NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1129/2011
ze dne 11. listopadu 2011,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 vytvořením seznamu potravinářských přídatných látek Unie
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 ze dne 16. prosince 2008 o potravinářských přídatných látkách (1), a zejména na článek 10, čl. 30 odst. 1 a čl. 30 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1333/2008 stanoví vytvoření seznamu, který obsahuje potravinářské přídatné látky Unie schválené pro použití v potravinách a podmínky jejich použití.
(2)
Potravinářské přídatné látky, které jsou v současnosti povoleny k použití v potravinách podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/35/ES ze dne 30. června 1994 o náhradních sladidlech pro použití v potravinách (2), směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/36/ES ze dne 30. června 1994 o barvivech pro použití v potravinách (3) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/2/ES ze dne 20. února 1995 o potravinářských přídatných látkách jiných než barviva a náhradní sladidla (4), je třeba zařadit do přílohy II nařízení (ES) č. 1333/2008 po prověření jejich souladu s články 6, 7 a 8 uvedeného nařízení. Tento přezkum by neměl zahrnovat nové posouzení rizika provedené Evropským úřadem pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“). Potravinářské přídatné látky a způsoby jejich použití, které již nejsou potřebné, se do přílohy II uvedeného nařízení nezapíší.
(3)
Potravinářské přídatné látky lze uvádět na trh jen v případě, že jsou zařazeny na seznam Unie uvedený v příloze II nařízení (ES) č. 1333/2008, a v potravinách je lze používat jen za podmínek použití stanovených v uvedené příloze. Potravinářské přídatné látky je třeba zapsat na seznam podle kategorií potravin, do nichž se smějí přidávat. Z důvodu jednoduchosti převodu a zlepšení transparentnosti schvalovacího postupu je vhodné vypracovat nový systém potravinových kategorií, který vytvoří základ přílohy II.
(4)
Systém kategorizace potravin stanovený obecnou normou pro potravinářské přídatné látky v Codex Alimentarius (5) byl použit jako výchozí systém pro vypracování systému Unie. Tento systém je však třeba upravit, aby se zohlednila specifičnost stávajících povolení potravinářských přídatných látek v Unii. Byla zohledněna současná zvláštní odvětvová ustanovení Unie týkající se potravin. Kategorie se vytvářejí pouze za účelem vypracování seznamu povolených potravinářských přídatných látek a podmínek jejich použití.
(5)
Z důvodů srozumitelnosti je nezbytné zapsat potravinářské přídatné látky na seznam ve skupinách přídatných látek podle povolování v určitých potravinách. Aby se zajistil jednotný výklad, měly by být poskytnuty pokyny k popisu jednotlivých kategorií. V případě nutnosti mohou být přijata rozhodnutí o výkladu podle článku 19 nařízení (ES) č. 1333/2008, aby se objasnilo, zda určitá potravina náleží do určité kategorie potravin či nikoli.
(6)
Dusitany (E 249-250) jsou potřebné ke konzervaci masných výrobků, aby se zabránilo možnému růstu škodlivých bakterií, zejména Clostridium botulinum. Použití dusitanů v mase však může vést ke vzniku nitrosaminů, které jsou karcinogenními látkami. Současné povolení dusitanů jako potravinářských přídatných látek vyvažuje oba tyto účinky, přičemž zohledňuje vědecké stanovisko úřadu a potřebu udržet na trhu některá tradiční jídla. Pro některé tradičně vyráběné masné výrobky byly stanoveny maximální limity reziduí v příloze III směrnice 95/2/ES. Ve výrobcích, které byly odpovídajícím způsobem specifikovány a identifikovány, je třeba tyto limity udržet; je však třeba objasnit, že tyto limity se vztahují na konec výrobního procesu. Dále bude Komise konzultovat členské státy, zúčastněné strany a úřad, aby projednala možnost snížení současných maximálních limitů ve všech masných výrobcích a dalšího zjednodušení pravidel pro tradičně vyráběné výrobky. V závislosti na výsledku takové konzultace Komise zváží, zda je vhodné navrhnout úpravu maximálních limitů dusitanů, které mohou být přidávány do některých masných výrobků.
(7)
Pokud jde o balenou stolní vodu zahrnutou do kategorie 14.1.1, jedinými povolenými potravinářskými přídatnými látkami jsou kyselina fosforečná a fosforečnany. Vzhledem k tomu, že příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 má dále harmonizovat použití potravinářských přídatných látek v potravinách v Unii a zajistit účinné fungování vnitřního trhu, minerální soli, které jsou přidávány do balené stolní vody z normalizačních důvodů, by neměly být považovány za potravinářské přídatné látky, a proto by neměly spadat do oblasti působnosti tohoto nařízení.
(8)
Všechny potravinářské přídatné látky, které jsou v současné době povolené, jsou předmětem přehodnocení úřadu v souladu s nařízením Komise (EU) č. 257/2010 (6), které stanoví program pro přehodnocení schválených přídatných potravinářských látek. Přehodnocení potravinářských přídatných látek se uskutečňuje v souladu s prioritami stanovenými v uvedeném nařízení.
(9)
V lednu 2008 přijal úřad stanovisko k lykopenu (7), ve kterém odvodil přijatelný denní příjem (ADI) lykopenu (E 160d) ze všech zdrojů na 0,5 mg/kg tělesné hmotnosti a dospěl k závěru, že možný příjem by mohl převyšovat ADI, zejména pokud jde o děti. Použití lykopenu jako potravinového barviva je proto třeba omezit.
(10)
V září 2009 přijal úřad vědecká stanoviska ke žluti SY (Sunset Yellow FCF, Gelborange S) (E 110) (8), chinolinové žluti (E 104) (9) a ponceau 4R (košenilové červeni A) (E 124) (10). Na základě posouzení dietární expozice dospěl úřad ve vědeckých stanoviscích k závěru, že v případě použití chinolinové žluti a ponceau 4R (košelinové červeně) v maximálních používaných množstvích převyšují obecně příjmy odhadované ve středních a vyšších percentilech ADI. Také v případě žluti SY (Sunset Yellow FCF, Gelborange S), může být expozice příliš vysoká, zejména pokud jde o děti ve věku od jednoho do deseti let. Odhadované příjmy jsou počítané na základě používaných množství poskytnutých potravinářským průmyslem v roce 2009. Komise přehodnocuje současná povolená použití a používaná množství, aby prokázala, že expozice těmto látkám je pro spotřebitele bezpečná, a plánuje připravit nový návrh obsahující přehodnocená množství do července 2011.
(11)
Ve svém stanovisku ze dne 22. května 2008 k bezpečnosti hliníku, který je přijímán potravinami, dospěl úřad k závěru, že expozice je pravděpodobně příliš vysoká pro významnou část evropské populace. Úřad nemohl dospět k závěru, pokud jde o konkrétní zdroje, které zvyšují obsah hliníku v určitých potravinách, jakým je množství přirozeně přítomné, zvýšení způsobená použitím potravinářských přídatných látek a množství uvolňující se do potravin během zpracování a skladování v hliníkových fóliích, nádobách a použitím hliníkového nářadí. Za účelem snížení expozice hliníku je třeba omezit použití určitých potravinářských přídatných látek obsahujících hliník. Komise připravuje opatření k omezení expozice potravinářským přídatným látkám obsahujícím hliník a zamýšlí připravit návrh s přehodnocenými množstvími do září 2011.
(12)
Zúčastněné strany byly požádány o poskytnutí informací týkajících se použití a potřeby použití potravinových barviv, která jsou uvedena v příloze směrnice 94/36/ES. Část uvedených potravinových barviv není v současné době používána ve všech potravinářských kategoriích uvedených ve zmíněné příloze. Některá z těchto povolených barviv je však třeba ponechat na seznamu, protože může nastat potřeba je nahradit nebo částečně nahradit barvivy, která mohou vzbudit obavy úřadu během přehodnocení. V tomto stadiu může být počet povolených potravinových barviv snížen v následujících potravinářských kategoriích: ochucené zpracované sýry, konzervy červeného ovoce, pasty z ryb a korýšů, předvaření korýši a uzené ryby.
(13)
Potravinové barvivo etyl ester β-apo-8'-karotenalu (C30) (E 160f) už není výrobcem nabízen a přehodnocení této látky úřadem už není podporováno provozovateli. Tato potravinářská přídatná látka by proto neměla být zařazena na seznam Unie.
(14)
Použití potravinového barviva kanthaxanthinu (E161) je povoleno jen ve „frankfurtských párcích“. Komise byla informována, že toto potravinové barvivo se už nepoužívá. Povolení použití této potravinářské přídatné látky ve frankfurtských párcích by proto nemělo být zařazeno na seznam Unie. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/35/ES ze dne 23. dubna 2009 o barvivech, která mohou být přidávána do léčivých přípravků (11),však stanoví, že členské státy nepovolí pro barvení humánních a veterinárních přípravků žádná jiná barviva než ta, která jsou uvedena v příloze I směrnice 94/36/ES. Kanthaxanthin je v současné době používán v některých léčivých přípravcích. Tato potravinářská přídatná látka by proto měla zůstat na seznamu povolených přídatných látek.
(15)
Nařízení Komise (ES) č. 884/2007 ze dne 26. července 2007 o mimořádných opatřeních, kterými se pozastavuje používání barviva E 128 červeň 2G jako potravinového barviva (12), pozastavilo používání a uvádění na trh potravin obsahujících toto barvivo. Barvivo E 128 červeň 2G by proto nemělo být zařazeno na seznam Unie.
(16)
Během přehodnocení úřadem vyšlo najevo, že potravinové barvivo E 154 hněď FK, které bylo povoleno jen k používání v uzených sledích, se už nepoužívá. Během přehodnocení úřad nemohl dojít k závěru o bezpečnosti této látky kvůli chybám v dostupných údajích o toxicitě (13). Tato potravinářská přídatná látka by proto neměla být zařazena na seznam Unie.
(17)
Protispékavá látka E 551 oxid křemičitý je v současné době povolena směrnicí 95/2/ES pro různá použití. Vědecký výbor pro potraviny přiřadil ve svém stanovisku ze dne 18. května 1990 této potravinářské přídatné látce přijatelný denní příjem (ADI) „neurčený“ (14). Z technologických důvodů je třeba rozšířit její použití na vyšší množství, než je povoleno v současné době pro náhrady soli. Takové použití by prospělo spotřebitelům, protože by umožnilo prodej protispékavých náhrad solí v horkých a vlhkých evropských zemích, jelikož v důsledku současných protispékavých účinků náhrad soli je jejich použití často nevyhovující nebo nemožné. Je proto vhodné povolit zvýšená maximální množství pro náhrady soli.
(18)
Úřad posoudil informace o bezpečnosti základního methylmetakrylátového kopolymeru používaného jako leštící/povrchově aktivní látka v pevných doplňcích stravy. Ve svém stanovisku ze dne 10. února 2010 dospěl úřad k závěru, že toto použití nevyvolává bezpečnostní obavy, protože základní methylmetakrylátový kopolymer, který byl podán ústy, téměř není vstřebáván trávicí soustavou. Tato potravinářská přídatná látka má mít technologický význam, protože poskytuje ochranu proti vlhkosti a maskuje chuť různých živin v kombinaci s rychlým uvolněním živiny v žaludku. Je proto vhodné povolit použití základního methylmetakrylátového kopolymeru jako leštící/povrchově aktivní látky v pevných doplňcích stravy podle článku 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/46/ES (15) na množství 100 000 mg/kg. Této nové potravinářské přídatné látce by mělo být přiřazeno číslo označení E 1205.
(19)
Je třeba upravit použití potravinářských přídatných látek ve stolních sladidlech, jak jsou definována v čl. 3 odst. 2 písm. g) nařízení (ES) č. 1333/2008. Tyto přípravky obsahující povolená náhradní sladidla jsou určeny k prodeji konečnému spotřebiteli jako náhrada za cukr. Potřeba pro potravinářské přídatné látky může být různá v závislosti na různých formách provedení: tekuté, práškové formě nebo ve formě tablet.
(20)
Převod potravinářských přídatných látek do přílohy II nařízení (ES) č. 1333/2008 je třeba považovat za dokončený v souladu s článkem 34 uvedeného nařízení ke dni použitelnosti změn zavedených tímto nařízením. Do toho dne je třeba dále používat ustanovení čl. 2 odst. 1, 2 a 4 směrnice 94/35/ES, čl. 2 odst. 1 až 6 a odst. 8 až 10 směrnice 94/36/ES a článků 2 a 4 směrnice 95/2/ES a příloh těchto směrnic.
(21)
Převod potravinářských přídatných látek, na které se vztahují články 6, 7 a 8 nařízení (ES) č. 1333/2008, na seznam Unie by neměl ovlivnit jejich současná použití. Je však třeba poskytnout přechodné období, aby se umožnilo obchodním provozovatelům vyhovět opatřením tohoto nařízení.
(22)
Je nutno objasnit výjimku ze zásady převedení v jiných vícesložkových potravinách, než které jsou uvedeny v příloze II, jak je stanoveno v čl. 18 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1333/2008. V článku 3 směrnice 95/2/ES a článku 3 směrnice 94/36/ES se tato výjimka vztahovala na potraviny, které jsou nyní uvedeny v tabulkách 1 a 2. Pokud jde o jiné vícesložkové potraviny, které patří do kategorií uvedených v části E (jako jsou polévky, omáčky, saláty apod.), je třeba zásadu převedení dále uplatňovat.
(23)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat, a Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změna nařízení (ES) č. 1333/2008
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 se nahrazuje zněním přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Přechodná ustanovení
1. Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 ve znění tohoto nařízení se použije ode dne 1. června 2013.
2. Odchylně od odstavce 1 se použijí následující položky v příloze II nařízení (ES) č. 1333/2008 ve znění tohoto nařízení ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost:
a)
v části B bodu 3 položka týkající se základního methylmetakrylátového kopolymeru (E 1205);
b)
v části E bodu 12.1.2 položka týkající se oxidu křemičitého (E 551) v náhradách soli;
c)
v části E bodu 17.1 položka týkající se použití základního methylmetakrylátového kopolymeru (E 1205) v doplňcích stravy v pevné formě.
3. Ustanovení čl. 2 odst. 1, 2 a 4 směrnice 94/35/ES, čl. 2 odst. 1 až 6 a odst. 8 až 10 směrnice 94/36/ES a články 2 a 4 směrnice 95/2/ES a přílohy těchto směrnic se přestanou používat ode dne 1. června 2013.
4. Odchylně od odstavce 3 se přestane používat položka v příloze IV směrnice 95/2/ES týkající se použití oxidu křemičitého (E 551) v náhradách soli ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
5. Potraviny, které byly v souladu s právními předpisy uvedeny na trh před 1. červnem 2013, ale které nejsou v souladu s tímto nařízením, mohou být dále uváděny na trh do konce doby minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
Článek 3
Nařízení (ES) č. 884/2007 se zrušuje s platností od 1. června 2013.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. listopadu 2011.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 1129/2011
av den 11 november 2011
om ändring av bilaga II till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1333/2008 vad gäller upprättande av en unionsförteckning över livsmedelstillsatser
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1333/2008 av den 16 december 2008 om livsmedelstillsatser (1), särskilt artikel 10 samt artikel 30.1 och 30.5, och
av följande skäl:
(1)
Enligt förordning (EG) nr 1333/2008 ska det upprättas en unionsförteckning över livsmedelstillsatser som godkänts för användning i livsmedel och villkoren för användning.
(2)
De livsmedelstillsatser som enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 94/35/EG av den 30 juni 1994 om sötningsmedel för användning i livsmedel (2), Europaparlamentets och rådets direktiv 94/36/EG av den 30 juni 1994 om färgämnen för användning i livsmedel (3) och Europaparlamentets och rådets direktiv 95/2/EG av den 20 februari 1995 om andra livsmedelstillsatser än färgämnen och sötningsmedel (4) bör införas i bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008 efter en undersökning huruvida de uppfyller kraven i artiklarna 6, 7 och 8 i den förordningen. Undersökningen bör inte omfatta en ny riskbedömning av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad myndigheten). Livsmedelstillsatser och användningar som inte längre behövs ska inte införas i bilaga II till den förordningen.
(3)
Endast livsmedelstillsatser som har införts i unionsförteckningen i bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008 får släppas ut på marknaden och användas i livsmedel på de villkor som anges däri. Livsmedelstillsatserna bör införas med utgångspunkt från de kategorier av livsmedel de får tillföras. För att underlätta överföringen och göra godkännandeförfarandet mer transparent bör det utarbetas ett nytt kategoriseringssystem för livsmedel som ska utgöra grundval för bilaga II.
(4)
Det livsmedelskategorisystem som Codex Alimentarius fastställt i General Standard for Food Additives (5) har utgjort utgångspunkt vid utarbetandet av unionens system. Systemet bör emellertid anpassas för att ta hänsyn till särdragen hos gällande unionsgodkännanden av livsmedelstillsatser. Gällande sektorspecifika unionsbestämmelser om livsmedel har tagits i beaktande. Kategorierna fastställs med det enda syftet att förteckna godkända tillsatser och villkoren för användningen av dem.
(5)
För godkännande av livsmedelstillsatser för vissa livsmedel är det av tydlighetsskäl nödvändigt att förteckna dem i grupper av tillsatser. För att säkerställa en enhetlig tolkning bör det tillhandahållas anvisningar där de olika kategorierna beskrivs. Vid behov kan tolkningsbeslut antas i enlighet med artikel 19 i förordning (EG) nr 1333/2008 för att klargöra huruvida ett visst livsmedel tillhör en viss livsmedelskategori.
(6)
Nitriter (E 249-250) behövs som konserveringsmedel i köttprodukter för att motverka eventuell tillväxt av skadliga bakterier, främst Clostridium botulinum. Användning av nitriter i kött kan dock leda till att det bildas nitrosaminer som är cancerframkallande. Det gällande godkännandet av nitriter som livsmedelstillsatser är en avvägning mellan dessa effekter med hänsyn tagen till myndighetens vetenskapliga yttrande och behovet av att behålla vissa traditionella livsmedel på marknaden. För några traditionellt framställda köttprodukter fastställdes gränsvärden för resthalter i bilaga III till direktiv 95/2/EG. Dessa gränsvärden bör bibehållas för produkter som är tillräckligt noggrant angivna och identifierade; det bör emellertid klargöras att gränsvärdena gäller i slutet av produktionsprocessen. Kommissionen kommer dessutom att samråda med medlemsstaterna, de berörda parterna och myndigheten för att diskutera möjligheten att sänka de gällande maximihalterna i samtliga köttprodukter och att ytterligare förenkla reglerna för traditionellt framställda produkter. Beroende på resultatet av detta samråd kommer kommissionen att överväga om det är lämpligt att föreslå en anpassning av maximihalterna av nitriter som får tillföras vissa köttprodukter.
(7)
För behandlat bordsvatten som omfattas av kategori 14.1.1 bör fosforsyra och fosfater vara de enda tillåtna tillsatserna. Med beaktande av att syftet med bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008 är att ytterligare harmonisera användningen av tillsatser i livsmedel i unionen och att säkerställa en väl fungerande inre marknad bör mineralsalter som i standardiseringssyfte tillförs behandlade vatten inte anses som tillsatser och därför inte omfattas av den här förordningen.
(8)
Alla gällande godkännanden av livsmedelstillsatser ska omprövas av myndigheten i enlighet med kommissionens förordning (EU) nr 257/2010 (6) genom vilken det upprättas ett program för omprövning av godkända livsmedelstillsatser. Omprövningen av livsmedelstillsatser pågår i enlighet med prioriteringarna i den förordningen.
(9)
Myndigheten antog i januari 2008 ett yttrande om lykopen (7) i vilket den beräknade ett acceptabelt dagligt intag (ADI) för lykopen (E 160 d) på 0,5 mg/kg kroppsvikt och dag från alla källor och slöt sig till att det möjliga intaget skulle kunna överskrida ADI, speciellt hos barn. Användning av lykopen som färgämne i livsmedel bör därför begränsas.
(10)
Myndigheten antog i september 2009 vetenskapliga yttranden om para-orange (E 110) (8), kinolingult (E 104) (9) och nykockin (E 124) (10). Myndigheten konstaterade utifrån bedömningen av exponeringen via födan i de vetenskapliga yttrandena att det uppskattade intaget av kinolingult och nykockin vid maximalt tillsatt mängd generellt leder till överskridande av ADI för medelpercentilen och högre percentiler av intag. Även för para-orange kan exponeringen vara för hög, särskilt hos barn i åldern 1-10 år. Det uppskattade intaget beräknades utifrån de uppgifter om använda mängder som livsmedelsindustrin tillhandhöll 2009. Kommissionen ser för närvarande över gällande godkända användningar och mängder som får användas för att kontrollera att det är säkert för konsumenterna att exponeras för dessa ämnen och kommer senast i juli 2011 att utarbeta ett nytt förslag med ändrade halter.
(11)
Myndigheten konstaterade i sitt yttrande av den 22 maj 2008 om säkerheten hos aluminium vid intag via födan att en betydande del av befolkningen i Europa skulle kunna exponeras för alltför höga nivåer. Myndigheten kunde inte fastställa några särskilda källor som bidrog till aluminiumhalten i ett visst livsmedel, t.ex. den mängd som förekommer naturligt, de mängder som härrör från användning av livsmedelstillsatser och de mängder som folier, behållare och redskap som innehåller aluminium avger till livsmedlet under bearbetningen och förvaringen. För att minska exponeringen för aluminium bör användningen av vissa livsmedelstillsatser som innehåller aluminium begränsas. Kommissionen utarbetar för närvarande åtgärder för att begränsa exponeringen för livsmedelstillsatser som innehåller aluminium och kommer senast i september 2011 att utarbeta ett förslag med ändrade halter.
(12)
De berörda parterna har ombetts tillhandahålla uppgifter om användningen av och behovet av att använda de färgämnen som förtecknas i bilaga V till direktiv 94/36/EG. Några av dessa färgämnen används för närvarande inte i vissa av de livsmedelskategorier som förtecknas i den bilagan. Några av dessa godkända färgämnen bör dock finnas kvar i förteckningen då de kan behövas för att ersätta eller delvis ersätta färgämnen som myndigheten under sin omprövning skulle kunna anse utgöra en risk. I detta skede kan antalet godkända färgämnen i livsmedel minskas i följande livsmedelskategorier: smaksatt smältost, konserverade röda frukter och bär, fisk- och kräftdjurspastejer, förkokta kräftdjur och rökt fisk.
(13)
Färgämnet beta-apo-8′-karotensyraetylester (C 30) (E 160 f) tillhandhålls inte längre av tillverkaren och företagarna stödjer inte längre myndighetens omprövning av ämnet. Tillsatsen bör därför inte införas i unionsförteckningen.
(14)
Färgämnet kantaxantin (E 161 g) får endast användas i saucisses de Strasbourg. Kommissionen har fått uppgifter om att färgämnet inte längre används. Unionsförteckningen bör därför inte omfatta godkännande för att använda denna livsmedelstillsats i saucisses de Strasbourg. Enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/35/EG av den 23 april 2009 om färgämnen som får tillsättas läkemedel (11) ska medlemsstaterna dock inte godkänna några andra färgämnen som färgtillsatser till läkemedel för människor och djur än de som är upptagna i bilaga I till direktiv 94/36/EG. Kantaxantin används för närvarande i vissa läkemedel. Tillsatsen bör därför finnas kvar i förteckningen över godkända tillsatser.
(15)
Genom kommissionens förordning (EG) nr 884/2007 av den 26 juli 2007 om nödåtgärder för återkallande av tillstånd för användningen av E 128 röd 2G som färgämne i livsmedel (12) återkallades tillståndet för användning av färgämnet och utsläppande av livsmedel som innehåller färgämnet på marknaden. Färgämnet röd 2G (E 128) bör därför inte införas i unionsförteckningen.
(16)
Under myndighetens omprövning visade det sig att färgämnet brun FK (E 154), som endast är tillåten i kippers, inte längre används. På grund av ofullständiga toxicitetsdata hade myndigheten under omprövningen inte möjlighet att bedöma ämnets säkerhet (13). Tillsatsen bör därför inte införas i unionsförteckningen.
(17)
Det klumpförebyggande medlet kiseldioxid (E 551) är enligt direktiv 95/2/EG godkänt för en rad användningar. Vetenskapliga kommittén för livsmedel tilldelade i sitt yttrande av den 18 maj 1990 (14) livsmedelstillsatsen ADI-värdet ”not specified”. Det finns ett tekniskt behov av att för dessa användningar fastställa högre halter än de som för närvarande är godkända för saltersättningar. Detta skulle vara till fördel för konsumenterna då det därigenom skulle finnas saltersättningar som inte klumpar ihop sig på marknaden i länder i Europa med varmt och fuktigt klimat; för närvarande resulterar problemet med klumpning i att det är besvärligt och ofta omöjligt att använda saltersättningar. En högre maximihalt för saltersättningar bör därför godkännas.
(18)
Myndigheten har bedömt informationen om säkerheten hos basisk metakrylatsampolymer som ytbehandlings-/filmdrageringsmedel i kosttillskott i fast form. Myndigheten konstaterade i sitt yttrande av den 10 februari 2010 att denna användning inte medför några risker eftersom basisk metakrylatsampolymer vid oral administrering praktiskt taget inte absorberas av mag-tarmkanalen. Livsmedelstillsatsen förväntas ha en teknisk uppgift såtillvida att ämnet skyddar olika näringsämnen för fukt och döljer smaken samtidigt som näringsämnet snabbt kan upptas i magsäcken. Användning av basisk metakrylatsampolymer som ytbehandlings-/filmdrageringsmedel bör därför godkännas i kosttillskott enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/46/EG (15) i fast form upp till en mängd på 100 000 mg/kg. Denna nya livsmedelstillsats bör tilldelas E-numret E 1205.
(19)
Det är nödvändigt att reglera användningen av tillsatser i bordssötningsmedel enligt definitionen i artikel 3.2 g i förordning (EG) nr 1333/2008. Dessa beredningar av tillåtna sötningsmedel är avsedda att säljas till slutkonsumenter som ersättning för socker. Behovet av tillsatser kan variera beroende på i vilken form de tillhandahålls: i flytande form, pulver- eller tablettform.
(20)
Överföringen av livsmedelstillsatser till bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008 bör anses vara avslutad i enlighet med artikel 34 i den förordningen den dag då de ändringar som införs genom den här förordningen börjar tillämpas. Fram till dess bör bestämmelserna i artikel 2.1, 2.2 och 2.4 i direktiv 94/35/EG, artikel 2.1-2.6 och 2.8-2.10 i direktiv 94/36/EG, artiklarna 2 och 4 i direktiv 95/2/EG samt bilagorna till dessa direktiv fortsätta att gälla.
(21)
Gällande användningar av tillsatser som omfattas av artiklarna 6, 7 och 8 i förordning (EG) nr 1333/2008 bör inte påverkas av att de överförs till unionsförteckningen. En övergångsperiod bör emellertid medges för att näringslivet ska få möjlighet att följa bestämmelserna i den här förordningen.
(22)
Det är nödvändigt att klargöra för det undantag från överföringsprincipen i andra sammansatta livsmedel än de som avses i bilaga II som fastställs i artikel 18.1 a i förordning (EG) nr 1333/2008. I artikel 3 i direktiv 95/2/EG och artikel 3 i direktiv 94/36/EG gällde detta undantag för de livsmedel som nu förtecknas i tabellerna 1 och 2. För andra sammansatta livsmedel som tillhör kategorierna i del E (t.ex. soppor, såser och sallader) bör överföringsprincipen fortsätta att tillämpas.
(23)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, och varken Europaparlamentet eller rådet har motsatt sig dem.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Ändring av förordning (EG) nr 1333/2008
Bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008 ska ersättas med texten i bilagan till den här förordningen.
Artikel 2
Övergångsbestämmelser
1. Bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008, i dess lydelse enligt den här förordningen, ska tillämpas från och med den 1 juni 2013.
2. Genom undantag från punkt 1 ska följande uppgifter i bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008, i dess lydelse enligt den här förordningen, tillämpas från och med den dag då den här förordningen träder i kraft:
a)
Uppgifterna om basisk metakrylatsampolymer (E 1205) i del B punkt 3.
b)
Uppgifterna om användningen av kiseldioxid (E 551) i saltersättningar i del E punkt 12.1.2.
c)
Uppgifterna om användningen av basisk metakrylatsampolymer (E 1205) i kosttillskott i fast form i del E punkt 17.1.
3. Artikel 2.1, 2.2 och 2.4 i direktiv 94/35/EG, artikel 2.1-2.6, 2.8, 2.9 och 2.10 i direktiv 94/36/EG, artiklarna 2 och 4 i direktiv 95/2/EG samt bilagorna till dessa direktiv ska upphöra att gälla den 1 juni 2013.
4. Genom undantag från punkt 3 ska uppgiften om användningen av kiseldioxid (E 551) i saltersättningar i bilaga IV till direktiv 95/2/EG upphöra att gälla den dag då den här förordningen träder i kraft.
5. Livsmedel som lagligen släppts ut på marknaden före den 1 juni 2013, men som inte uppfyller kraven i denna förordning, får fortsätta att saluföras under deras minsta hållbarhetstid eller fram till sista förbrukningsdag.
Artikel 3
Förordning (EG) nr 884/2007 ska upphöra att gälla den 1 juni 2013.
Artikel 4
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 11 november 2011.