NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 116/2010
ze dne 9. února 2010,
kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006, pokud jde o seznam výživových tvrzení
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (1), a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 1924/2006 se stanoví, že výživová tvrzení při označování potravin jsou přípustná pouze tehdy, pokud jsou uvedena v příloze uvedeného nařízení, která rovněž stanoví podmínky jejich používání.
(2)
Nařízení (ES) č. 1924/2006 rovněž stanoví, že změny uvedené přílohy se přijímají případně po konzultaci s Evropským úřadem pro bezpečnost potravin (EFSA, dále jen „úřad“).
(3)
Před přijetím nařízení (ES) č. 1924/2006 Komise požádala úřad o stanovisko ohledně výživových tvrzení a podmínek jejich používání, pokud jde o omega-3 mastné kyseliny, mononenasycené tuky, polynenasycené tuky a nenasycené tuky.
(4)
Ve svém stanovisku ze dne 6. července 2005 (2) dospěl úřad k závěru, že omega-3 mastné kyseliny, mononenasycené tuky, polynenasycené tuky a nenasycené tuky jsou ve stravě důležité. Některé nenasycené tuky, jako omega-3 mastné kyseliny, bývají někdy konzumovány v nižším množství, než je množství doporučené. Výživová tvrzení označující potraviny, jež jsou zdrojem těchto živin nebo jsou na tyto živiny bohaté, by proto mohla pomoci spotřebitelům ve výběru zdravějších potravin. Uvedená výživová tvrzení však nebyla zařazena do seznamu v příloze nařízení (ES) č. 1924/2006 přijatého Evropským parlamentem a Radou, neboť podmínky jejich používání nebyly dosud přesně stanoveny.
(5)
Vzhledem k tomu, že uvedené podmínky používání byly upřesněny, přičemž se také zohlednilo stanovisko úřadu týkající se referenčních hodnot příjmu omega-3 a omega-6 mastných kyselin pro účely označování, které bylo přijato dne 30. června 2009 (3), je vhodné zařadit dotčená tvrzení do seznamu.
(6)
Pokud jde o tvrzení „Zdroj omega-3 mastných kyselin“ a „S vysokým obsahem omega-3 mastných kyselin“, podmínky používání by měly rozlišovat mezi dvěma typy omega-3 mastných kyselin, které mají různé fyziologické funkce a u nichž se doporučuje konzumace různého množství. Uvedené podmínky používání by měly kromě toho stanovit minimální množství požadované na 100 g a na 100 kcal produktu, aby bylo zajištěno, že dotčená tvrzení budou uvedena pouze na potravinách, jež v konzumovaném množství obsahují značné množství omega-3 mastných kyselin.
(7)
Pokud jde o tvrzení „S vysokým obsahem mononenasycených tuků“, „S vysokým obsahem polynenasycených tuků“ a „S vysokým obsahem nenasycených tuků“, podmínky používání by měly vyžadovat minimální obsah nenasycených tuků v potravině, a tak zajistit, aby množství uvedené v tvrzení vždy odpovídalo značnému množství obsaženému v konzumovaném množství, jehož se dosáhne vyváženou stravou.
(8)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1924/2006 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 9. února 2010.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 116/2010
av den 9 februari 2010
om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1924/2006 när det gäller förteckningen över näringspåståenden
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1924/2006 av den 20 december 2006 om näringspåståenden och hälsopåståenden om livsmedel (1), särskilt artikel 8.2, och
av följande skäl:
(1)
Enligt artikel 8.1 i förordning (EG) nr 1924/2006 ska näringspåståenden om livsmedel endast tillåtas om de är förtecknade i bilagan till den förordningen, där även villkoren för användning av dem anges.
(2)
I förordning (EG) nr 1924/2006 föreskrivs det också att ändringar av bilagan, när så är lämpligt, ska antas efter samråd med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa), nedan kallad myndigheten.
(3)
Innan förordning (EG) nr 1924/2006 antogs bad kommissionen myndigheten att yttra sig om näringspåståenden avseende omega 3-fettsyror, enkelomättat fett, fleromättat fett och omättat fett samt om villkoren för användning av dem.
(4)
I sitt yttrande av den 6 juli 2005 (2) konstaterade myndigheten att omega 3-fettsyror, enkelomättat fett, fleromättat fett och omättat fett spelar en viktig roll i kosten. Intaget av vissa omättade fetter, t.ex. omega 3-fettsyror, är dock ibland lägre än den rekommenderade nivån. Näringspåståenden som anger att livsmedel är källor till eller rika på dessa näringsämnen skulle därför kunna hjälpa konsumenterna att göra hälsosammare val. Dessa näringspåståenden togs dock inte med i förteckningen i bilagan till förordning (EG) nr 1924/2006 när Europaparlamentet och rådet antog det, eftersom villkoren för användning av dem då inte kunde fastställas närmare.
(5)
Eftersom dessa villkor för användning nu har preciserats och med hänsyn till myndighetens yttrande av den 30 juni 2009 (3) om referensvärden för intag av omega 3- och omega 6-fettsyror på märkningen, bör påståendena i fråga tas med i förteckningen.
(6)
När det gäller påståendena ”källa till omega 3-fettsyror” och ”högt innehåll av omega 3-fettsyror”, bör det i villkoren för användning göras åtskillnad mellan de två typerna av omega 3-fettsyror, som har olika fysiologiska roller och för vilka olika intagsnivåer rekommenderas. Dessutom bör det i villkoren för användning fastställas en lägsta halt per 100 g och 100 kcal produkt, för att säkerställa att endast livsmedel som innehåller en betydande mängd omega 3-fettsyror vid den relevanta intagsnivån kan förses med dessa påståenden.
(7)
När det gäller påståendena ”högt innehåll av enkelomättat fett”, ”högt innehåll av fleromättat fett” och ”högt innehåll av omättat fett”, bör det i villkoren för användning fastställas en lägsta halt av omättat fett i livsmedlet och därigenom säkerställas att den mängd som påståendet avser alltid motsvarar en betydande mängd vid den relevanta intagsnivå som kan nås genom en balanserad kost.
(8)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Bilagan till förordning (EG) nr 1924/2006 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 9 februari 2010.