoké úrovně zásob představují značné finanční náklady, které jsou zahrnuty v analýze výrobních nákladů. Opakovaná změna sortimentní skladby znamená na druhou stranu dodatečné výrobní náklady, jelikož výrobce musí často výrobní proces revidovat: tato operace může být nákladná, jelikož znamená prostoje a neoptimální využití strojního zařízení.
6. Závěr o újmě
(135)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila závěr uvedený v 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že negativní dopad na výrobní odvětví Unie mělo snížení spotřeby. Podle této strany nemůže existovat újma v důsledku snížení spotřeby, jelikož celkový podíl na trhu zůstal stejný.
(136)
Pokud jde o připomínku týkající se stálého podílu výrobního odvětví Unie na trhu navzdory klesající spotřebě, je nutno zmínit, že podíl na trhu není jediným důležitým ukazatelem újmy. Výrobcům v Unii se podařilo zachovat jejich podíl na trhu Unie pouze na úkor ziskovosti, která se v posuzovaném období snížila. Nelze proto vyvodit závěr, že stálý podíl výrobců v Unii na trhu vylučuje existenci újmy.
(137)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzují závěry ohledně újmy uvedené v 107. až 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(138)
Komise obdržela připomínky k prozatímním zjištěním týkajícím se příčinných souvislostí. Tyto připomínky byly zopakováním připomínek, jimiž se již zabývalo prozatímní nařízení v 128. až 132. bodě odůvodnění týkajícím se újmy, kterou si mohlo způsobit samo výrobní odvětví Unie. Nebyly předloženy žádné další důkazy, které by změnily prozatímní závěry. Potvrzují se proto závěry uvedené v 135. a 136. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1. Dopad dovozu z Číny
(139)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo v prozatímní fázi ověřeno, zda dumpingový dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Číny způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
(140)
Některé strany tvrdily, že snížení výroby a prodeje výrobního odvětví Unie bylo důsledkem snižující se spotřeby. Uvádělo se rovněž, že dopad čínského dovozu musel být omezený, jelikož podíl Číny na trhu se zvýšil pouze o 1,6 %, přičemž s podílem výrobního odvětví Unie na trhu mohlo souviset nejvýše 1 %.
(141)
V této souvislosti se připomíná, že při šetření byla zjištěna časová shoda mezi vyšším podílem čínského dovozu na trhu a poklesem zisku výrobního odvětví Unie a navýšením jeho zásob. Na výrobní odvětví Unie mimoto nevyvíjel tlak pouze vyšší podíl na trhu, nýbrž ještě více cenové chování čínských vyvážejících výrobců a vysoké úrovně jejich cenového podbízení.
(142)
Jak bylo připomenuto v 113. bodě odůvodnění, šetřením byly zjištěny značné úrovně cenového podbízení. Šetření rovněž prokázalo, že výrobní odvětví Unie a dovozci prodávali své výrobky velkou měrou stejným odběratelům, což znamená, že výrobní odvětví Unie s dumpingovým dovozem přímo soutěžilo o objednávky.
(143)
To celkově prokazuje, že pokles ziskovosti výrobního odvětví Unie a zhoršení většiny ukazatelů újmy nezpůsobil jen objem dovozu, nýbrž i cenový tlak.
2. Neexistence hospodářské soutěže mezi obkládačkami vyráběnými v Unii a dumpingovými obkládačkami dováženými z Číny
(144)
Řada zúčastněných stran uvedla, že dovoz keramických obkládaček z Číny nemohl způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, jelikož tyto výrobky nejsou srovnatelné. V této souvislosti se uvádělo, že keramické obkládačky z Číny jsou určeny pro trh s homogenními výrobky, zatímco výrobní odvětví Unie vyrábí obkládačky na objednávku, v menších sériích. Rovněž se uvádělo, že čínští výrobci a výrobní odvětví Unie spolu vzájemně nesoutěží kvůli skutečnosti, že čínští výrobci působí v segmentu levných až středně drahých výrobků, zatímco výrobní odvětví Unie působí v segmentu středně drahých až drahých výrobků. Jako důkaz v tomto ohledu byl předložen malý úbytek podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(145)
Ačkoliv na podporu výše uvedených tvrzení nebyly předloženy žádné podstatné důkazy, bylo nicméně pečlivě posouzeno, zda čínský dovoz skutečně soutěžil s obkládačkami vyráběnými v Unii.
(146)
V této souvislosti je nutno zmínit, že Komise provedla velmi podrobná srovnání, která rozlišovala mezi stovkami různých typů obkládaček. V tomto případě šetření prokázalo značnou úroveň shody mezi typy vyráběnými výrobním odvětvím Unie a vývozci. To jednoznačně prokazuje, že výrobní odvětví Unie a čínský dovoz vzájemně soutěží, pokud jde o jednotlivé typy výrobku. Připomíná se rovněž, že při šetření bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie a vyvážející výrobci spolu přímo soutěží, jelikož mají stejnou zákaznickou základnu.
(147)
Pokud jde o tvrzení, že keramické obkládačky z Číny jsou určeny pro trh homogenních výrobků, zatímco výrobní odvětví Unie vyrábí na objednávku, v menších sériích, připomíná se (viz 95. bod odůvodnění prozatímního nařízení), že to byl právě tlak ze strany čínského dovozu, který výrobní odvětví Unie přinutil přejít na menší série a širší škálu výrobků z hlediska barev a rozměrů. Výrobní odvětví Unie je dosud zastoupeno ve všech segmentech trhu a na rozdíl od výše uvedeného tvrzení je nutno strukturu prokazující, že se výrobní odvětví Unie muselo zaměřit na zvláštní typy výrobku, považovat za náznak existence přímé hospodářské soutěže.
(148)
Na základě výše uvedených skutečností nelze uznat tvrzení, že čínský dovoz nezpůsobil výrobnímu odvětví Unie újmu, jelikož spolu vzájemně nesoutěžily.
3. Účinky jiných činitelů
3.1 Dopad dovozu z ostatních třetích zemí
(149)
Některé strany trvaly na tom, že dopad tureckého dovozu je nutno považovat za významný. Pokud jde o ceny, jedna strana zpochybnila závěr, že zvýšení tureckých cen o 19 % bylo významné.
(150)
Toto tvrzení bylo projednáno v 118. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a nebyly zjištěny žádné nové důkazy, které by zneplatnily závěr vyvozený v prozatímní fázi. V těchto souvislostech se potvrzuje, že zvýšení tureckých cen o 19 % musí být pokládáno za významné. Mimoto se připomíná, jak je uvedeno v 41. bodě odůvodnění, že neexistují žádné důkazy o dumpingovém dovozu z této země, který by způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu, a tudíž nelze toto tvrzení uznat.
3.2 Dopad poklesu spotřeby
(151)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že pokles spotřeby postihl především Španělsko a Itálii, v nichž byla újma údajně největší. Hlavním místem určení čínského vývozu byly naopak severské členské státy, které nevykazovaly pokles spotřeby a v nichž byli výrobci v Unii údajně poškozeni méně. Tatáž strana rovněž tvrdila, že se španělské odvětví keramických obkládaček v roce 2010 zotavilo, což prokazuje, že mezi čínským vývozem a údaji o výrobě a prodeji výrobního odvětví Unie neexistuje žádná souvislost.
(152)
Jedna strana uvedla, že navýšení zásob výrobního odvětví Unie by mělo být přičteno poklesu spotřeby v Unii a nikoli dumpingovému dovozu z Číny.
(153)
Tvrzení, že členské státy v severní Evropě nebyly poklesem spotřeby dotčeny a že dovoz z Číny byl nasměrován pouze do severní Evropy, nebylo podpořeno žádnými doloženými důkazy. Naopak, údaje od čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku prokazují, že prodej je rozložen rovnoměrně na celou Unii. Na Španělsko a Itálii mimoto připadá společně 28 % tohoto prodeje, což je jen o něco málo méně než prodej do Německa (32 %). Na tomto základě byla tato tvrzení odmítnuta.
(154)
S ohledem na tvrzení, že navýšení zásob výrobního odvětví Unie by mělo být přičítáno poklesu spotřeby v Unii, připomíná Komise zdůvodnění uvedené v 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že tlak čínského dovozu byl velmi silný zejména v sektoru prodeje velkých sérií, což mělo jasný dopad na zásoby výrobců v Unii. Růst míry zásob během posuzovaného období nelze vysvětlit pouze obtížemi s prodejem výrobků, nýbrž také tím, že bylo nutné mít k dispozici zásoby mimořádně velké škály výrobků. Závěr o účincích čínského dovozu působícího újmu na zásoby se tudíž potvrzuje.
3.3 Dopad hospodářské krize
(155)
Několik zúčastněných stran trvalo na tom, že skutečnou příčinou potíží výrobního odvětví Unie byla hospodářská krize. To bylo doloženo skutečností, že k hlavnímu zhoršení došlo mezi rokem 2008 a 2009, tj. v roce, který postihla krize, zatímco v následujícím období byla tendence méně výrazná. Uvádělo se rovněž, že posuzované období zahrnovalo vrchol a dno hospodářského cyklu, přičemž vrchol se vyznačuje hospodářským rozmachem stavebnictví a dno finanční krizí, a snížení vývozu kvůli zřizování nových výrobních závodů v zemích třetího světa.
(156)
Po poskytnutí konečných informací trvala jedna zúčastněná strana na tom, že ke zhoršení řady ukazatelů újmy došlo kvůli hospodářské krizi a nikoli v důsledku dumpingového dovozu. Účinkem recese bylo podle této strany zvýšení poptávky po velkých objemech levných výrobků. Následkem toho se výrobní odvětví Unie muselo více zaměřit na výrobu pro objednávky ve velkém, tedy na segment, v němž již působilo čínské výrobní odvětví, čímž došlo k navýšení úrovně zásob. Kromě toho recese údajně způsobila inflaci v Unii, která byla v porovnání s Čínou vyšší, což vedlo ke zvýšení výrobních nákladů výrobců v Unii, a výrobní odvětví Unie proto údajně muselo prodávat za ceny, jež byly nižší než výrobní náklady.
(157)
Jiná strana tvrdila, že zisk výrobního odvětví Unie se v posledním čtvrtletí období šetření významně zvýšil, což poukazuje na to, že výrobní odvětví Unie se po hospodářské krizi zotavilo. Tato strana požadovala, aby byl zisk za období šetření udáván za čtvrtletí, což by pravděpodobně naznačilo, že ziskovost ke konci období šetření byla výrazně vyšší.
(158)
Skutečnost, že na výkonnost výrobního odvětví Unie měl dopad hospodářský útlum, byla uznána již v 120. bodě odůvodnění nařízení o uložení prozatímních opatření. V této souvislosti je třeba připomenout, že aby byla zjištěna příčinná souvislost, příslušná právní norma stanoví, že dumpingový dovoz musí výrobnímu odvětví Unie způsobovat podstatnou újmu. Dumpingový dovoz však nemusí být jedinou příčinou újmy.
(159)
Šetřením bylo mimoto prokázáno, že tendence rostoucího čínského vývozu mohla pokračovat navzdory hospodářské krizi. Čína byla skutečně jediným účastníkem na trhu, který byl schopen udržet si svůj podíl na trhu i ve složité hospodářské situaci.
(160)
Pokud jde o změnu ve struktuře poptávky v Unii, jak se uvádí v 156. bodě odůvodnění, nebyly na podporu tohoto tvrzení předloženy žádné důkazy. Připomíná se, že šetření naopak ukázalo, jak je vysvětleno v 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že výrobní odvětví Unie muselo změnit sortimentní skladbu a nabízet větší výběr výrobků z hlediska typů, barev a rozměrů a muselo navýšit své zásoby, aby bylo schopno v krátkém čase reagovat na velmi specifické objednávky. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(161)
Pokud jde o dopad inflace na výrobní náklady, je možné pozorovat, že průměrná míra inflace v Unii nebyla vyšší než míra inflace v Číně během posuzovaného období, a že jí proto nemohou být vysvětlovány obtíže výrobců v Unii s prodejem za udržitelné ceny. S ohledem na úroveň cenového podbízení navíc nelze vyvodit závěr, že tlak na snižování čínských dovozních cen byl způsoben výrobním odvětvím Unie. Z těchto důvodů muselo být tvrzení této strany odmítnuto.
(162)
Pokud jde na druhou stranu o situaci výrobního odvětví Unie, připomíná se, že v prozatímním nařízení (126. bod odůvodnění) bylo prokázáno, že agresivní cenové chování čínských vývozců nepříznivě ovlivnilo ziskovost výrobního odvětví Unie v posuzovaném období již v době před světovým hospodářským útlumem. To prokazuje, že i kdyby nedošlo ke krizi, tlak ze strany levného dovozu z Číny byl sám o sobě dostatečný, aby mohl výrobnímu odvětví Unie způsobit podstatnou újmu.
(163)
Tato skutečnost (vezme-li se v úvahu společně s dumpingovými cenami) podporuje závěr, že hospodářský útlum nenarušuje příčinnou souvislost mezi čínským vývozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(164)
Požadavek, aby byl zisk za období šetření udáván za čtvrtletí, není pro současné šetření považován za relevantní, protože i kdyby se ukázalo, že byl zisk výraznější, musel by být porovnán s cílovým ziskem ve výši 3,9 %.
3.4 Dopad neprovedení restrukturalizace výrobního odvětví Unie
(165)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že újmu způsobenou výrobcům v Unii je nutno přičíst tomu, že neprovedli restrukturalizaci, jelikož zmenšení trhu ve výši 29 % bylo doprovázeno pouze 7% snížením kapacity a 16% snížením zaměstnanosti.
(166)
V tomto odvětví je zrušení výrobní kapacity složitým procesem, jelikož obnovení kapacity v případě zotavení trhu je pro výrobce mimořádně nákladné. Snížení zaměstnanosti, k němuž došlo v dotčeném období, bylo stejného řádu jako zmenšení trhu. Tendence v oblasti zaměstnanosti nemusí naprosto přesně odrážet tendenci výroby, jelikož ne všechna pracovní místa souvisí přímo s vlastní výrobou. Skutečnost, že zrušení kapacity a propouštění pracovníků ve výrobním odvětví neodpovídalo přesně zmenšení trhu, nenaznačuje, že nedošlo k restrukturalizaci. V rozporu s těmito tvrzeními a s přihlédnutím ke struktuře výrobního odvětví je proto 7% snížení kapacity a 16% snížení zaměstnanosti nutno pokládat za významné.
3.5 Dopad výkonnosti výrobního odvětví Unie na vývozních trzích
(167)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že snížení objemu vývozu výrobního odvětví Unie bylo zapříčiněno vysokými cenami, a nikoli dopadem čínského vývozu.
(168)
S ohledem na toto tvrzení se připomíná, že se po hospodářské krizi vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie zlepšila. Tvrzení, že vývozní výkonnost měla značný nepříznivý dopad na výsledky výrobního odvětví Unie, není proto možno přijmout.
4. Závěr o příčinných souvislostech
(169)
Žádné z tvrzení, která předložily zúčastněné strany, neprokazuje, že dopad ostatních činitelů kromě dumpingového dovozu z Číny byl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a zjištěnou újmou. Potvrzují se proto závěry o příčinných souvislostech uvedené v prozatímním nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
(170)
S ohledem na připomínky stran provedla Komise další analýzu všech tvrzení týkajících se zájmu Unie. Všechny záležitosti byly posouzeny a byly potvrzeny závěry uvedené v prozatímním nařízení.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(171)
Jelikož s ohledem na zájem výrobního odvětví Unie nebyly předloženy žádné připomínky, potvrzují se závěry uvedené v 137. až 141. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem dovozců
(172)
Jedna strana uvedla, že uložení opatření ohrozí ekonomickou existenci dovozců, jelikož budou moci přenést pouze částečně vyšší náklady v důsledku cla na své odběratele.
(173)
Po poskytnutí konečných informací se dvě strany vyjádřily proti závěru, že dovozci mohou snadno přejít z čínských dodávek k jiným zdrojům dodávek, a jako důvod uvedli zejména to, že kvalita a ceny nejsou srovnatelné.
(174)
S ohledem na toto tvrzení se připomíná, že velká část dovozu není cly dotčena, jelikož nepochází z Číny. Vlastnosti výrobku, jenž se ve srovnatelné kvalitě vyrábí na celém světě, naznačují, že jsou tyto výrobky nahraditelné, a že je tudíž možné využívat celou řadu alternativních zdrojů dodávek, a to i navzdory učiněným tvrzením. I v případě dovozců, kteří se spoléhají na čínský dovoz, jenž je podle zjištění šetření dumpingový a prodává se za podstatně nižší ceny, než jsou ceny výrobků pocházejících z Unie, bylo při šetření zjištěno, že dovozci mohou u svých prodejních cen uplatnit přirážky přesahující 30 %. To spolu se zjištěnou skutečností, že dovozci dosáhli zisku ve výši přibližně 5 % a mohou přenést přinejmenším část možných vyšších nákladů na své odběratele, naznačuje, že jim jejich postavení umožňuje vypořádat se s dopadem opatření.
(175)
Jak je uvedeno v 144. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, uložení opatření nebude dovozcům v Unii bránit v tom, aby zvýšili podíly dovozu výrobků z jiných nedumpingových zdrojů, které jsou dostupné v Unii i v ostatních třetích zemích.
(176)
Jeden dovozce tvrdil, že pro určitý typ výrobku jsou prý v současné době čínské ceny vyšší než ceny výrobního odvětví Unie, a že by tedy opatření neumožňovala tento konkrétní typ výrobku v budoucnu vyvážet.
(177)
Toto tvrzení nebylo podloženo žádnými důkazy. Podle dostupných informací navíc tento typ výrobku představoval pouze menší část trhu a významně by neovlivnil dodávky na trhu Unie. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
3. Zájem uživatelů
(178)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že dopad na uživatele bude značný. Zejména se uvádělo, že i minimální zvýšení cen o 32,3 % odběratelům zabrání v nákupu kvalitních výrobků. Rovněž se uvádělo, že ačkoliv může být pravdou, že dopad na velké diverzifikované obchody pro kutily může být omezený, malé specializované obchody budou značně dotčeny.
(179)
Pokud jde o dopad na konečné uživatele, Komise potvrzuje prozatímní závěr uvedený v 152. a 153. bodě odůvodnění nařízení Komise o prozatímním clu, tj. že dopad na ceny bude omezený.
(180)
Stavebnictví, jeden z největších odběratelů výrobců keramických obkládaček, se rozhodlo při šetření nespolupracovat. Po uložení prozatímních opatření byla Evropská federace stavebního průmyslu (European Construction Industry Federation (FIEC)) znovu vyzvána, aby poskytla statistické údaje, které prokazují, do jaké míry (pokud vůbec) bude toto odvětví nepříznivě ovlivněno uložením opatření. Federace FIEC potvrdila, že ačkoliv nejsou údaje přímo dostupné, nákladový dopad opatření na celkovou činnost jejích členů je velmi malý. Federace rovněž objasnila, že nízký zájem ze strany jejích členů je nutno pokládat za podporu návrhu Komise.
(181)
Pokud jde o malé specializované obchody, Komisi se nepodařilo získat žádné přesvědčivé údaje, které by potvrzovaly velikost a rozsah dopadu antidumpingového opatření. Stejně jako u dopadu na dovozce je nutno mít na paměti, že se keramické obkládačky vyrábějí v Unii a v mnoha třetích zemích neuplatňujících dumping; lze proto vyloučit vážné riziko nedostatečných dodávek pro maloobchody.
4. Zájem konečných spotřebitelů
(182)
Usilovalo se o získání podrobnějšího posouzení dopadů ze strany spotřebitelů. Šetření prokázalo, že dopad bude pravděpodobně omezený.
(183)
Absolutní hodnota opatření je za prvé vypočítána z dovozní ceny, a tudíž na základě, který je mnohem nižší než konečná maloobchodní cena dotčeného výrobku. Tato hodnota může být na různých stupních (dovozci, velkoobchodníci a maloobchodníci) dříve, než se výrobek dostane ke konečnému spotřebiteli, snížena. A i kdyby dovozci a prodejci přesunuli celou výši cla na odběratele, připomíná se, že na trhu existuje velká nabídka výrobků, na něž se opatření nevztahují a které vyrábějí výrobci v Unii i výrobci ze třetích zemí.
(184)
Komise vypočítala dopad antidumpingových cel na ceny účtované spotřebitelům, a to stanovením výše cla, jež má být zaplaceno podle skutečného dovozu z Číny, a přidělením této částky přímo spotřebitelům za předpokladu, že dovozci, velkoobchodníci a maloobchodníci přenesou veškeré dodatečné náklady na konečné spotřebitele. Takto vypočítaný dopad na náklady je podstatně nižší než 0,5 EUR/m2. Připomíná se, že v prozatímním nařízení byl vyvozen závěr, že v Unii činí průměrná roční spotřeba u spotřebitelů přibližně 2,2 m2 na osobu. Vzhledem k nízkému dopadu cla na metr čtvereční bude zvýšení nákladů pravděpodobně omezené, a to i v případě, že spotřebitel nakoupí značné množství dotčeného výrobku za účelem stavby nebo renovace.
5. Závěr týkající se zájmu Unie
(185)
Lze očekávat, že uložení opatření pomůže výrobnímu odvětví Unie s následnými příznivými dopady na podmínky hospodářské soutěže na trhu Unie a snížením hrozby uzavírání podniků a snižování počtu pracovníků.
(186)
Mimoto lze předpokládat, že uložení opatření bude mít omezený dopad na uživatele/dovozce, kteří budou moci pořizovat dodávky u široké škály dodavatelů na trhu Unie a v ostatních třetích zemích.
(187)
Na základě výše uvedených skutečností nelze dospět k závěru, že uložení opatření není v zájmu Unie.
G. KONEČNÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
1.1 Zveřejnění
(188)
Dvě zúčastněné strany uvedly, že Komise měla v prozatímním ånařízení zveřejnit rozpětí cenového podbízení, a jedna z nich tvrdila, že nezveřejnění tohoto údaje znamená, že zúčastněné strany nemohly posoudit, zda bylo náležitě uplatněno pravidlo nižšího cla.
(189)
V reakci na výše uvedené skutečnosti jsou zveřejněna prozatímní rozpětí:
Společnost
Rozpětí újmy
Skupina Wonderful
52,6 %
Skupina Xinruncheng
95,8 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
72,1 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd
73,9 %
Všichni ostatní spolupracující výrobci
66,0 %
Zbytkové rozpětí
95,8 %
1.2 Rozpětí újmy
(190)
Jedna strana tvrdila, že pro zjištění újmy použila Komise nejednotný přístup a měla své závěry založit na vážených průměrných údajích pro celé výrobní odvětví.
(191)
V souvislosti s tímto tvrzením se poznamenává, že zjištění týkající se úrovně pro odstranění újmy vycházejí z ověřených údajů od konkrétních společností, jež byly považovány za nejspolehlivější základ k tomu, aby byly zohledněny všechny příslušné skutečnosti pro účely srovnání. Proto muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(192)
Vzhledem k výše dosaženým závěrům ohledně dumpingu, výsledné újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz z Číny.
(193)
Pro účely stanovení úrovně těchto cel byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytného pro odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(194)
Považovalo se proto se vhodné vypočítat rozpětí cenového podbízení na základě cen zjištěných z údajů, které poskytli výrobci v Unii a čínští vývozci.
(195)
Při výpočtu výše antidumpingového cla nezbytného k odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že by clo mělo být vypočítáno tak, aby výrobnímu odvětví Unie umožnilo pokrýt výrobní náklady a dosáhnout přiměřeného zisku. Usuzovalo se, že tímto přiměřeným ziskem před zdaněním je zisk, jehož by výrobní odvětví tohoto typu dosáhlo za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. pokud by neexistoval dumpingový dovoz, u prodeje obdobného výrobku v Unii. Tento zisk byl stanoven s přihlédnutím k ziskovosti ve výši 3,9 %, jíž výrobní odvětví Unie dosáhlo v roce 2007, jak je uvedeno v tabulce 12 prozatímního nařízení.
(196)
Zjištěná rozpětí újmy jsou tato:
Společnost
Rozpětí újmy
Skupina Wonderful
58,5 %
Skupina Xinruncheng
82,3 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
66,6 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd
58,6 %
Všichni ostatní spolupracující výrobci
65,0 %
Zbytkové rozpětí
82,3 %
(197)
Podotýká se, že rozpětí újmy u „všech ostatních spolupracujících výrobců“ bylo stanoveno bez použití údajů skupiny Kito, jelikož skupina Kito nebyla součástí vzorku, a aby bylo zajištěno, že je v souladu se způsobem výpočtu dumpingového rozpětí pro „všechny ostatní spolupracující výrobce“. (Viz čl. 9 odst. 6 první věta základního nařízení.) Pro skupinu Kito se s ohledem na použití článku 18 základního nařízení použije zbytkové rozpětí újmy, jak je uvedeno v 54. bodě odůvodnění.
(198)
Podotýká se rovněž, že rozpětí cenového podbízení jsou vyšší než zjištěná dumpingová rozpětí uvedená v 88. až 93. bodě odůvodnění, a proto by jako základ pro stanovení výše cel mělo v souladu s pravidlem nižšího cla sloužit dumpingové rozpětí.
(199)
V zájmu zajištění rovného zacházení mezi novými vyvážejícími výrobci a spolupracujícími společnostmi nezařazenými do vzorku uvedenými v příloze I tohoto nařízení by mělo být přijato ustanovení zajišťující, že se na nové výrobce bude vztahovat vážený průměr cla uloženého spolupracujícím společnostem nezařazeným do vzorku, jelikož noví výrobci by jinak neměli nárok na přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení vzhledem k tomu, že čl. 11 odst. 4 neplatí v případě, kdy byl použit výběr vzorku.
2. Celní prohlášení
(200)
Statistické údaje týkající se dotčeného výrobku se často vyjadřují v metrech čtverečních. Nicméně pro dotčený výrobek není v kombinované nomenklatuře stanovené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (6) žádná taková doplňková jednotka uvedena. Je proto nezbytné stanovit, že v prohlášení o propuštění do volného oběhu se má kromě hmotnosti v kilogramech nebo tunách uvádět pro dovoz i počet metrů čtverečních dotčeného výrobku.
3. Konečný výběr prozatímního cla
(201)
Vzhledem k velikosti zjištěného dumpingového rozpětí a na základě úrovně újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považovalo za nezbytné, aby se částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením vybraly s konečnou platností.
(202)
Jestliže jsou konečná cla vyšší než prozatímní cla, vyberou se s konečnou platností pouze zajištěné částky ve výši prozatímního cla, zatímco částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, by se měly uvolnit.
4. Forma opatření
(203)
Jedna zúčastněná strana navrhla, aby opatření měla formu minimální dovozní ceny namísto valorických cel. Minimální dovozní cena však není pro dotčený výrobek vhodná, jelikož výrobek existuje ve velkém množství typů výrobků, jejichž ceny vykazují významné rozdíly, což představuje velmi vysoké riziko vzájemné kompenzace. Kromě toho se očekává, že typy výrobku se budou dále vyvíjet, pokud jde o design a konečnou úpravu, a minimální dovozní cena by pak už nebyla vhodným základem pro výši cla. Proto se žádost o uložení opatření ve formě minimální dovozní ceny zamítá.
(204)
Jiná strana požadovala, aby měla opatření formu dovozních kvót. Avšak dovozní kvóty nejsou ani v souladu se základním nařízením, ani s mezinárodně dohodnutými pravidly. Proto musela být žádost zamítnuta,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz glazovaných a neglazovaných keramických dlaždic a obkládaček, obkládaček pro krby nebo stěny; glazovaných a neglazovaných keramických mozaikových kostek a podobných výrobků, též na podložce, v současnosti kódů KN 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 a 6908 90 99, pocházejících z Čínské lidové republiky.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyráběné níže uvedenými společnostmi činí:
Společnost
Clo
Doplňkový kód TARIC
Dongguan City Wonderful Ceramics Industrial Park Co. Ltd; Guangdong Jiamei Ceramics Co. Ltd; Qingyuan Gani Ceramics Co. Ltd; Foshan Gani Ceramics Co. Ltd
26,3 %
B011
Guangdong Xinruncheng Ceramics Co. Ltd
29,3 %
B009
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
36,5 %
B010
Společnosti uvedené v příloze I
30,6 %
Všechny ostatní společnosti
69,7 %
B999
3. Použití individuálních celních sazeb stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. Není-li tato faktura předložena, použije se celní sazba platná pro všechny ostatní společnosti.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 258/2011 o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz keramických obkládaček, v současnosti kódů KN 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 a 6908 90 99, pocházejících z Čínské lidové republiky budou vybrány s konečnou platností. Částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, budou uvolněny.
Článek 3
Pokud jakýkoli výrobce z Čínské lidové republiky předloží Komisi dostatečné důkazy o tom, že v období šetření (tj. od 1. dubna 2009 do 31. března 2010) nevyvážel zboží popsané v čl. 1 odst. 1 pocházející z Čínské lidové republiky, o tom, že není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem, na něž se vztahují opatření uložená tímto nařízením, a o tom, že po skončení období šetření vyvezl dotčené zboží do Unie nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného výrobku do Unie, může Rada na návrh Komise a po konzultaci s poradním výborem prostou většinou změnit čl. 1 odst. 2 tak, aby bylo pro tohoto výrobce stanoveno clo platné pro spolupracující výrobce nezařazené do vzorku, tj. 30,6 %.
Článek 4
Při předložení prohlášení o propuštění do volného oběhu v souvislosti s výrobky uvedenými v článku 1 se do příslušného pole takového prohlášení zapíše počet metrů čtverečních dovezených výrobků.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. září 2011.
RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 917/2011
av den 12 september 2011
om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av vissa keramiska plattor med ursprung i Folkrepubliken Kina
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 9,
med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A. FÖRFARANDE
1. Provisoriska åtgärder
(1)
Genom förordning (EU) nr 258/2011 (2) (nedan kallad förordningen om preliminär tull) införde kommissionen en preliminär antidumpningstull på import av vissa keramiska plattor med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad Kina).
(2)
En rättelse (3) offentliggjordes den 31 maj 2011 för att rätta vissa skrivfel, bland annat namnen på vissa kinesiska exporterande tillverkare som var felstavade i bilaga I till förordningen om preliminär tull.
(3)
Efter bekräftelse av vissa påståenden som mottogs efter att rättelsen hade offentliggjorts och som visade sig vara motiverade, observerades det att vissa andra namn var felstavade. Korrekt stavade namn på alla företag som är föremål för vägd genomsnittlig tull förtecknas i bilaga I till denna förordning.
(4)
Det erinras om att förfarandet inleddes till följd av ett klagomål ingett av European Ceramic Tile Manufacturer’s Association (CET) (nedan kallad klaganden) som företrädare för tillverkare som svarar för en betydande del - i detta fall mer än 30 % - av unionens samlade produktion av keramiska plattor. Såsom anges i skäl 24 i förordningen om preliminär tull omfattade undersökningen om dumpning och skada perioden från och med den 1 april 2009 till och med den 31 mars 2010 (nedan kallad undersökningsperioden eller, i tabeller, UP). Undersökningen av tendenser av betydelse för skadebedömningen omfattade perioden från och med den 1 januari 2007 till och med slutet av undersökningsperioden (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
2. Efterföljande förfarande
(5)
Efter det att de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för beslutet att införa provisoriska åtgärder hade meddelats (nedan kallat det preliminära meddelandet av uppgifter), lämnade flera berörda parter skriftliga synpunkter på de preliminära resultaten. De parter som önskade bli hörda gavs tillfälle till det och det hölls utfrågningar med förhörsombudet på begäran av två berörda parter.
(6)
Kommissionen fortsatte att inhämta alla upplysningar som ansågs nödvändiga för dess slutgiltiga avgöranden.
(7)
Alla berörda parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för kommissionens avsikt att rekommendera införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av keramiska plattor med ursprung i Kina och slutgiltigt uttag av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära tullen. De beviljades även en tidsfrist inom vilken synpunkter kunde lämnas efter detta meddelande av uppgifter.
(8)
De muntliga och skriftliga synpunkter som de berörda parterna lämnade togs under övervägande och beaktades i tillämpliga fall.
3. Parter som berörs av förfarandet
3.1 Stickprovsförfarande avseende kinesiska exporterande tillverkare
(9)
När de utvalda exporterande tillverkarna utsågs inkluderades en sökande ”grupp” företag eftersom den kombinerade exportvolymen för de båda tillverkare som ingick i den påstådda gruppen gjorde dem till den volymmässigt tredje största exportören till unionsmarknaden. Dessa företag hävdade ett förhållande på grundval av artikel 143.1 b i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex (4), enligt vilken personer ska anses som närstående om ”de är juridiskt erkända kompanjoner i någon affärsverksamhet”. Undersökningen visade sedermera att dessa företag inte var närstående i den meningen och, såsom nämns i skäl 35 i förordningen om preliminär tull, dessa två tillverkare behandlades som separata enheter.
(10)
Flera exporterande tillverkare lämnade synpunkter på att dessa företag borde ha uteslutits från stickprovet för att ha lämnat felaktiga eller missvisande uppgifter. Dessa tillverkare hävdade vidare att den vägda genomsnittliga dumpningsmarginalen borde ha beräknats utan hänsyn till de båda utvalda företagen.
(11)
Det kan här konstateras att den information som dessa parter tillhandahållit innan stickprovet fastställdes ansågs tillräcklig för att de skulle betraktas som närstående, och med hänsyn till deras kombinerade exportförsäljningsvolym till unionsmarknaden togs de med i stickprovet. Efter kontrollbesök på plats hos dessa båda företag granskades frågan om förhållandet mer ingående. Den information som tillhandahållits av företagen som stöd för deras påstående att de var närstående bekräftades men bedömdes inte räcka för att de skulle betraktas som närstående, i strid med företagens egen syn på detta. Därför drogs slutsatsen att dessa företag inte kunde anses vara närstående enligt artikel 143.1 b i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93. Eftersom företagen samarbetade i undersökningen, bland annat genom att tillhandahålla information om sitt påstådda förhållande, ansågs ingen grund föreligga för att utesluta dem från stickprovet. Detta påstående avvisas därför.
(12)
Även om man antar att det skulle ha lett till väsentligt högre exportvolymer till unionsmarknaden under den berörda undersökningsperioden om andra företag skulle ha tagits med i stickprovet under undersökningen skulle det ha varit svårt att med gällande tidsramar undersöka nya utvalda företag. Trots att det har visat sig att dessa företag inte är närstående uppfyller urvalet ändå de kriterier som anges i grundförordningen. Slutligen påpekas det att inga bevis fanns för att företagen avsiktligt påstod sig vara närstående för att tas med i stickprovet.
(13)
Eftersom inga andra synpunkter har kommit in bekräftas skälen 5 och 6 i förordningen om preliminär tull.
3.2 Stickprovsförfarande avseende unionstillverkare
(14)
Efter att de preliminära åtgärderna hade införts hävdade en berörd part att ingen av unionstillverkarna som stödde klagomålet hade tillhandahållit svar på stickprovsundersökningen, varför de borde betraktas som icke samarbetande i förfarandet. Detta argument vidhölls efter det slutliga meddelandet av uppgifter.
(15)
När det gäller påståendet att avsaknaden av stickprovssvar skulle tyda på att de unionstillverkare som stödde klagomålet inte samarbetade erinras det om att CET var juridiskt ombud för alla företag som ingett klagomål. Såsom krävs tillhandahöll CET också för de klagandes räkning kompletterande information när det gällde uppgifter för undersökningsperioden. Såsom beskrivs närmare i tillkännagivandet om inledande krävdes information för att göra urvalet endast för företag som inte redan hade tillhandahållit all erforderlig information. Därav följer att de företag som ingett klagomål samarbetade fullt ut eftersom de hade tillhandahållit all erforderlig information vid tidpunkten för klagomålet och eftersom nödvändiga uppdateringar av uppgifter för undersökningsperioden tillhandahölls för deras räkning av deras juridiska ombud under undersökningens gång.
(16)
En berörd part hävdade att uppdelningen av unionsindustrin i olika segment och urvalets geografiska täckning innebar att stickprovet inte var statistiskt giltigt. I detta avseende erinras det om att unionsindustrin för keramiska plattor är mycket fragmenterad, med över 500 tillverkare. Det har också visat sig att industrin finns representerad i alla de tre industrisegmenten, dvs. stora, medelstora och små företag. För att se till att resultaten från stora företag inte skulle dominera skadeanalysen utan att situationen för småföretag, som tillsammans svarar för den största andelen av tillverkningen i unionen, speglades korrekt ansågs det lämpligt att alla segment - dvs. små, medelstora och stora företag - skulle ingå i urvalet. Inom varje segment valdes de största företagen, förutsatt att urvalet blev representativt i fråga om geografisk spridning.
(17)
En berörd part hävdade också att kommissionen inte hade visat att urvalet fortfarande var representativt efter tillbakadragandet av den polska tillverkaren och att urvalet i vilket fall inte var tillräckligt representativt i fråga om försäljningsvolymen på unionsmarknaden.
(18)
Det stämmer att en polsk tillverkare valde att avsluta samarbetet och därför måste uteslutas ur stickprovet. Ett stickprov behöver dock inte exakt avspegla den geografiska spridningen och vikten för tillverkande medlemsstater för att vara representativt. Eftersom geografisk spridning endast är en av de faktorer som måste beaktas för att urvalet ska bli representativt skulle en sådan strategi inte vara administrativt genomförbar. Det räcker med att urvalet i stort sett avspeglar andelarna för de viktigaste berörda tillverkningsländerna. Vid bedömning enligt detta kriterium visade det sig att tillbakadragandet av det polska företaget inte påverkade urvalets representativitet. Därför bekräftas det att urvalet av unionstillverkare var tillräckligt representativt enligt artikel 17 i grundförordningen.
(19)
När det gäller påståendet om urvalets övergripande representativitet erinras det om att unionsindustrin är mycket fragmenterad och att det därför är oundvikligt att företagen i stickprovet täcker en ganska liten del av den totala tillverkningen i unionen. I vilket fall tillåter artikel 17 i grundförordningen att undersökningar begränsas till stickprover som antingen är statistiskt giltiga eller som utgör den största representativa produktions-, försäljnings- eller exportvolym som rimligen kan undersökas, dock utan att någon särskild kvantitativ gräns anges för en sådan representativ volym. Mot bakgrund av ovanstående bekräftas det att urvalet var representativt i den mening som avses i artikel 17 i grundförordningen.
(20)
En berörd part hävdade att kommissionens urval inte omfattade tillverkare som erbjuder låga försäljningspriser och som finns i länder som Polen och Tjeckien. Därför skulle stickprovet inte vara representativt för unionstillverkarnas genomsnittliga försäljningspriser.
(21)
Som svar på detta påstående fann kommissionen att de genomsnittliga försäljningspriserna för stickprovet för unionsindustrin låg i samma intervall som de genomsnittliga försäljningspriserna enligt allmänt tillgänglig statistik. Såsom förklaras i skäl 125 visade undersökningen dock att slutresultaten inte skulle förändras mer än marginellt även om hänsyn skulle tas till offentligt tillgängliga priser för dessa länder.
(22)
Ett antal parter kom med synpunkter på de metoder som använts för att fastställa urvalet av unionstillverkare jämfört med urvalet av kinesiska exportörer, vilket enbart baserades på exportvolym.
(23)
Beträffande de olika metoder som använts för att göra ett urval av unionstillverkare respektive kinesiska exporterande tillverkare bör det noteras att metoderna användes i enlighet med stickprovsförfarandets syften. För unionsindustrin måste kommissionen bedöma situationen för industrin som helhet och därför valdes de kriterier som skulle ge den mest representativa bilden av hela sektorn. För de kinesiska exporterande tillverkarna ansågs det lämpligt att göra ett urval baserat på den största exportvolymen och därför valdes de största exportörerna av den berörda produkten för stickprovsförfarandet. Det bör också påpekas att det enligt artikel 17 i grundförordningen inte krävs att båda urvalen görs utifrån samma kriterier. I detta fall gavs dessutom både de samarbetsvilliga parterna i Kina och de kinesiska myndigheterna möjlighet att lämna synpunkter på det föreslagna urvalet av kinesiska exporterande tillverkare innan detta slutfördes. Synpunkter inkom om stickprovets sammansättning men inte om dess representativitet.
(24)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade en importörsorganisation att artikel 17 i grundförordningen innebar att urvalet till stickprover av unionstillverkare och exporterande tillverkare borde göras utifrån samma kriterier. Flera kinesiska parter fortsatte även efter det slutliga meddelandet av uppgifter att hävda att kinesiska exporterande tillverkare och unionstillverkare inte behandlades lika vid urval av respektive stickprover.
(25)
Som svar på påståendet efter det slutliga meddelandet av uppgifter om att samma kriterier borde tillämpas vid urval till stickproverna för unionstillverkare och exporterande tillverkare, av de anledningar som anges i skäl 23, ansågs det att stickproverna kan väljas ut utifrån olika kriterier. Detta påstående avvisas därför.
(26)
När det gäller det faktum att inga synpunkter mottogs på stickprovets representativitet, såsom nämns i skäl 23, hävdade dessa parter att de kinesiska parterna vid tidpunkten för urvalet inte hade underrättats om att olika urvalskriterier användes för att välja ut stickproverna och därför inte kunde lämna synpunkter på detta förhållande.
(27)
När det gäller det faktum att de kinesiska parterna inte hade underrättats om att olika kriterier användes för urvalet är det gängse praxis, och i linje med artikel 17.2 i grundförordningen, att parterna rådfrågas om sammansättningen av de föreslagna stickproverna för deras egen kategori, t.ex. sker samråd med exporterande tillverkare endast avseende det föreslagna stickprovet för exporterande tillverkare. Därför avvisas dessa parters påstående om att det inte fanns möjlighet att lämna synpunkter på de olika urvalskriterierna för de olika stickproverna vid tidpunkten för urvalet.
(28)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade en berörd part att kommissionen genom att ta hänsyn till de olika segmenten vid urvalet hade agerat i strid med artikel 4.1 i grundförordningen, enligt vilken analysen ska göras i förhållande till unionsindustrin som helhet och inte till vissa grupper eller typer av företag.
(29)
Påståendet att indelningen av stickprovet i tre segment är ett brott mot artikel 4.1 i grundförordningen kan inte godtas. Det kan härledas från skäl 23 att urvalet representerar hela unionsindustrin och inte bara en särskild grupp företag, som den berörda parten påstår. Vidare tillåter artikel 17.1 i grundförordningen särskilt att stickprov används för att fastställa skada. Påståendet var därför ogrundat och avvisades.
(30)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter ifrågasatte samma berörda part att hänsyn hade tagits till den geografiska spridningen vid urvalet och hävdade att unionen är en inre marknad och att artikel 17.1 i grundförordningen endast tillåter att ett stickprov tas baserat på den största representativa volymen.
(31)
När det gäller påståendet om kriteriet geografisk spridning noteras det att detta är en fragmenterad bransch och för att det ska gå att bedöma de utvalda företagens representativitet används tillverkarnas geografiska spridning i olika medlemsstater, i syfte att avspegla de olika situationer som kan föreligga i unionen. Stickprovet omfattar medlemsstater där ca 90 % av unionsproduktionen sker. Efter tillbakadragandet av det polska företaget är nivån fortfarande så hög som 80 %. De metoder som kommissionen använde innebar därför att stickprovet var representativt för unionsproduktionen som helhet och i överensstämmelse med artikel 17.1 i grundförordningen. Argumentet avvisades därför.
(32)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade en berörd part att endast medelstora och små företag valdes ut till stickprovet av unionstillverkare, vilka hävdades ha högre kostnader och priser än de stora kinesiska företagen.
(33)
Inga bevis lades fram som stöd för argumentet. Det noteras att stickprovet innehöll företag från alla segment. Dessutom kan andra faktorer utöver företagets storlek inverka på kostnaderna, t.ex. råmaterialkostnader, avskrivningar och kapacitetsutnyttjande.
4. Parternas rätt
4.1 Konfidentiell behandling av namnen på de företag som ingett klagomål och de företag som stöder klagomålet
(34)
En berörd part hävdade att berörda parter inte fullt ut får möjlighet att utöva sin rätt att höras eftersom de inte kan få information om vilka företag som ingett klagomål. Det hävdades också att begäran om anonymitet inte var motiverad eftersom vissa tillverkare inte hade begärt att deras namn skulle hemlighållas.
(35)
En part upprepade sitt påstående att det hade saknats grunder för att tillåta konfidentiell behandling av namnen på såväl de flesta av de tillverkare som ingett klagomål som på de företag som stödde klagomålet. Det hävdades särskilt att inga bevis för begäran om konfidentiell behandling hade inkluderats i den akt som var tillgänglig för berörda parter för konsultation. Vidare hävdades det att andra berörda parter inte hade haft möjlighet att lämna synpunkter på om bedömningen av mikroskadeindikatorerna var korrekt eftersom identiteten på de företag som ingick i stickprovet inte var känd.
(36)
Som svar på det slutliga meddelandet av uppgifter ifrågasatte samma part att alla närstående företag till de utvalda tillverkarna hade lämnat in svar på frågeformuläret.
(37)
Det erinras om att det enligt artikel 19 i grundförordningen är tillåtet att behandla uppgifter konfidentiellt när deras utlämnande skulle medföra en klar konkurrensfördel för en konkurrent eller leda till väsentlig skada för den person som lämnar uppgifterna, eller för en person från vilken denne har erhållit uppgifterna. En övervägande majoritet av klagandena önskade att deras identitet skulle behandlas konfidentiellt och tillhandahöll tillräckliga bevis för att det faktiskt förelåg en betydande risk för repressalier, bland annat i form av förlorad försäljning för dessa tillverkare, om deras namn skulle avslöjas. Dessa företags begäran godkändes därför av kommissionens tjänsteavdelningar.
(38)
När det gäller påståendet att vissa tillverkare inte hade begärt konfidentiell behandling av sitt namn bör det noteras att detta inte utesluter övriga företag från att begära sådan behandling om tillräckliga skäl kan visas. Bedömningen av sådan begäran gjordes från fall till fall, varför påståendet avvisas.
(39)
När det gäller huruvida alla närstående företag till unionstillverkare som ingick i urvalet hade lämnat in svar på frågeformuläret bör det noteras att ett uteblivet svar från en unionstillverkare i princip inte hindrar kommissionen från att dra tillförlitliga slutsatser om skada, förutsatt att de inlämnade frågeformulären kan kontrolleras. Det gäller särskilt när de närstående företagen är separata juridiska personer med separat bokföring.
5. Undersökningens räckvidd - införlivande av import från Turkiet
(40)
En part som representerade de exporterande tillverkarnas intressen hävdade att importen av den berörda produkten från Turkiet borde ha ingått i denna undersöknings räckvidd.
(41)
Import från Turkiet togs emellertid inte med i klagomålet, eftersom det under inledningsskedet inte fanns bevis för dumpning, skada och orsakssamband avseende import från Turkiet, som motiverade att ett antidumpningsförfarande inleddes för denna import. Påståendet att Turkiet borde ha ingått i undersökningens räckvidd avvisas därför.
B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
(42)
Efter införandet av de preliminära åtgärderna angav en berörd part att de KN-nummer för den berörda produkten som ingick i förordningen om preliminär tull hade ändrats jämfört med dem i tillkännagivandet om inledande och frågade om skälen till dessa skillnader och huruvida de medförde en ändring av produktomfattningen.
(43)
I detta sammanhang betonas det att skillnaderna mellan de KN-nummer som anges i förordningen om preliminär tull och de KN-nummer som nämns i tillkännagivandet om inledande inte är kopplade till någon ändring av produktdefinitionen eller undersökningens räckvidd. Ändringarna innebär ingen ändring av de typer av plattor som omfattas utan beror bara på att hänsyn måste tas till de allmänna ändringar av kombinerade nomenklaturen enligt kommissionens förordning (EU) nr 861/2010 som började tillämpas den 1 januari 2011 (5).
(44)
En berörd part bad att viss keramisk mosaik skulle undantas från de produkter som omfattas. Parten hävdade att om åtgärder införs skulle denna produktkategori förlora i konkurrenskraft jämfört med andra produkter som de kan ersättas med, och att dumpning i vilket fall som helst inte förekommer inom detta segment.
(45)
Beträffande detta påstående visade undersökningen att keramisk mosaik och vissa andra typer av keramiska plattor har samma fysiska och tekniska egenskaper och att en översyn av produktomfattningen därför inte är befogad. När det gäller att dumpning inte förekommer inom segmentet, vilket inte stöds av några bevis, måste analysen av dumpning och skada avspegla situationen för den berörda produkten som helhet. Påståendet avvisas därför.
(46)
Med hänsyn till ovanstående och i frånvaro av ytterligare synpunkter avseende berörd produkt och likadan produkt bekräftas härmed skälen 25-32 i förordningen om preliminär tull.
C. DUMPNING
1. Marknadsekonomisk status
(47)
Eftersom inga ytterligare synpunkter eller resultat inkommit rörande marknadsekonomisk status bekräftas härmed slutsatserna i skälen 33-40 i förordningen om preliminär tull.
2. Individuell behandling
(48)
Inga synpunkter mottogs avseende beslutet att bevilja eller avslå individuell behandling för enskilda företag.
(49)
Två importörer ifrågasatte dock den generella giltigheten av kommissionens analys av individuell behandling och hävdade att unionen årligen fördelar stöd genom systemet med strukturfonder.
(50)
I detta avseende noteras det att artikel 9.5 i grundförordningen anger kriterier som ska uppfyllas för att en individuell behandling ska kunna tillämpas. Den påstådda förekomsten av stöd i unionen är inte relevant för den undersökningen. Påståendet avvisas därför och slutsatserna i skälen 41-44 i förordningen om preliminär tull bekräftas.
3. Individuell undersökning
(51)
Ansökningar om individuell undersökning lämnades in av åtta samarbetsvilliga exporterande tillverkare enligt artikel 17.3 i grundförordningen. Det beslutades att individuell undersökning skulle genomföras för en exporterande tillverkare, Kito Group, eftersom detta inte skulle vara orimligt betungande. Gruppen representerade med stor marginal den största exportvolymen av de åtta tillverkare som begärde individuell undersökning.
(52)
Denna grupp begärde individuell behandling. Efter granskning av denna ansökan föreslogs det ursprungligen att Kito Group skulle beviljas individuell behandling eftersom det inte fanns några skäl att inte bevilja denna grupp individuell behandling.
(53)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade klaganden att artikel 17.3 i grundförordningen inte förefaller tillåta att ett begränsat antal ansökningar om individuell undersökning görs i situationer där ett stort antal ansökningar har mottagits. Klaganden hävdade att denna ståndpunkt stöddes av talrika tidigare antidumpningsundersökningar. I detta avseende noteras det att referensen i artikel 17.3 i grundförordningen när det gäller om ansökningar om individuell undersökning ska beviljas eller inte är huruvida undersökningarna skulle bli orimligt betungande och skulle förhindra att undersökningen avslutades i rätt tid. I den aktuella undersökningen och såsom nämns i skäl 51 var det inte orimligt betungande att genomföra en av de åtta individuella undersökningar som hade begärts. När det gäller tidigare undersökningar där ansökningar om individuell undersökning togs upp noteras det att den betungande karaktären och behovet av att avsluta undersökningen i tid måste bedömas från fall till fall. Med hänsyn till ovanstående avvisas klagandens påstående.
(54)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter mottogs information och bevis för att Kito Group eventuellt inte hade uppgett alla närstående företag i gruppen, vilket kunde innebära att resultaten för gruppen var ofullständiga. Gruppen gavs möjlighet att lämna synpunkter på detta och informerades om att artikel 18 i grundförordningen eventuellt måste tillämpas. Gruppen svarade att de två närstående företagen visserligen inte hade tagits upp i dess svar på antidumpningsformuläret men att det inte torde påverka resultaten; det var ett betydelselöst förbiseende eftersom företagen inte var verksamma inom produktion och/eller saluföring av den berörda produkten. Det faktum att förekomsten av dessa två företag inte meddelades gjorde dock att man inte kunde göra en riktig bedömning och kontroll av gruppens verksamhet i fråga om den berörda produkten. Därför dras slutsatsen att gruppen inte tillhandahöll den information som krävdes inom utsatt tid, och följaktligen baseras resultaten för företaget på tillgängliga uppgifter enligt artikel 18 i grundförordningen.
4. Normalvärde
4.1 Val av jämförbart land
(55)
Två importörer lämnade synpunkter på valet av Amerikas förenta stater (nedan kallade Förenta staterna) som jämförbart land och hävdade att Förenta staterna är olämpligt som jämförbart land på grund av dess obetydliga egna tillverkning och eftersom det saknar konkurrenskraft på världsmarknaden. Importörerna hävdade vidare att Förenta staterna hade valts ut på ett orimligt sätt och att bristen på alternativa jämförbara länder berodde på otillbörliga påtryckningar från unionstillverkarnas organisation på tillverkare från andra tänkbara jämförbara länder för att motarbeta ett eventuellt samarbete från deras sida. Två importörer hävdade att kommissionen hade underlåtit att fästa avseende vid information från ett antal tänkbara samarbetsländer och att ingen hänsyn hade tagits till offentligt tillgängliga uppgifter från nationella eller gränsöverskridande tillverkarorganisationer i tredjeländer.
(56)
För att börja med det sista argumentet erinras det om att företagsspecifika uppgifter krävs för att göra en undersökning av dumpningsnivån. Detta argument avvisades därför.
(57)
När det gäller påståendena om otillbörliga påtryckningar från unionstillverkarnas organisation för att motverka samarbete noteras det att inga bevis tillhandahålls. Dessa synpunkter måste därför avvisas.
(58)
Dessa importörer hävdade vidare att den årliga tillverkningsvolymen för keramiska plattor i Förenta staterna var ca 60 miljoner m2 per år och inte 600 miljoner m2, såsom anges i skäl 51 i förordningen om preliminär tull. Detta kontrollerades och visade sig vara riktigt.
(59)
När det gäller Förenta staternas lämplighet som jämförbart land med tanke på den betydligt lägre tillverkningsvolymen ska det betonas att marknaden i Förenta staterna är starkt konkurrensutsatt - det finns flera lokala tillverkningsföretag och betydande mängder importeras. Såsom nämns i skäl 52 i förordningen om preliminär tull finns det dessutom inga bevis för att några icke-tariffära handelshinder föreligger som skulle utgöra ett betydande hinder för konkurrens på marknaden. Därför förblir den övergripande slutsatsen att Förenta staterna är ett lämpligt jämförbart land, trots den lägre tillverkningsvolymen.
(60)
Två importörer hävdade att enhetsförsäljningspriserna på Förenta staterna-tillverkade plattor på Förenta staternas hemmamarknad var mycket högre än på unionsmarknaden och vid jämförelse med exportpriser ledde till dumpning. Detta argument befanns vara irrelevant för syftet med detta förfarande, eftersom sådana påståenden, om man antar att det skulle finnas prima facie-bevisning för dem, endast skulle kunna granskas grundligt inom ramen för ett separat antidumpningsförfarande för Förenta staterna. Argumentet avvisades därför.
(61)
Dessa importörer hävdade vidare att den samarbetsvilliga Förenta staterna-tillverkaren ägdes av eller var ett dotterbolag till unionstillverkare och att undersökningen därmed var bristfällig eftersom erhållna uppgifter inte var oberoende.
(62)
Det erinras om att de uppgifter som lämnades av den samarbetsvilliga Förenta staterna-tillverkaren kontrollerades på plats. Därför befanns påståendet vara irrelevant och avvisades.
(63)
Dessa importörer hävdade vidare att Förenta staternas exportvolymer var begränsade. Detta argument ansågs vara irrelevant för valet av jämförbart land eftersom uppgifter för det jämförbara landet används för att bestämma normalvärde och inte exportpriser. Argumentet avvisades därför.
(64)
Slutligen hävdade samma importörer att det inte var motiverat att upprätthålla konfidentiell behandling av identitet, volym, värde och kvalitet på den samarbetsvilliga jämförbara tillverkarens produktion. Det erinras om att samarbetsvilliga jämförbara tillverkare hade begärt konfidentiell behandling på grund av oro för repressalier och att denna begäran hade befunnits vara motiverad. Vidare kan det inte uteslutas att tillhandahållande av de uppgifter importörerna efterfrågar, även angivna som intervall, skulle kunna leda till identifiering av tillverkaren i det jämförbara landet. Därför avvisades importörernas begäran.
(65)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter upprepade ovannämnda två importörer flera av de ovanstående kraven, dock utan att tillhandahålla någon ytterligare stärkt bevisning. Deras påståenden avvisas därför.
(66)
Vidare hävdade dessa två importörer också att den samarbetsvilliga Förenta staterna-tillverkaren enligt uppgift står under en unionstillverkares kontroll, vilket skulle göra det fel att välja detta Förenta staterna-företag som lämpligt jämförelseföretag. De hävdade bland annat att Förenta staterna-företaget inte är ekonomiskt oberoende och därför inte kan fungera som referens för dumpning. Importörerna citerar artikel 2.1 tredje och fjärde styckena i grundförordningen som motivering till detta påstående. Som svar på detta påstående måste det först och främst klargöras att, såsom anges i skäl 23 i förordningen om preliminär tull och i skäl 69 nedan, den samarbetsvilliga Förenta staterna-tillverkaren har begärt konfidentiell behandling och att detta har beviljats. Därför kan det varken bekräftas eller dementeras att det finns ett förhållande mellan Förenta staterna-företaget och en unionstillverkare. Det noteras dock att ovannämnda bestämmelser i grundförordningen gäller hur försäljningspriserna för ett företag som undersöks ska hanteras när företaget säljer till en närstående part. Dessa bestämmelser gäller inte ett möjligt förhållande mellan en tillverkare i ett jämförbart land och en unionstillverkare. Påståendet avvisas därför.
(67)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter gjorde en importörsorganisation ett stort antal påståenden. För det första hävdade de att Förenta staterna-tillverkares påstått låga försäljningsvolym på deras hemmamarknad jämfört med den kinesiska exporten till unionen gjorde Förenta staterna olämpligt som jämförbar marknad. I detta avseende gäller att bland annat konkurrensnivån i olika länder är en av de faktorer som granskas när man söker tänkbara jämförbara länder. Likartade nivåer för den inhemska industrins försäljning och importen från det land som utreds är inget krav för att ett land ska bedömas vara lämpligt som jämförbart land. När det gäller dessa påståenden, och såsom anges i skäl 59, befanns Förenta staterna-marknaden med avseende på denna undersökning vara tillräckligt konkurrensutsatt för att vara ett lämpligt val. Detta påstående avvisas därför.
(68)
Importörsorganisationen hävdade också att den inte ansåg det relevant för valet av Förenta staterna som jämförbart land att importen till Förenta staterna-marknaden är betydande. När det gäller detta påstående bör det noteras att importnivån faktiskt är en av de viktiga faktorer som undersöks när ett lämpligt jämförbart land väljs. Kombinationen av inhemsk tillverkning och en hög importvolym bidrar till en konkurrensutsatt marknad, vilket nämns i skäl 59. Detta påstående avvisas därför.
(69)
Importörsorganisationen frågade också vilka bevis den samarbetsvilliga tillverkaren i det jämförbara landet hade tillhandahållit för att risk förelåg för sådana repressalier som nämns i skäl 64. Förenta staterna-företaget påpekade att det finns många kinesiska exporterande tillverkare av keramiska plattor på Förenta staterna-marknaden med vilka Förenta staterna-företaget konkurrerar om samma kunder. Därför angav Förenta staterna-företaget att man oroade sig för repressalier om deras identitet avslöjades. När det gäller de bevis som tillhandahölls för att risk för repressalier förelåg bör det noteras att den eventuella risken för repressalier på grund av att Förenta staterna-företaget och de kinesiska exporterande tillverkarna som är aktiva på Förenta staterna-marknaden konkurrerar om samma kunder befanns plausibel. Företagets begäran om konfidentiell behandling godkändes därför.
(70)
Organisationen hävdade också att eftersom det genomsnittliga inhemska försäljningspriset i Förenta staterna för Förenta staterna-tillverkade keramiska plattor enligt uppgift var flera gånger högre än priset i unionen för plattor importerade från Kina är Förenta staterna-produkten inte en ”likadan produkt” som den som importeras från Kina. I detta avseende finns det ingen anledning att betrakta Förenta staterna-produkten som olik den berörda produkten på grund av att dessa båda priser skiljer sig åt. Såsom anges i skäl 32 i förordningen om preliminär tull befanns det att den berörda produkten och, bland annat, den produkt som tillverkas och säljs på hemmamarknaden i Förenta staterna har samma grundläggande fysiska och tekniska kännetecken och samma användningsområden. Under dessa omständigheter anses produkterna vara likadana produkter i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen. Organisationens påstående avvisas därför.
(71)
Slutligen frågade organisationen varför unionen inte ansågs vara ett lämpligt jämförbart land i frånvaro av samarbete från andra tredjeländer än Förenta staterna. Med tanke på att Förenta staterna har befunnits vara ett lämpligt jämförbart land, såsom nämns i skäl 59 ovan, fanns det ingen anledning att undersöka andra marknader som kunde vara lämpliga. Organisationens påstående avvisas därför.
(72)
Eftersom det inte har inkommit ytterligare synpunkter bekräftades det att valet av Förenta staterna som jämförbart land var lämpligt och rimligt i enlighet med artikel 2.7 a i grundförordningen och skälen 45-54 i förordningen om preliminär tull bekräftas härmed.
4.2 Fastställande av normalvärde
(73)
Två importörer hävdade att det utan information om Förenta staterna-tillverkarens tillverkning uttryckt i volym inte skulle vara möjligt för berörda parter att kontrollera om signifikanta skillnader i tillverkningskostnaderna på grund av skalfördelar skulle kunna föreligga mellan Förenta staterna-tillverkaren och de kinesiska tillverkare som ingick i stickprovet och som årligen tillverkade över 10 miljoner m2 keramiska plattor. Dessa importörer hävdade vidare att volymerna för den jämförbara tillverkaren och de kinesiska tillverkarna inte gick att jämföra, med tanke på den lägre tillverkningsvolymen för den jämförbara tillverkaren eller i det jämförbara landet. Det erinras om att den samarbetsvilliga jämförbara tillverkarens tillverkningsvolym är konfidentiell och därför inte kan yppas. Det erinras också om att den kinesiska industrin är starkt fragmenterad och huvudsakligen utgörs av små och medelstora företag. Dessa påståenden befanns därför sakna grund.
(74)
Dessa importörer påpekade att eftersom normalvärdet enligt artikel 2.1 andra stycket i grundförordningen ska fastställas på grundval av ”andra försäljares eller producenters” priser var det felaktigt att fastställa normalvärdet på grundval av uppgifter från ett enda företag.
(75)
I detta avseende erinras det om att detta förfarande gäller import från ett land utan marknadsekonomi där normalvärdet måste fastställas i enlighet med artikel 2.7 a i grundförordningen. Denna begäran avvisades därför.
(76)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter angav en importörsorganisation att den ansåg att normalvärdet i ett jämförbart land inte kunde baseras på uppgifter som tillhandahållits av ett företag. Av de anledningar som anges i skäl 75 avvisas dock detta påstående.
(77)
Slutligen hävdade dessa importörer att den jämförbara tillverkarens produkt inte var representativ eftersom den, enligt deras antagande, hamnade i högprissegmentet. På grund av den jämförbara tillverkarens begäran om konfidentiell behandling kan detta påstående varken bekräftas eller avvisas. I vilket fall har justeringar av det konstruerade normalvärdet gjorts i motiverade fall för att ta hänsyn till typen av plattor, även under vilka varumärken plattorna säljs vidare. Detta förklaras i skäl 61 i förordningen om preliminär tull. Därför ansågs detta påstående inte vara motiverat och avvisades.
4.3 Exportpris
(78)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade en exporterande tillverkare att försäljningen av vissa typer av keramiska plattor till unionen under undersökningsperioden hade klassificerats fel av kommissionens tjänsteavdelningar och att företagets dumpningsmarginal borde korrigeras i enlighet med detta. I detta avseende fastställdes det under kontrollbesöket i företagets lokaler att företaget hade klassificerat vissa keramiska plattor fel och företaget informerades om detta. Dessa plattor omklassificerades sedan för att det skulle gå att göra en korrekt dumpningsberäkning. Företagets påstående avvisas därför.
(79)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter påstod samma exporterande tillverkare att viss exportförsäljning till unionen under undersökningsperioden inte hade tagits med vid beräkning av företagets dumpningsmarginal. Det befanns att dessa transaktioner inte hade beaktats därför att fakturadatumen inföll efter undersökningsperiodens slut. Företagets påstående avvisas därför.
(80)
Eftersom inga synpunkter framförts beträffande exportpriser, bekräftas härmed slutsatserna i skäl 59 i förordningen om preliminär tull.
4.4 Jämförelse
(81)
Synpunkter har inkommit om jämförelsen mellan normalvärde och exportpris.
(82)
En exporterande tillverkare hävdade att man vid beräkning av cif-värdet borde ta hänsyn till att exportförsäljningarna skedde genom icke-närstående handlare. Detta påstående ansågs motiverat och cif-värdet för denna exportör räknades därefter om. Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade klaganden att denna omräkning av exportpriser inte borde ha gjorts på grund av att den information som tillhandahölls av icke-närstående handlare inte var tillförlitlig eftersom enligt uppgift endast vissa av de handlare via vilka den exporterande tillverkaren säljer hade lämnat information. Det befanns att alla icke närstående handlare genom vilka den exporterande tillverkaren sålde hade lämnat prisinformation. Företagets påstående avvisas därför.
(83)
En annan exporterande tillverkare hävdade att man inte hade tagit hänsyn till försäkringskostnaden på ett korrekt sätt vid beräkning av cif-värdet. Detta påstående ansågs motiverat och cif-värdet för denna exportör räknades därefter om i enlighet med detta.
(84)
En grupp exporterande företag hävdade att den försäkringskostnad som var inräknad i deras cif-värde hade beräknats på fel sätt. Detta påstående befanns vara motiverat och cif-värdena räknades om i enlighet med detta. Dessutom befanns det för ett av företagen i gruppen att hänsyn inte hade tagits till hanteringskostnaderna vid fastställande av värdet fritt fabrik. Även detta rättades till.
(85)
Två importörer hävdade att hänsyn borde ha tagits till utvecklingen av växelkursen för US-dollar under undersökningsperioden vid beräkning av exportpriserna. Det erinras dock om att hänsyn faktiskt har tagits till växelkursens utveckling under undersökningsperioden, eftersom månatliga växelkurser användes, i enlighet med kommissionens gängse praxis för valutaomräkningar under undersökningsperioden.
(86)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade en exporterande tillverkare att eftersom normalvärdet baserades på uppgifter från en tillverkare i det jämförbara landet och exakta uppgifter följaktligen inte kunde yppas på grund av konfidentialitet var det mycket viktigt att se till att justeringar gjordes i tillämpliga fall för att säkerställa produkternas jämförbarhet för dumpningsberäkningar. I detta avseende nämns det i skäl 61 i förordningen om preliminär tull att justeringar gjordes där det behövdes för att säkerställa en rättvis jämförelse mellan normalvärde och exportpris.
(87)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade två importörer att den samarbetsvilliga Förenta staterna-tillverkarens keramiska plattor endast hamnade i högprissegmentet medan de kinesiska exporterande tillverkarnas produkter hamnade i lågprissegmentet. När det gäller rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset hävdar dessa importörer att de nödvändiga justeringarna enligt artikel 2.10 i grundförordningen aldrig uppgavs för dem. Det noteras i detta avseende att skäl 61 i förordningen om preliminär tull förklarar de justeringar som gjordes för att säkerställa en rättvis jämförelse.
4.5 Dumpningsmarginaler för de samarbetsvilliga tillverkare som ingick i stickprovet
(88)
Efter att hänsyn tagits till alla ovannämnda synpunkter är de slutgiltiga dumpningsmarginalerna för de samarbetsvilliga tillverkare som ingick i stickprovet följande, uttryckta som andel av priset cif vid unionens gräns, före tull:
Företagsnamn/gruppnamn
Slutgiltig dumpningsmarginal
Shandong Yadi Co. Ltd
36,5 %
Xinruncheng Group
29,3 %
Wonderful Group
26,3 %
Heyuan Becarry Co. Ltd
67,7 %
4.6 Dumpningsmarginal för övriga samarbetsvilliga exporterande tillverkare
(89)
Som en följd av de ändringar av beräkningen av dumpningsmarginalerna som nämns i skäl 88 är den vägda genomsnittliga dumpningsmarginalen, som bygger på dumpningsmarginalerna för de fyra utvalda samarbetsvilliga exporterande tillverkarna, 30,6 %. I detta sammanhang noteras det för Heyuan Becarry Co. Ltd, som varken beviljades marknadsekonomisk status eller individuell behandling, att en dumpningsmarginal beräknades på det sätt som beskrivs i skäl 88 i förordningen om preliminär tull. I enlighet med artikel 9.6 första meningen i grundförordningen användes denna dumpningsmarginal för att beräkna den vägda genomsnittliga dumpningsmarginalen för parterna i stickprovet, tillämpat på samarbetsvilliga exportörer som inte valts ut till stickprovet. Eftersom Heyuan Becarry Co. Ltd inte beviljats marknadsekonomisk status och det konstaterades att dess exportförsäljningsbeslut var föremål för betydande statlig inblandning, bör, vidare, den tull som ska tillämpas på import från Heyuan Becarry Co. Ltd vara densamma som tillämpas på import från samarbetsvilliga exportörer som inte valts ut till stickprovet.
(90)
Såsom nämnts är Heyuan Becarry Co. Ltd en samarbetsvillig exporterande tillverkare som ingår i stickprovet men inte beviljats individuell behandling enligt skäl 65 i förordningen om preliminär tull, och när det gäller beräkningsmetoden för företagets dumpningsmarginal bör hänvisningen i det skälet till skäl 64 i den förordningen i stället vara till skäl 62.
4.7 Dumpningsmarginal för företag som begär individuell undersökning
(91)
För det företag som nämns i skälen 51-54 och som undersöktes individuellt ska den landsomfattande dumpningsmarginalen tillämpas, vid tillämpningen av artikel 18 i grundförordningen.
4.8 Dumpningsmarginal för övriga icke samarbetsvilliga exporterande tillverkare
(92)
Eftersom inga synpunkter har lämnats beträffande beräkningen av dumpningsmarginalen för övriga exporterande tillverkare bekräftas härmed slutsatserna i skälen 66-67 i förordningen om preliminär tull.
(93)
Med hänsyn till synpunkterna ovan som uttrycks i skälen 81-85 fastställdes den landsomfattande dumpningsmarginalen till 69,7 %.
4.9 Synpunkter gällande förteckningen över samarbetsvilliga exportörer
(94)
Ett antal påståenden mottogs om att 13 av de exporterande tillverkare som omfattas av den vägda genomsnittliga preliminära tullen i enlighet med förordningen om preliminär tull, vilka finns upptagna i den förordningens bilaga, var enbart handlare och inte tillverkare, och därmed inte borde ha inkluderats i bilagan.
(95)
Efter vidare granskning befanns det att dessa påståenden var riktiga för fem företag. Dessa företag underrättades om avsikten att stryka dem i bilagan och gavs tillfälle att lämna synpunkter på detta. Tre av företagen inkom inte med ytterligare synpunkter medan två lade fram ytterligare påståenden i ärendet. Dessa ytterligare påståenden innehöll inte tillräckliga bevis för att företagen faktiskt var exporterande tillverkare av den berörda produkten och avvisades därför. Dessa fem företag ströks följaktligen från förteckningen över företag som omfattas av den vägda genomsnittliga slutliga tullen.
4.10 Händelser efter undersökningen
(96)
Sedan de preliminära slutsatserna meddelats har förhållandet mellan en grupp med två samarbetsvilliga tillverkare avslutats på grund av ändringar av aktieägarstrukturen. Som en följd av detta begärde ett av dessa företag att få en individuell tullsats fastställd oberoende av det andra företagets.
(97)
Utifrån en uppgift som lämnats förefaller kopplingen mellan de båda företagen att ha upphört efter undersökningsperioden. Såväl konsekvenserna av den påstådda splittringen av gruppstrukturen som det ena företagets ansökan om att få en individuell tullsats fastställd behöver granskas närmare. Om det ena företaget eller båda företagen begär en översyn av sin situation efter den påstådda splittringen kan detta övervägas vid lämpligt tillfälle i linje med grundförordningen. Därför avvisas företagets ansökan om att få en individuell tullsats fastställd inom ramen för denna undersökning.
(98)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade klaganden att en av de närstående exporterande tillverkare som avses i skäl 97 borde få en separat tull beräknad för sig eftersom det fanns bevis på att företaget dumpade på en högre nivå än den andra exporterande tillverkaren. Att inte beräkna en vägd genomsnittlig dumpningsmarginal och tull skulle innebära en möjlighet för exporterande tillverkare som är närstående under en undersökningsperiod att kringgå tull. Eftersom de två exporterande tillverkarna som berörs av denna undersökning befanns vara närstående under undersökningsperioden finns det ingen grund för att fastställa separata tullsatser för var och en av dem. Om det ena eller båda av de ovannämnda företagen skulle begära en översyn av sin situation efter den påstådda splittringen kan detta övervägas vid lämpligt tillfälle i linje med grundförordningen, såsom anges i skäl 97. Klagandens påstående avvisas därför.
D. SKADA
1. Produktionen i unionen och unionsindustrin
(99)
Eftersom inga synpunkter har lämnats beträffande tillverkningen i unionen eller unionsindustrin bekräftas härmed slutsatserna i skälen 68-70 i förordningen om preliminär tull.
1.1 Förbrukning i unionen
(100)
Eftersom det inte har inkommit några synpunkter beträffande konsumtionen på unionsmarknaden bekräftas härmed slutsatserna i skälen 71 och 72 i förordningen om preliminär tull.
2. Import från Kina
(101)
En berörd part ifrågasatte analysen av importen och hävdade att både klagomålet och förordningen om preliminär tull saknade uppgifter om importvolymen samt att måttenheten m2 gäller för en yta och inte en volym.
(102)
En annan berörd part hävdade att utvecklingen av pris och volym för import från Kina bara visar normala handelsfluktuationer och därför inte kunde tolkas som en indikation på kinesiska exportörers beteende när det gäller dumpning.
(103)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter ifrågasatte en part tillförlitligheten hos statistiken från Eurostat och hävdade att de verkliga kinesiska importpriserna är högre och därför jämförbara med importpriserna från övriga tredjeländer. Dessutom hävdades det att detta skulle påverka de dumpningsmarginaler som hade fastställts.
(104)
En annan berörd part hävdade att deras egen analys av Eurostats statistik avseende marknadsandel och importpris skilde sig något från den i förordningen om preliminär tull och att dessa rön bör ändras i enlighet med detta.
(105)
En annan berörd part hävdade att kommissionens tjänsteavdelningar inte hade tagit hänsyn till den höjning av de kinesiska importpriserna som inträffade 2010, efter undersökningsperioden.
(106)
När det gäller påståendet om den måttenhet som används för importvolymer avses med ”volym” i artikel 3.2 i grundförordningen ”mängd” snarare än ”kubikvolym”. Den mest representativa måttenheten bör användas för varje produkt. För den berörda produkten använder aktörer på världsmarknaden konsekvent kvadratmeter (m2). Av detta skäl har den enheten ansetts vara lämpligast för undersökningen. Detta påstående avvisas därför.
(107)
När det gäller utvecklingen av pris och volym för importen från Kina är det sant att variationerna är begränsade i absoluta termer. Den kinesiska importen minskade med 3 % under skadeundersökningsperioden. Slutsatsen när det gäller den kinesiska importens volym måste dock ställas i relation till den generella minskningen av förbrukningen på unionsmarknaden. Att den kinesiska importen endast minskade med 3 % under denna period, när den totala konsumtionen minskade med 29 %, hade uppenbarligen stor inverkan på den kinesiska närvaron på unionsmarknaden. Genom att importen hölls stabil kunde de kinesiska exportörerna erövra en marknadsandel under en period när andra aktörer förlorade.
(108)
När det gäller utvecklingen av de kinesiska priserna baserades de genomsnittliga importpriser som anges i skäl 73 i förordningen om preliminär tull på statistik från Eurostat. Frågor har ställts om hur exakta de genomsnittliga importpriserna är för vissa medlemsstater men inga ändringar av den officiella statistiken har bekräftats. Det erinras om att Eurostats uppgifter i vilket fall endast användes för att fastställa övergripande tendenser. Även om de kinesiska importpriserna skulle justeras uppåt skulle skadebilden som helhet inte förändras, och det skulle fortfarande finnas stora marginaler för prisunderskridande och målprisunderskridande. Det bör i detta sammanhang noteras att uppgifter från Eurostat varken användes för beräkningen av skada eller dumpning. Endast bekräftade uppgifter från företag som besökts har använts för att fastställa marginalnivåerna. Även om brist på överensstämmelse med statistiken skulle påvisas skulle detta inte inverka på nivån på de marginaler som meddelats.
(109)
När det gäller påståendet att kommissionens tjänsteavdelningar inte tagit hänsyn till Eurostats uppgifter från 2010 kan detta argument inte godtas eftersom värdet för undersökningsperioden innefattar första kvartalet 2010. När det gäller andra till fjärde kvartalet 2010 bör det noteras att dessa värden gäller perioden efter undersökningsperioden och inte bör beaktas. Även om hänsyn skulle tas till dessa värden visar importstatistiken dessutom att även importpriserna från tredjeländer ökade, vilket tyder på att detta var en allmän trend och inte var utmärkande för just kinesisk import.
3. Prisunderskridande
(110)
Med prisunderskridande menas i enlighet med skäl 76 i förordningen om preliminär tull unionstillverkarnas vägda genomsnittliga försäljningspris för varje produkttyp till icke-närstående kunder på unionsmarknaden, justerat till nivån fritt fabrik, jämfört med motsvarande vägda genomsnittliga priser på importen från Kina till den första oberoende kunden på unionsmarknaden, fastställda till cif-nivån med lämpliga justeringar för gällande tullar och kostnader som uppstår efter importen.
(111)
En part hävdade att de beräkningar för fastställande av exportpris som presenterades för parterna inte motsvarande förklaringen i skäl 76 i förordningen om preliminär tull. En kontroll visade att det fanns ett fel i texten i skälet. I det preliminära skedet gjordes justeringen av försäljningspriserna fritt fabrik i handelsledet för unionstillverkarna för icke närstående kunder på unionsmarknaden, och ingen justering gjordes för kostnaden efter import vid beräkning av det genomsnittliga exportpriset. I det slutgiltiga skedet justerades priset cif vid unionens gräns för de exporterande tillverkarna i det berörda landet för befintlig tull och för kostnader efter import (kostnader som uppkommit vid unionshamn för import, transport och lager och som uppkommer innan importörerna återförsäljer produkterna), baserat på den information som tillhandahållits av de samarbetsvilliga icke närstående importörerna.
(112)
En annan part hävdade att priserna skulle motsvara dem för den kinesiska exporten om de justerades nedåt med hänsyn till kostnaderna för distribution/marknadsföring. Dessa justeringar ingick dock redan i den preliminära beräkningen. Därmed var detta påstående ogrundat och avvisades därför.
(113)
Undersökningen påvisade nivåer för prisunderskridande på mellan 43,2 % och 55,7 %, vilket skiljer sig något från dem som konstaterades ursprungligen (se skäl 77 i förordningen om preliminär tull). Skälet till denna ändring är att ett nytt cif-värde beräknats för den exporterande tillverkaren, vilket nämns i skälen 83-85, och att ett individuellt exportpris cif beräknats för den exporterande tillverkaren Kito Group, vilket nämns i skäl 51.
4. Import från andra tredjeländer än Kina
(114)
Eftersom det inte har inkommit några synpunkter eller har dragits några slutsatser i fråga om import från andra tredjeländer än Kina, bekräftas slutsatserna i skälen 78-80 i förordningen om preliminär tull.
5. Unionsindustrins situation
5.1 Makroekonomiska indikatorer
5.1.1 Produktion, kapacitet och kapacitetsutnyttjande
(115)
Eftersom det inte har inkommit några synpunkter beträffande produktionskapaciteten och kapacitetsutnyttjandet bekräftas härmed slutsatserna i skälen 84 och 85 i förordningen om preliminär tull.
5.1.2 Försäljningsvolym och marknadsandel
(116)
Eftersom det inte har inkommit några synpunkter beträffande försäljningsvolymen och marknadsandelen bekräftas härmed slutsatserna i skälen 86 och 87 i förordningen om preliminär tull.
5.1.3 Sysselsättning och produktivitet
(117)
Eftersom det inte har inkommit några synpunkter beträffande sysselsättning och produktivitet bekräftas härmed slutsatserna i skälen 88 och 89 i förordningen om preliminär tull.
5.1.4 Dumpningsmarginalens storlek
(118)
Dumpningsmarginalerna anges i skälen 88-93. Det bekräftas att alla marginaler som har fastställts översteg miniminivån väsentligt. Med tanke på den dumpade importens volymer och priser bekräftas det därför att verkningarna av den faktiska dumpningsmarginalen inte kan anses vara försumbara.
5.2 Mikroekonomiska indikatorer
5.2.1 Lager
(119)
En part ifrågasatte riktigheten i de uppgifter som lämnas i skälen 93-95 i förordningen om preliminär tull. Parten hävdar att värdet av lager som procentuell andel av tillverkningen under hela den berörda perioden var betydligt lägre än vad som anges i tabell 10 i samma förordning. Dessa beräkningar sågs över och det visade sig att endast procentuella uppgifter för 2009 och undersökningsperioden hade beräknats fel och att andelen lager för dessa perioder faktiskt var något högre än vad som tidigare angivits. En korrekt version av denna beräkning finns i tabell 1 till den här förordningen.
(120)
Samma part hävdade att om unionsindustrin tvingades öka sin lagernivå upp till sex månaders produktion, såsom anges i skäl 94 i förordningen om preliminär tull, skulle detta representera en andel lager på 50 % i förhållande till den totala produktionen och inte 59 %, såsom anges i tabell 10 i förordningen om preliminär tull.
(121)
Det ska här betonas att analyserna i skälen 93 och 94 i förordningen om preliminär tull var kompletterande men inte identiska. Den första analysen visade andelen lager hos företagen i stickprovet uttryckt i kvadratmeter jämfört med produktionen hos företagen i stickprovet, också uttryckt i kvadratmeter (61 % under undersökningsperioden). Den andra analysen, även den för företagen i stickprovet, visade hur många månaders produktion som fanns i lager i förhållande till årets tolv månader (50 % för undersökningsperioden).
(122)
Vidare analys tillät en noggrannare bedömning av utvecklingen av antalet månaders produktion i lager. År 2007 höll tillverkarna i stickprovet ca fem månaders produktion i lager (43 %) men trycket på grund av den dumpade importen tvingade dem att öka lagren till över sju månaders produktion (motsvarande 61 % av den totala årsproduktionen) under undersökningsperioden. Tabell 1 visar lagervolymerna även som antal månader i förhållande till årsproduktion.
(123)
Tabell 1
Lager
2007
2008
2009
UP
Lager (1 000 m2)
48 554
50 871
39 689
41 887
Index (2007 = 100)
100
105
82
86
Lager som andel av produktion
43 %
49 %
56 %
61 %
Index (2007 = 100)
100
113
130
142
Antal månaders produktion i lager jämfört med årsproduktion
5,2
5,9
6,7
7,4
Index (2007 = 100)
100
113
130
142
Andel månader i lager (bas 12 månader)
43 %
49 %
56 %
61 %
(124)
Detta bekräftar slutsatsen att tendensen för lager visar att en skadevållande situation föreligger.
5.2.2 Försäljningspriser
(125)
En berörd part, som nämns även i skäl 20, ifrågasatte slutsatserna i skälen 96-99 i förordningen om preliminär tull i fråga om unionsindustrins försäljningspriser och hävdade att kommissionen inte hade tagit med tillverkare i Polen och Tjeckien när den fastställde enhetspriserna i unionen och att dessa inte stämde överens med faktiska offentliga uppgifter.
(126)
När det gäller detta påstående gjordes en simulering med försäljningspriser registrerade i Polen, som står för ca 10 % av den totala produktionen i unionen. Ingen simulering hade gjorts för Tjeckien, vars produktion utgör mindre än 3 % av den totala produktionen i unionen. Simuleringen visade att de slutgiltiga resultaten inte ändras mer än marginellt även om hänsyn tas till polska priser. Slutligen beräknade kommissionen med denna metod unionsindustrins försäljningspriser efter att ha gjort relevanta justeringar för att få fram priserna till den första oberoende kunden, för att de beräknade priserna verkligen skulle bli jämförbara med kinesiska försäljningspriser.
(127)
En berörd part hävdade att resonemanget i skäl 97 i förordningen om preliminär tull förklarade att unionsindustrin tvingades sälja mindre mängder och erbjuda ett bredare produktutbud var felaktigt eftersom unionsindustrin i så fall enligt uppgift skulle ha förlorat mycket mer än en marknadsandel på 2 %.
(128)
Det bör observeras att fokus på försäljning av mindre partier inte nödvändigtvis innebär förlust av en större marknadsandel. För det första har unionsindustrin inte blivit helt utkonkurrerad från marknaden för större, enhetliga produktpartier, trots att trycket från kinesisk lågprisimport är särskilt starkt inom den sektorn. För det andra kunde unionsindustrin upprätthålla sin närvaro på hela marknaden genom en komprimering av sina försäljningspriser och produktion av en dyrare produktblandning, vilket ledde till minskad lönsamhet, såsom nämns i skäl 100 i förordningen om preliminär tull. Att unionsindustrin inte förlorade en större andel av marknaden förklaras av valet att bibehålla en närvaro på marknaden trots prispressen från Kina.
5.2.3 Lönsamhet, kassaflöde, avkastningen på investeringar och löner
(129)
En part hävdade att det finns stora lönsamhetsskillnader mellan stora och små företag. Det hävdades att den genomsnittliga vinsten därför inte kunde anses vara representativ eftersom stickprovet bara innehöll uppgifter från ett stort företag.
(130)
En annan part hävdade att de stora unionstillverkarna har en god ekonomisk situation. Samma part hävdade att eftersom den genomsnittliga vinstmarginalen för unionsindustrin inte minskade ens när de små företagen lades till, vilket visas i skäl 101 och tabell 12 i förordningen om preliminär tull, kunde ingen övergripande skada visas.
(131)
Det bör noteras att alla skadeindikatorer (inklusive vinst) har viktats mot varje segments andel av den totala unionsproduktionen för att säkerställa att resultaten blir representativa för urvalet. Å andra sidan har det bekräftats att det stora företaget är representativt för situationen i det större segmentet. Därför är de övergripande indikatorer som erhållits från analysen av företagen i urvalet representativa för hela unionsindustrins situation och ovannämnda påstående måste avvisas.
(132)
När det gäller påståendet att stora företag inte lidit någon skada bör det noteras att analysen enligt artikel 4.1 i grundförordningen ska göras i förhållande till unionsindustrin som helhet och inte vissa grupper eller typer av företag. Såsom redan nämnts i skäl 130 innebär det faktum att inga förluster gjordes under undersökningsperioden inte i sig att ingen skada inträffade.
5.2.4 Tillverkningskostnad
(133)
En berörd part ifrågasatte slutsatsen att unionsindustrins tillverkningskostnad hade ökat med 14 % som en följd av den ökade lagervolymen och förändringen av produktutbudet. Enligt denna part var denna slutsats inte giltig, eftersom varken lagernivåerna eller produktutbudet ingår i tillverkningskostnaden.
(134)
Detta påstående måste avvisas eftersom en hög lagernivå representerar en betydande finansiell kostnad som ingår i analysen av tillverkningskostnaden. Å andra sidan medför upprepade förändringar av produktutbudet extra tillverkningskostnader eftersom tillverkaren måste se över produktionsprocessen med jämna mellanrum: detta kan vara kostsamt eftersom det medför spilltid och suboptimalt maskinutnyttjande.
6. Slutsats om skada
(135)
En berörd part ifrågasatte slutsatsen i skäl 107 i förordningen om preliminär tull att den minskade förbrukningen hade en negativ inverkan på unionsindustrin. Enligt denna part kan det inte ha uppstått någon skada till följd av den minskade förbrukningen, eftersom den totala marknadsandelen förblev oförändrad.
(136)
När det gäller kommentaren om att unionstillverkarnas marknadsandel var stabil trots minskande förbrukning bör det noteras att marknadsandelen inte är den enda relevanta skadeindikatorn. Unionstillverkarna kunde behålla sin andel av unionsmarknaden enbart på bekostnad av lönsamheten, som minskade under den berörda perioden. Därför går det inte att dra slutsatsen att unionstillverkarnas stabila marknadsandel utesluter att skada föreligger.
(137)
Med tanke på ovanstående bekräftas således slutsatserna om skada som anges i skälen 107-111 i förordningen om preliminär tull.
E. ORSAKSSAMBAND
(138)
Kommissionen har mottagit synpunkter om de preliminära resultaten angående orsakssamband. Dessa synpunkter var en upprepning av dem som redan har behandlats i skälen 128-132 om självförvållad skada i förordningen om preliminär tull. Inga ytterligare bevis lades fram som skulle kunna ändra de preliminära slutsatserna. Därför bekräftas de slutsatser som anges i skälen 135 och 136 i förordningen om preliminär tull.
1. Verkningarna av importen från Kina
(139)
I enlighet med artikel 3.6 och 3.7 i grundförordningen granskades i det preliminära skedet huruvida den dumpade importen av den berörda produkten med ursprung i Kina vållade unionsindustrin skada.
(140)
Vissa parter hävdade att nedgången av unionsindustrins tillverkning och försäljning var ett resultat av minskad förbrukning. Dessutom påstods det att den kinesiska importens inverkan måste ha varit begränsad eftersom den kinesiska marknadsandelen endast ökade med 1,6 % varav högst 1 % kunde ha hängt ihop med unionsindustrins marknadsandel.
(141)
I detta sammanhang erinras det om att undersökningen visade att tidpunkten för den kinesiska importens ökade marknadsandel och unionsindustrins minskade lönsamhet och utökade lager sammanföll. Dessutom är det inte bara en ökad marknadsandel som har lett till påfrestningar för unionsindustrin utan i ännu högre grad de kinesiska exporterande tillverkarnas prissättningsbeteende och de höga nivåerna för prisunderskridandet.
(142)
Som det erinras om i skäl 113 avslöjade undersökningen betydande prisunderskridande. Dessutom framgick det att unionsindustrin och importörerna i stor utsträckning säljer till samma kunder, vilket innebär att unionsindustrin konkurrerar direkt om order med den dumpade importen.
(143)
Generellt visar detta att det var prispressen och inte bara importvolymerna som orsakade unionsindustrins sänkta vinster och försämringen av de flesta skadeindikatorer.
2. Brist på konkurrens mellan tillverkare av plattor i unionen och prisdumpade plattor som importerats från Kina
(144)
Flera berörda parter hävdade att importen av vissa keramiska plattor från Kina inte kunde ha orsakat skada för unionsindustrin eftersom de inte är jämförbara. Det hävdades i detta sammanhang att keramiska plattor från Kina går till marknaden för homogena produkter medan unionsindustrin tillverkar mot order i mindre partier. Det hävdades också att den kinesiska industrin och unionsindustrin inte konkurrerar eftersom Kina verkar i låg- till medelprissegmentet medan unionsindustrin verkar i medel- till högprissegmentet. Det faktum att unionsindustrin inte förlorade en särskilt stor marknadsandel lades fram som bevis för detta.
(145)
Inga formella bevis har lagts fram som stöd för ovanstående påstående, men det övervägdes ändå noga om kinesisk import verkligen konkurrerar med plattor tillverkade i unionen.
(146)
Det ska här noteras att kommissionen gjorde jämförelser på många detaljnivåer, vilket gjorde det möjligt att skilja mellan hundratals olika typer av plattor. I det aktuella fallet visade undersökningen en betydande grad av matchande typer mellan unionsindustrin och exportörerna. Detta visar att unionsindustrin och den kinesiska importen konkurrerar med samma produkttyper. Det erinras också om att undersökningen har visat att unionsindustrin och de exporterande tillverkarna konkurrerar direkt med varandra eftersom de delar samma kundbas.
(147)
När det gäller påståendet att keramiska plattor från Kina går till marknaden för homogena produkter, medan unionsindustrin tillverkar mot order i mindre partier, erinras det om att det var just trycket från den kinesiska importen som tvingade unionsindustrin att gå mot mindre produktpartier med större variation i utbudet i fråga om färger och storlekar - se skäl 95 i förordningen om preliminär tull. Unionsindustrin är fortfarande närvarande inom alla marknadssegment och till skillnad från vad som hävdas ovan måste mönstret med att unionsindustrin tvingades fokusera på vissa produkttyper tolkas som en indikation på att direkt konkurrens förelåg.
(148)
Med tanke på ovanstående går det inte att godta argumentet att den kinesiska importen inte orsakade skada för unionsindustrin.
3. Verkningar av andra faktorer
3.1 Verkningarna av importen från andra tredjeländer
(149)
Vissa parter fortsatte hävda att inverkan av den turkiska importen måste betraktas som signifikant. När det gäller priserna ifrågasatte en part slutsatsen att den turkiska prisökningen på 19 % var betydande.
(150)
Detta argument diskuteras i skäl 118 i förordningen om tillfällig tull och inga nya bevis uppdagades som kunde göra den slutsats som drogs i preliminära skedet ogiltig. I detta sammanhang bekräftas det att ökningen på 19 % av de turkiska priserna måste betraktas som betydande. Det erinras därför vidare om att det såsom anges i skäl 41 inte förelåg några bevis för dumpad import som orsakade skada för unionsindustrin från detta land. Detta påstående kan därför inte godtas.
3.2 Verkan av en minskad förbrukning
(151)
En berörd part hävdade att den minskade förbrukningen främst påverkade Spanien och Italien där skadan enligt uppgift var mest påtaglig. Omvänt var huvuddestinationen för den kinesiska exporten i stället de norra medlemsstaterna där förbrukningen inte minskade och där unionstillverkarna enligt uppgift led mindre skada. Samma part hävdade också att den spanska industrin för keramiska plattor återhämtade sig 2010, vilket visar att det inte finns något samband mellan den kinesiska exporten och unionsindustrins tillverknings- och försäljningssiffror.
(152)
En part hävdade att de ökade lager som registrerades av unionsindustrin borde hänföras till minskad förbrukning inom unionen och inte till dumpad kinesisk import.
(153)
Påståendena att förbrukningen inte minskade i de nordeuropeiska medlemsstaterna och att importen från Kina skulle ha varit riktad endast mot norra Europa stöddes inte med några formella bevis. I stället visar uppgifter för de kinesiska exporterande tillverkarna i stickprovet att försäljningen var jämnt fördelad i unionen. Dessutom stod Spanien och Italien gemensamt för 28 % av denna försäljning, vilket var endast något under Tyskland (32 %). På grundval av detta avvisades dessa påståenden.
(154)
När det gäller påståendet att de ökade lager som registrerades av unionsindustrin kunde hänföras till minskad förbrukning i unionen erinrar kommissionen om det resonemang som redovisas i skäl 108 i förordningen om preliminär tull, dvs. att pressen från den kinesiska importen var mycket stark, särskilt inom sektorn för stora partier, och att detta hade en tydlig inverkan på unionstillverkarnas lager. Ökningen av lagerkvoten under perioden går inte att förklara enbart med att det var svårt att sälja produkten utan måste också bero på att ett mycket stort produktutbud måste hållas i lager. Slutsatsen att den kinesiska importen hade en skadlig inverkan på lagren bekräftas därför.
3.3 Den ekonomiska krisens inverkan
(155)
Flera berörda parter vidhöll att den ekonomiska krisen var den verkliga orsaken till unionsindustrins svårigheter. Beviset för detta skulle vara att de största försämringarna inträffade mellan 2008 och 2009, dvs. det år krisen uppkom, medan tendensen var mindre påtaglig under följande period. Dessutom påpekades det att den berörda perioden omfattade både toppen och botten av konjunkturcykeln, där toppen präglades av en boom inom byggnadssektorn och botten utmärktes av finanskrisen och den minskande exporten på grund av att nya tillverkningsanläggningar etableras i länder i tredje världen.
(156)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter vidhöll en berörd part att försämringen av ett antal skadeindikatorer berodde på den ekonomiska krisen och inte på den dumpade importen. Enligt denna part orsakade konjunkturnedgången en ökad efterfrågan på stora partier av lågprisprodukter. Därför tvingades unionsindustrin fokusera mer på tillverkning av produkter som säljs i stora kvantiteter, ett segment där de kinesiska exporterande tillverkarna redan var verksamma, med ökade lager som följd. Vidare hävdades det att konjunkturnedgången orsakade en jämförelsevis högre inflation i unionen som ledde till ökade tillverkningskostnader för unionstillverkarna och slutligen till att unionsindustrin tvingades sälja till priser som låg under tillverkningskostnaderna.
(157)
En annan part hävdade att unionsindustrins vinst hade ökat betydligt under undersökningsperiodens sista kvartal och att detta visade att unionsindustrin hade återhämtat sig efter den ekonomiska krisen. Denna part begärde att vinsten under undersökningsperioden skulle anges per kvartal, vilket troligen skulle visa en betydligt högre lönsamhet mot slutet av undersökningsperioden.
(158)
Att den ekonomiska nedgången inte hade någon effekt på unionsindustrins resultat erkändes redan i skäl 120 i förordningen om provisoriska åtgärder. I detta sammanhang erinras det om att det relevanta rättsliga kravet för att ett orsakssamband ska kunna etableras är att den dumpade importen har vållat väsentlig skada för unionsindustrin. Däremot behöver den dumpade importen inte ha varit den enda orsaken till skada.
(159)
Vidare visade undersökningen att den kinesiska trenden med ökande export kunde fortsätta trots den ekonomiska krisen. Kina var också den enda aktören på marknaden som kunde bibehålla sin marknadsandel i den svåra ekonomiska situationen.
(160)
När det gäller den strukturförändring av efterfrågan i unionen som tas upp i skäl 156 anfördes inga bevis som stöd för detta påstående. Tvärtom erinras det, såsom förklaras i skäl 106 i förordningen om preliminär tull, om att undersökningen visade att unionsindustrin tvingades utöka sitt produktutbud när det gällde typer, färger och storlekar och att öka sina lager för att kunna klara mycket specifika beställningar på kort tid. Detta påstående måste därför avvisas.
(161)
När det gäller inflationens inverkan på tillverkningskostnaderna observeras det att den genomsnittliga inflationsnivån i unionen inte har varit högre än i Kina under den berörda perioden och att inflationen därför inte kan förklara unionstillverkarnas svårigheter att sälja till hållbara priser. Med tanke på nivån på prisunderskridandet går det inte heller att dra slutsatsen att unionsindustrin har utövat prispress på den kinesiska importen. På grundval av ovanstående måste partens påstående avvisas.
(162)
När det gäller unionsindustrins situation erinras det dock om att det i förordningen om preliminär tull (skäl 126) visades att de kinesiska exportörernas aggressiva prissättning påverkade unionsindustrins lönsamhet under den berörda perioden redan innan den globala konjunkturnedgången. Detta visar att trycket från kinesisk lågprisimport i sig räckte för att vålla väsentlig skada för unionsindustrin, även utan den ekonomiska krisen.
(163)
Detta faktum i kombination med dumpade priser stöder slutsatsen att orsakssambandet mellan kinesisk export och skadan på unionsindustrin inte bryts av konjunkturnedgången.
(164)
När det gäller begäran om att vinsten under undersökningsperioden ska redovisas per kvartal ansågs detta inte vara relevant i den aktuella undersökningen. Även om vinsten hade ökat mer markant skulle den nämligen behöva jämföras med målvinsten på 3,9 %.
3.4 Inverkan på unionsindustrins underlåtenhet att omstrukturera
(165)
En berörd part hävdade att skadan för unionstillverkarna kunde hänföras till deras underlåtenhet att omstrukturera, eftersom marknadens minskning med 29 % endast hade bemötts med en kapacitetssänkning på 7 % och en neddragning av arbetskraften med 16 %.
(166)
Inom denna sektor är det svårt att göra sig av med tillverkningskapacitet eftersom det kan vara mycket kostsamt för tillverkarna att återställa kapaciteten om marknaden återhämtar sig. Den minskade sysselsättning som observerades under den berörda perioden var i samma storleksordning som marknadsminskningen. Sysselsättningsutvecklingen måste inte exakt spegla utvecklingen i fråga om tillverkning, eftersom alla arbetstillfällen inte är direkt kopplade till faktisk tillverkning. Att minskningen av tillverkningskapacitet och arbetsstyrka inom industrin inte överensstämde exakt med marknadsminskningen behöver inte betyda att industrin inte lyckades omstrukturera. I strid med påståendena och med hänsyn till industrins struktur måste en kapacitetsminskning på 7 % och en minskning av arbetskraften med 16 % därför ses som betydande.
3.5 Inverkan av unionsindustrins resultat på exportmarknaderna
(167)
En berörd part hävdade att det var de höga priserna och inte den kinesiska exporten som hade orsakat den minskade exportförsäljningen för unionsindustrin.
(168)
När det gäller detta påstående erinras det om att unionsindustrins exportresultat har återhämtat sig efter den ekonomiska krisen. Påståendet att exportresultaten skulle ha haft en betydande skadeeffekt på unionsindustrins resultat kan därför inte godtas.
4. Slutsats beträffande orsakssamband
(169)
Inga av de berörda parternas argument har visat att inverkan av andra faktorer än dumpad import från Kina är av sådan art att den kan upphäva orsakssambandet mellan den dumpade importen och den konstaterade skadan. Slutsatserna om skada i förordningen om preliminär tull bekräftas således.
F. UNIONENS INTRESSE
(170)
Mot bakgrund av parternas synpunkter utförde kommissionen en fördjupad analys av alla argument som var relevanta för unionsintresset. Alla frågor har undersökts och slutsatserna i förordningen om preliminär tull har bekräftats.
1. Unionsindustrins intresse
(171)
Eftersom det inte har inkommit några synpunkter på unionsindustrins intresse bekräftas härmed slutsatserna i skälen 137-141 i förordningen om preliminär tull.
2. Importörernas intresse
(172)
En part hävdade att införandet av åtgärderna hotade importörernas ekonomiska existens eftersom de bara delvis skulle kunna överföra extrakostnaden för tullar på sina kunder.
(173)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter motsatte sig två parter slutsatsen att importörerna lätt kan växla från kinesiska leverantörer till andra leveranskällor, särskilt eftersom kvaliteter och priser inte var jämförbara.
(174)
När det gäller detta påstående erinras det om att en stor del av importen inte påverkas av tullarna eftersom den inte är av kinesiskt ursprung. Eftersom produkterna tillverkas över hela världen i jämförbara kvaliteter kan de antas vara utbytbara. Därför finns ett antal alternativa källor att tillgå, i strid med påståendena. Undersökningen visade att även importörer som är starkt beroende av import från Kina, som enligt undersökningen dumpades och såldes till priser som väsentligt underskred dem för produkter med ursprung i unionen, kan höja sina försäljningspriser med över 30 %. Detta, i kombination med att importörerna har visats ha vinster på ca 5 % och att de kan överföra åtminstone en del av den potentiella kostnadsökningen på sina kunder, tyder på att de kan hantera konsekvenserna av åtgärderna.
(175)
Enligt skäl 144 i förordningen om preliminär tull skulle införandet av åtgärderna inte hindra importörer i unionen från att öka sina importandelar av produkter från andra icke-dumpade källor som finns att tillgå både i unionen och i andra tredjeländer.
(176)
En importör hävdade att de kinesiska priserna för en viss produkttyp för närvarande var högre än unionsindustrins och att åtgärder därför inte skulle göra det möjligt att exportera denna produkttyp i framtiden.
(177)
Inga bevis lades fram som stöd för påståendet. Enligt tillgänglig information representerade denna produkttyp dessutom endast en mindre andel av marknaden och skulle inte påverka leveranssituationen på unionsmarknaden i någon betydande grad. Påståendet avvisades därför.
3. Användares intresse
(178)
Vissa berörda parter anförde att verkningarna för användarna skulle vara betydande. Särskilt hävdades det att även minimiprisökningen på 32,3 % skulle hindra kunderna från kvalitetsköp. Dessutom framfördes det att även om det kanske stämmer att verkningarna på stora diversifierade gör-det-själv-butiker kan blir begränsade, skulle de bli betydande för små specialiserade butiker.
(179)
När det gäller verkningarna för slutanvändarna bekräftar kommissionen den preliminära slutsatsen i kommissionens förordning om preliminär tull, i skälen 152 och 153, dvs. att priseffekten kommer att vara begränsad.
(180)
Bygg- och anläggningsbranschen, en av de större kunderna för tillverkare av keramiska plattor, beslutade att inte samarbeta i undersökningen. Efter att de provisoriska åtgärderna hade införts inbjöds FIEC (European Construction Industry Federation) åter att tillhandahålla statistik som visar om och i vilken grad branschen skulle påverkas av att åtgärder infördes. FIEC bekräftade att åtgärderna i stort sett skulle få ringa konsekvenser för kostnaderna för verksamheten, även om ingen information fanns direkt tillgänglig. De förklarade också att medlemmarnas ointresse skulle ses som ett stöd för kommissionens förslag.
(181)
Slutligen kunde kommissionen inte få fram några avgörande uppgifter som bekräftar storleksordningen och omfattningen av antidumpningsåtgärdernas verkningar för små specialiserade butiker. Parallellt med det som händer importörerna bör det erinras om att keramiska plattor tillverkas i unionen och i många icke-dumpande tredjeländer. Därför finns det ingen allvarlig risk för att det ska bli brist på plattor för detaljhandeln.
4. Slutkonsumenternas intresse
(182)
Ansträngningar gjordes för att få fram en mer ingående konsekvensanalys för konsumenterna. Undersökningen visar att verkningarna sannolikt blir begränsade.
(183)
För det första beräknas åtgärdernas värde på importpriset, vilket innebär att basen är mycket lägre än det slutliga konsumentpriset för berörd produkt. Detta värde kan spädas ut i olika steg (importörer, grossister och detaljhandlare) före slutkunden. Även om importörer och återförsäljare skulle överföra hela tullbördan på kunderna erinras det om att det finns ett stort utbud av produkter på marknaden som inte är föremål för åtgärder och som tillverkas både i unionen och i tredjeländer.
(184)
Kommissionen beräknade verkningarna av antidumpningstullarna på konsumentpriserna genom att bedöma de tullbelopp som skulle betalas enligt den faktiska importen från Kina och allokera detta belopp direkt till konsumenterna eftersom det antogs att importörer, grossister och detaljhandlare skulle överföra hela extrakostnaden på slutkonsumenterna. Kostnadsverkningarna beräknade på detta sätt var mindre än 0,5 euro/m2. Det erinras om att den årliga genomsnittsförbrukningen för konsumenter är ca 2,2 m2 per person i unionen enligt förordningen om preliminär tull. Med tanke på hur liten skillnad per kvadratmeter tullen gör kommer kostnadsökningen sannolikt att vara begränsad även om konsumenten köper en betydande mängd av den berörda produkten för byggnads- eller renoveringsarbeten.
5. Slutsats om unionens intresse
(185)
Effekterna av att införa åtgärder kan förväntas hjälpa unionsindustrin, vilket i sin tur skulle få gynnsamma effekter för konkurrensförhållandena på unionsmarknaden och innebära att risken för ytterligare nedläggningar och bortfall av arbetstillfällen skulle minska.
(186)
Vidare kan införandet av åtgärder förväntas ha begränsade verkningar på användare/importörer, som har möjlighet att använda sig av ett brett urval av leverantörer på unionsmarknaden och i andra tredjeländer.
(187)
Med tanke på ovanstående går det inte att med säkerhet fastslå att införande av åtgärderna skulle strida mot unionens intresse.
G. SLUTGILTIGA ÅTGÄRDER
1. Nivå för undanröjande av skada
1.1 Meddelande av uppgifter
(188)
Två berörda parter hävdade att kommissionen borde ha avslöjat marginalen för målprisunderskridande i förordningen om preliminär tull, och en av dem hävdade att underlåtenheten att lämna denna uppgift innebar att berörda parter inte kunde bedöma om de lägre av dumpnings- och skademarginalerna hade tillämpats korrekt.
(189)
Som svar på ovanstående var de preliminära marginalerna följande:
Företag
Skademarginal
Group Wonderful
52,6 %
Group Xinruncheng
95,8 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
72,1 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd
73,9 %
Övriga samarbetsvilliga tillverkare
66,0 %
Övriga
95,8 %
1.2 Skademarginal
(190)
En part hävdade att kommissionen använde en inkonsekvent strategi för att fastställa skada och borde ha baserat sina slutsatser på vägda genomsnittsuppgifter för hela industrin.
(191)
Med avseende på detta påstående noteras det att resultaten som rör nivån för undanröjande av skada bygger på bekräftade företagsspecifika uppgifter, vilket ansågs vara den mest tillförlitliga grunden för att hänsyn skulle kunna tas till alla fakta som var relevanta ur jämförelsesynpunkt. Detta påstående måste därför avvisas.
(192)
Mot bakgrund av slutsatserna beträffande dumpning, skada, orsakssamband och unionens intresse bör åtgärder införas i syfte att förhindra att dumpad import från Kina vållar unionsindustrin ytterligare skada.
(193)
Vid fastställandet av nivån på tullen togs hänsyn till de dumpningsmarginaler som konstaterats och det tullbelopp som är nödvändigt för att undanröja den skada som unionsindustrin lidit.
(194)
Det ansågs därför lämpligt att beräkna marginalen för målprisunderskridande på grundval av priser som identifierats från uppgifter inlämnade av unionstillverkare och kinesiska exportörer.
(195)
När det beräknades hur hög antidumpningstullen behövde vara för att undanröja verkningarna av den skadevållande dumpningen ansågs det att tullen borde beräknas så att den ger unionsindustrin möjlighet att täcka sina produktionskostnader och få en rimlig vinst. Det ansågs att denna rimliga vinst, före skatt, ska motsvara den nivå som uppnås av en industri av denna typ under normala konkurrensförhållanden, dvs. utan dumpad import, på försäljning av likadan produkt i unionen. Vinsten har bedömts genom hänvisning till lönsamheten 3,9 % som unionsindustrin uppnådde 2007, enligt tabell 12 i förordningen om preliminär tull.
(196)
Marginalerna för skada är som följer:
Företag
Skademarginal
Group Wonderful
58,5 %
Group Xinruncheng
82,3 %
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
66,6 %
Heyuan Becarry Ceramic Co. Ltd
58,6 %
Övriga samarbetsvilliga tillverkare
65,0 %
Övriga
82,3 %
(197)
När skademarginalen för övriga samarbetsvilliga tillverkare fastställdes användes inga uppgifter från Kito Group, eftersom Kito Group inte ingick i urvalet, för att beräkningen skulle stämma överens med hur dumpningsmarginalen för övriga samarbetsvilliga tillverkare beräknas. (Se artikel 9.6 första meningen i grundförordningen.) Som nämns i skäl 54 kommer den övriga skademarginalen att tillämpas för Kito Group, vid tillämpningen av artikel 18 i grundförordningen.
(198)
Det noteras också att marginalerna för målprisunderskridande är högre än de dumpningsmarginaler som fastställs i skälen 88-93 och därför bör dumpningsmarginalerna fungera som utgångspunkt när nivån för tullsatsen fastställs i enlighet med regeln om de lägre av dumpnings- och skademarginalerna.
(199)
För att säkerställa likabehandling mellan eventuella nya exporterande tillverkare och de samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet (se bilaga I till den här förordningen), bör den vägda genomsnittliga tull som införs för de sistnämnda företagen även tillämpas på eventuella nya exportörer som annars inte skulle ha rätt till en översyn enligt artikel 11.4 i grundförordningen, eftersom artikel 11.4 inte är tillämplig när ett stickprovsförfarande har använts.
2. Tulldeklarationer
(200)
Statistik för den berörda produkten uttrycks ofta i kvadratmeter. Det finns dock ingen sådan kompletterande enhet för berörd produkt som anges i den kombinerade nomenklaturen i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (6). Därför måste det föreskrivas att inte bara vikten i kilo eller ton, utan också antalet kvadratmeter av den berörda produkten för import, ska anges i deklarationen för övergång till fri omsättning.
3. Slutgiltigt uttag av den preliminära tullen
(201)
Med hänsyn till de konstaterade dumpningsmarginalernas storlek och nivån på den skada som vållats unionsindustrin anses det nödvändigt att slutgiltigt ta ut de belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära antidumpningstull som infördes genom förordningen om preliminär tull.
(202)
I de fall de slutgiltiga tullarna är högre än de preliminära tullarna bör endast de belopp för vilka säkerhet ställts upp till nivån för den preliminära tullen tas ut slutgiltigt, under det att de belopp för vilka säkerhet ställts utöver den slutgiltiga satsen för antidumpningstullen bör frisläppas.
4. Form av åtgärder
(203)
En berörd part föreslog att åtgärderna skulle utgöras av minimiimportpris i stället för av värdetullsatser. Ett minimiimportpris är dock inte lämpligt för den berörda produkten eftersom det finns många olika produkttyper för vilka priserna varierar väsentligt. Risken för korsvis kompensation är därför mycket hög. Dessutom förväntas det att produkttyperna kommer att utvecklas ytterligare avseende design och finish, och minimiimportpris skulle därmed inte längre vara en lämplig grund för nivån på tullsatsen. Därför avvisas begäran att införa åtgärder i form av minimiimportpris.
(204)
En annan part begärde att åtgärderna skulle ta formen av importkvoter. Importkvoter är dock varken i linje med grundförordningen eller med internationellt överenskomna bestämmelser. Begäran måste därför avvisas.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En slutgiltig antidumpningstull införs härmed på glaserade och oglaserade ”gatstenar”, trottoarplattor, golvplattor o.d., plattor för eldstäder samt väggplattor, av keramiskt material; glaserade och oglaserade mosaikbitar o.d., av keramiskt material, även på underlag, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 och 6908 90 99, med ursprung i Folkrepubliken Kina.
2. Följande slutgiltiga antidumpningstullsatser ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, för produkter som beskrivs i punkt 1 och tillverkas av de nedan angivna företagen:
Företag
Tull
Taric-tilläggsnummer
Dongguan City Wonderful Ceramics Industrial Park Co. Ltd; Guangdong Jiamei Ceramics Co. Ltd; Qingyuan Gani Ceramics Co. Ltd; Foshan Gani Ceramics Co. Ltd
26,3 %
B011
Guangdong Xinruncheng Ceramics Co. Ltd
29,3 %
B009
Shandong Yadi Ceramics Co. Ltd
36,5 %
B010
Företag som förtecknas i bilaga I
30,6 %
Alla övriga företag
69,7 %
B999
3. Tillämpningen av de individuella tullsatserna för de företag som anges i punkt 2 ska förutsätta att det för medlemsstaternas tullmyndigheter uppvisas en giltig faktura som uppfyller kraven i bilaga II. Om ingen sådan faktura uppvisas, ska den tullsats som gäller för övriga företag tillämpas.
4. Om inte annat anges, ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 2
De belopp för vilka säkerhet ställts i form av en preliminär antidumpningstull enligt kommissionens förordning (EU) nr 258/2011 om införande av en preliminär antidumpningstull på import av keramiska plattor som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 6907 10 00, 6907 90 20, 6907 90 80, 6908 10 00, 6908 90 11, 6908 90 20, 6908 90 31, 6908 90 51, 6908 90 91, 6908 90 93 och 6908 90 99, med ursprung i Folkrepubliken Kina. De belopp för vilka säkerhet ställts utöver beloppen för de slutgiltiga antidumpningstullarna ska frisläppas.
Artikel 3
Om en tillverkare i Folkrepubliken Kina lämnar tillräckliga bevis till kommissionen på att den inte har exporterat de varor som beskrivs i artikel 1.1 med ursprung i Folkrepubliken Kina under undersökningsperioden (1 april 2009-31 mars 2010), inte är förbunden med någon exportör eller tillverkare som omfattas av de åtgärder som införs genom denna förordning och att tillverkaren antingen faktiskt har exporterat de berörda varorna eller genom avtal har gjort ett oåterkalleligt åtagande att exportera en betydande kvantitet till unionen efter undersökningsperiodens slut, får rådet med enkel majoritet på kommissionens förslag och efter samråd med rådgivande kommittén, ändra artikel 1.2 för att tilldela den tillverkaren den tullsats som är tillämplig för samarbetsvilliga tillverkare som inte ingår i urvalet, det vill säga 30,6 %.
Artikel 4
Om det uppvisas en deklaration för övergång till fri omsättning för de produkter som avses i artikel 1 ska antalet kvadratmeter av de importerade produkterna anges i det relevanta fältet i deklarationen.
Artikel 5
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 12 september 2011.