ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 12. července 2010,
kterým se povoluje posílená spolupráce v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky
(2010/405/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 329 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na žádosti předložené Belgickým královstvím, Bulharskou republikou, Spolkovou republikou Německo, Španělským královstvím, Francouzskou republikou, Italskou republikou, Lotyšskou republikou, Lucemburským velkovévodstvím, Maďarskou republikou, Maltou, Rakouskou republikou, Portugalskou republikou, Rumunskem a Republikou Slovinsko,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie si stanovila za cíl zachovávat a rozvíjet prostor svobody, bezpečnosti a práva, ve kterém je zaručen volný pohyb osob. Pro postupné vytváření tohoto prostoru má Unie přijmout opatření v oblasti justiční spolupráce v občanských věcech s mezinárodním prvkem, zejména pokud je to nezbytné k řádnému fungování vnitřního trhu.
(2)
Podle článku 81 Smlouvy o fungování Evropské unie mají tato opatření zahrnovat podporu slučitelnosti kolizních norem platných v členských státech, včetně opatření týkajících se rodinného práva s mezinárodním prvkem.
(3)
Dne 17. července 2006 přijala Komise návrh nařízení Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 2201/2003, pokud jde o příslušnost, a zavádí se pravidla pro rozhodné právo ve věcech manželských (dále jen „navržené nařízení“).
(4)
Na svém zasedání ve dnech 5. a 6. června 2008 přijala Rada politické pokyny, ve kterých je uvedeno, že nebylo dosaženo jednomyslného postoje ohledně další práce na navrženém nařízení a že existují nepřekonatelné překážky, které brání tomu, aby bylo jednomyslnosti dosaženo nyní nebo v blízké budoucnosti. Rada stanovila, že cílů navrženého nařízení nelze dosáhnout v přiměřené lhůtě za použití příslušných ustanovení Smluv.
(5)
Za těchto okolností předložily v dopisech ze dne 28. července 2008 Řecko, Španělsko, Itálie, Lucembursko, Maďarsko, Rakousko, Rumunsko a Slovinsko Komisi žádost, v níž uvedly, že hodlají mezi sebou navázat posílenou spolupráci v oblasti rozhodného práva ve věcech manželských, a požádaly, aby Komise předložila za tímto účelem návrh Radě. Bulharsko předložilo totožnou žádost Komisi dopisem ze dne 12. srpna 2008. Francie se k žádosti připojila dopisem ze dne 12. ledna 2009, Německo dopisem ze dne 15. dubna 2010, Belgie dopisem ze dne 22. dubna 2010, Lotyšsko dopisem ze dne 17. května 2010, Malta dopisem ze dne 31. května 2010 a Portugalsko tak učinilo během zasedání Rady dne 4. června 2010. Řecko svou žádost dne 3. března 2010 stáhlo. Celkem požádalo o posílenou spolupráci čtrnáct členských států.
(6)
Posílená spolupráce by měla vytvořit jasný a komplexní právní rámec v oblasti rozvodů a rozluk v zúčastněných členských státech a zajistit odpovídající řešení pro občany z hlediska právní jistoty, předvídatelnosti a flexibility a zabránit „nepřiměřenému spěchu k soudu“.
(7)
Podmínky stanovené v článku 20 Smlouvy o Evropské unii a v článcích 326 a 329 Smlouvy o fungování Evropské unie jsou splněny.
(8)
Oblast posílené spolupráce, totiž rozhodné právo ve věcech rozvodu a rozluky, je vymezena v čl. 81 odst. 2 písm. c) a v čl. 81 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie jako jedna z oblastí uvedených ve Smlouvách.
(9)
Požadavek posledního prostředku podle čl. 20 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii je splněn, protože Rada v červnu 2008 stanovila, že cílů navrženého nařízení nelze v přiměřené lhůtě dosáhnout Unií jako celkem.
(10)
Posílená spolupráce v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky si klade za cíl rozvíjet justiční spolupráci v občanských věcech s mezinárodním prvkem na základě zásady vzájemného uznávání soudních rozhodnutí a zajistit slučitelnost kolizních norem platných v členských státech. Podporuje tedy cíle Unie, chrání její zájmy a posiluje její proces integrace podle požadavků čl. 20 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii.
(11)
Posílená spolupráce v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky je v souladu se Smlouvami a s právem Unie a nenarušuje vnitřní trh ani hospodářskou, sociální a územní soudržnost. Nevytváří překážku ani diskriminaci v obchodu mezi členskými státy a nenarušuje hospodářskou soutěž mezi nimi.
(12)
Posílená spolupráce v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky zachovává pravomoci, práva a povinnosti členských států, které se jí neúčastní. Společné kolizní normy v zúčastněných členských státech nemají vliv na normy nezúčastněných členských států. Soudy nezúčastněných členských států nadále uplatňují své platné vnitrostátní kolizní normy pro určení rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky.
(13)
Posílená spolupráce v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky je v souladu s právem Unie v oblasti justiční spolupráce v občanských věcech, jelikož tato posílená spolupráce nemá vliv na již existující acquis.
(14)
Toto rozhodnutí respektuje práva, zásady a svobody uznané v Listině základních práv Evropské unie, a zejména v článku 21 této listiny.
(15)
Posílená spolupráce v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky je kdykoli otevřena všem členským státům podle článku 328 Smlouvy o fungování Evropské unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Belgickému království, Bulharské republice, Spolkové republice Německo, Španělskému království, Francouzské republice, Italské republice, Lotyšské republice, Lucemburskému velkovévodství, Maďarské republice, Maltě, Rakouské republice, Portugalské republice, Rumunsku a Republice Slovinsko se povoluje navázat mezi sebou posílenou spolupráci v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky při použití příslušných ustanovení Smluv.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 12. července 2010.
RÅDETS BESLUT
av den 12 juli 2010
om bemyndigande att upprätta ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad
(2010/405/EU)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 329.1,
med beaktande av de framställningar som har gjorts av Konungariket Belgien, Republiken Bulgarien, Förbundsrepubliken Tyskland, Konungariket Spanien, Republiken Frankrike, Republiken Italien, Republiken Lettland, Storhertigdömet Luxemburg, Republiken Ungern, Malta, Republiken Österrike, Republiken Portugal, Rumänien och Republiken Slovenien,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets godkännande, och
av följande skäl:
(1)
Unionen har satt som mål att bevara och utveckla ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, där den fria rörligheten för personer garanteras. För att möjliggöra ett gradvis inrättande av ett sådant område ska unionen anta åtgärder om rättsligt samarbete i civilrättsliga frågor som har gränsöverskridande följder, särskilt när detta är nödvändigt för att den inre marknaden ska fungera väl.
(2)
Enligt artikel 81 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska dessa åtgärder inbegripa främjande av förenlighet mellan tillämpliga bestämmelser i medlemsstaterna om lagkonflikter, inklusive åtgärder som rör familjerätten och som har gränsöverskridande följder.
(3)
Den 17 juli 2006 antog kommissionen ett förslag till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 2201/2003 ifråga om domstols behörighet och om införande av bestämmelser om tillämplig lag i äktenskapsmål (nedan kallad den föreslagna förordningen).
(4)
Vid sitt möte den 5 och 6 juni 2008 antog rådet politiska riktlinjer, vari det konstaterades att det inte fanns något enhälligt stöd för att gå vidare med den föreslagna förordningen och att oöverstigliga svårigheter gjorde det omöjligt att nå enhällighet vare sig då eller inom en överskådlig framtid. Rådet slog fast att målen i den förslagna förordningen inte kunde uppnås inom rimlig tid med tillämpning av relevanta bestämmelser i fördragen.
(5)
I denna situation riktade Grekland, Spanien, Italien, Luxemburg, Ungern, Österrike, Rumänien och Slovenien, genom skrivelser av den 28 juli 2008, en begäran till kommissionen vari de tillkännagav sin avsikt att sinsemellan upprätta ett fördjupat samarbete om tillämplig lag i äktenskapsmål, och uppmanade kommissionen att lägga fram ett förslag till rådet för detta ändamål. Bulgarien vände sig till kommissionen med en identisk begäran genom en skrivelse av den 12 augusti 2008. Frankrike anslöt sig med en egen begäran genom en skrivelse av den 12 januari 2009, Tyskland genom en skrivelse av den 15 april 2010, Belgien genom en skrivelse av den 22 april 2010, Lettland genom en skrivelse av den 17 maj 2010, Malta genom en skrivelse av den 31 maj 2010 och Portugal under rådets möte den 4 juni 2010. Den 3 mars 2010 drog Grekland tillbaka sin begäran. Sammanlagt har fjorton medlemsstater begärt fördjupat samarbete.
(6)
Det fördjupade samarbetet bör leda till en tydlig och samlad rättslig ram för äktenskapsskillnad och hemskillnad i de deltagande medlemsstaterna, garantera medborgarna ändamålsenliga lösningar när det gäller rättssäkerhet, förutsebarhet och flexibilitet samt bidra till att förebygga ”kapplöpning till domstol”.
(7)
Villkoren i artikel 20 i fördraget om Europeiska unionen och i artiklarna 326 och 329 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt är uppfyllda.
(8)
Området för fördjupat samarbete, nämligen tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad, hör enligt artikel 81.2 c och artikel 81.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt till de områden som omfattas av fördragen.
(9)
Villkoret i artikel 20.2 i fördraget om Europeiska unionen om att fördjupat samarbete ska vara en sista utväg är uppfyllt genom att rådet i juni 2008 fastställde att den föreslagna förordningens mål inte kan uppnås inom rimlig tid av hela unionen.
(10)
Ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad syftar till att utveckla ett rättsligt samarbete i civilrättsliga frågor som har gränsöverskridande följder, byggt på principen om ömsesidigt erkännande av domstolsavgöranden, och till att säkerställa förenlighet mellan tillämpliga bestämmelser i medlemsstaterna om lagkonflikter. Det främjar således unionens mål, skyddar dess intressen och stärker dess integration, i enlighet med artikel 20.1 i fördraget om Europeiska unionen.
(11)
Ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad är förenligt med fördragen och unionsrätten, och inverkar inte negativt på den inre marknaden eller den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen. Det innebär inte något hinder eller någon diskriminering i handeln mellan medlemsstaterna och leder inte till snedvridning av konkurrensen dem emellan.
(12)
Ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad respekterar de icke deltagande medlemsstaternas befogenheter, rättigheter och skyldigheter. De gemensamma lagvalsreglerna i de deltagande medlemsstaterna påverkar inte reglerna i de icke deltagande medlemsstaterna. Domstolarna i de icke deltagande medlemsstaterna bör fortsätta att tillämpa sina befintliga lagvalsregler för att fastställa tillämplig lag för äktenskapsskillnad eller hemskillnad.
(13)
Ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad är förenligt med unionsrättens bestämmelser om civilrättsligt samarbete, i synnerhet eftersom ett fördjupat samarbete inte påverkar det befintliga regelverket.
(14)
Detta beslut respekterar de rättigheter, principer och friheter som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt artikel 21.
(15)
Det fördjupade samarbetet om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad är vid varje tidpunkt öppet för alla medlemsstater, i enlighet med artikel 328 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Konungariket Belgien, Republiken Bulgarien, Förbundsrepubliken Tyskland, Konungariket Spanien, Republiken Frankrike, Republiken Italien, Republiken Lettland, Storhertigdömet Luxemburg, Republiken Ungern, Malta, Republiken Österrike, Republiken Portugal, Rumänien och Republiken Slovenien bemyndigas härmed att sinsemellan upprätta ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad genom att tillämpa relevanta bestämmelser i fördragen.
Artikel 2
Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.
Utfärdat i Bryssel den 12 juli 2010.