NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 311/2012
ze dne 21. prosince 2011,
kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 809/2004, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES, pokud jde o prvky související s prospekty a inzeráty
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES ze dne 4. listopadu 2003 o prospektu, který má být zveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování, a o změně směrnice 2001/34/ES (1), a zejména na čl. 7 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 809/2004 (2) vyžaduje, aby emitenti ze třetích zemí připravili historické finanční údaje obsažené v prospektech pro veřejnou nabídkou cenných papírů nebo přijetí cenných papírů k obchodování na regulovaném trhu v souladu s Mezinárodními standardy účetního výkaznictví (IFRS) nebo s vnitrostátními účetními standardy třetí země za předpokladu, že jsou rovnocenné s IFRS.
(2)
Za účelem posouzení rovnocennosti obecně uznávaných účetních zásad (GAAP) třetí země s přijatými IFRS stanoví nařízení Komise (ES) č. 1569/2007 (3) definici rovnocennosti a zřizuje mechanismus pro určení rovnocennosti GAAP třetí země. Na základě podmínek mechanismu rovnocennosti by mohlo být emitentům ze třetích zemí dovoleno po přechodné období končící dne 31. prosince 2011 používat zásady GAAP třetích zemí, které své standardy sbližují s IFRS nebo se zavázaly IFRS přijmout. Je důležité posoudit úsilí těch zemí, které přijaly opatření ke sblížení svých účetních standardů s IFRS nebo k přijetí IFRS. Nařízení (ES) č. 1569/2007 bylo proto změněno, aby se přechodné období prodloužilo do 31. prosince 2014. Komise vzala v úvahu zprávu podanou Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA) v listopadu 2010 o Číně, Kanadě, Indii a Jižní Koreji, které uplatňovaly přechodné období podle rozhodnutí Komise 2008/961/ES ze dne 12. prosince 2008 o používání vnitrostátních účetních standardů některých třetích zemí a mezinárodních standardů pro účetní výkaznictví emitenty cenných papírů ve třetích zemích při sestavování jejich konsolidovaných účetních závěrek (4), a nařízení Komise (ES) č. 809/2004, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES, pokud se jedná o prvky související s prospekty a inzeráty (5), a rovněž aktualizované informace o Číně a Indii z dubna 2011.
(3)
V dubnu 2010 vydalo ministerstvo financí Číny „Plán pro další sbližování účetních standardů pro obchodní společnosti (ASBE) se standardy IFRS“, v němž znovu zopakovalo závazek Číny pokračovat v procesu sbližování s IFRS. Od října 2010 byly všechny stávající standardy a výklady vydané Radou pro mezinárodní účetní standardy začleněny do ABSE. Úroveň sbližování je podle orgánu ESMA uspokojivá a rozdíly nejsou tak významné, aby představovaly nesoulad s IFRS. Proto je vhodné od 1. ledna 2012 považovat čínské účetní standardy pro obchodní společnosti (ASBE) za rovnocenné schváleným IFRS.
(4)
Rada pro účetní standardy Kanady se v lednu 2006 veřejně zavázala přijmout standardy IFRS do 31. prosince 2011. Schválila začlenění IFRS do příručky kanadského Institutu autorizovaných účetních znalců jako kanadské GAAP pro všechny veřejně odpovědné ziskové podniky počínaje rokem 2011. Proto je vhodné od 1. ledna 2012 považovat kanadské zásady GAAP za rovnocenné přijatým standardům IFRS.
(5)
Korejská komise finančního dozoru a Korejský účetní institut se v březnu 2007 veřejně zavázaly přijmout standardy IFRS do 31. prosince 2011. Korejská rada pro účetní standardy přijala IFRS ve formě korejských standardů IFRS (K-IFRS). K-IFRS jsou totožné s IFRS a od roku 2011 jsou povinné pro všechny společnosti kotované v Jižní Koreji. Nekotované finanční instituce a státní podniky jsou rovněž povinny K-IFRS používat. Ostatní nekotované společnosti se mohou rozhodnout, zda je budou uplatňovat, či nikoliv. Proto je vhodné od 1. ledna 2012 považovat zásady GAAP Jižní Korey za rovnocenné přijatým standardům IFRS.
(6)
Indická vláda a indický Institut autorizovaných účetních znalců se v červenci 2007 veřejně zavázaly přijmout standardy IFRS do 31. prosince 2011 s cílem uvést indické GAAP plně do souladu s IFRS do konce programu. Při šetření na místě v lednu 2011 však orgán ESMA zjistil, že indické zásady GAAP vykazují zřejmě řadu odchylek od IFRS, které by se mohly v praxi projevit jako významné. Nejasnosti ohledně časového harmonogramu pro zavedení systému podávání zpráv slučitelného s IFRS přetrvávají. Protože žádný z emitentů v Indii nevyužil dobrovolné předběžné uplatňování IFRS, neexistují žádné zkušenosti ohledně jejich prosazování.
(7)
Proto je vhodné prodloužit přechodné období v Unii nejvýše na tři roky, do 31. prosince 2014, aby emitenti třetích zemí mohli sestavit své roční a pololetní účetní závěrky v souladu se zásadami GAAP Indie.
(8)
Protože přechodné období, pro které byla udělena rovnocennost GAAP Číny, Kanady, Jižní Korey a Indie podle nařízení (ES) č. 809/2004, skončilo dne 31. prosince 2011, mělo by se toto nařízení použít ode dne 1. ledna 2012. Je to nezbytné k tomu, aby byla emitentům z těchto třetích zemí kotovaným v Unii poskytnuta právní jistota a předešlo se riziku, že by své účetní závěrky museli přepracovat podle IFRS. Ustanovení o zpětné platnosti tak zmenšuje případné další zatížení pro dotčené emitenty.
(9)
Nařízení (ES) č. 809/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Článek 35 nařízení (ES) č. 809/2004 se mění takto:
1)
v odstavci 5 se vkládá druhý pododstavec, který zní:
„Kromě standardů uvedených v prvním pododstavci mohou od 1. ledna 2012 emitenti ze třetích zemí předkládat své historické finanční údaje v souladu s těmito standardy:
a)
obecně uznávanými účetními zásadami Čínské lidové republiky;
b)
obecně uznávanými účetními zásadami Kanady;
c)
obecně uznávanými účetními zásadami Korejské republiky.“
2)
odstavec 5a se nahrazuje tímto:
„5a. Emitenti ze třetích zemí nejsou povinni podle přílohy I bodu 20.1; přílohy IV bodu 13,1; přílohy VII bodu 8,2; přílohy X bodu 20.1 nebo přílohy XI bodu 11.1 přepracovat historické finanční údaje zahrnuté do prospektu a relevantní pro účetní období před účetním obdobím počínajícím dne 1. ledna 2015 nebo po tomto datu, nebo podle požadavku podle přílohy VII bodu 8.2a; přílohy IX bodu 11.1; nebo přílohy X bodu 20.1a poskytnout popis rozdílů mezi mezinárodními standardy pro účetní výkaznictví přijatými podle nařízení (ES) č. 1606/2002 a účetními zásadami, v souladu s nimiž byly tyto údaje vypracovány s ohledem na účetní období před účetním obdobím počínajícím dne 1. ledna 2015 nebo po tomto datu, za předpokladu, že historické finanční údaje jsou vypracovány v souladu s obecně uznávanými účetními zásadami Indické republiky.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. prosince 2011.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 311/2012
av den 21 december 2011
om ändring av förordning (EG) nr 809/2004 om genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG vad gäller uppgifter i prospekt och annonsering
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG av den 4 november 2003 om de prospekt som skall offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel och om ändring av direktiv 2001/34/EG (1), särskilt artikel 7.1, och
av följande skäl:
(1)
Enligt kommissionens förordning (EG) nr 809/2004 (2) ska emittenter från tredjeland upprätta historisk finansiell information i prospekt avseende värdepapperserbjudanden till allmänheten eller upptagande av värdepapper till handel på en reglerad marknad i enlighet med IFRS-standarder eller nationella redovisningsstandarder i ett tredjeland, förutsatt att de är likvärdiga med dessa standarder.
(2)
För att bedöma likvärdigheten av god redovisningssed i ett tredjeland med antagna IFRS-standarder innehåller kommissionens förordning (EG) nr 1569/2007 (3) bestämmelser om fastställande av likvärdighet och det införs en mekanism för att fastställa likvärdigheten av god redovisningssed i ett tredjeland. Enligt likvärdighetsmekanismens villkor har emittenter från tredjeland kunnat få tillåtelse att tillämpa god redovisningssed i tredjeländer som hållit på att anpassa sig eller åtagit sig att anta IFRS-standarder under en övergångsperiod som löper ut den 31 december 2011. Det är viktigt att bedöma ansträngningarna i de länder som vidtagit åtgärder för anpassa sina redovisningsstandarder till eller anta IFRS-standarder. Förordning (EG) nr 1569/2007 har därför ändrats så att denna övergångsperiod förlängs till och med den 31 december 2014. Kommissionen har tagit hänsyn till de rapporter som lämnades av Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten i november 2010 om Kina, Kanada, Indien och Sydkorea som beviljats en övergångsperiod genom kommissionens beslut 2008/961/EG av den 12 december 2008 om tredjelandsemittenters användning av vissa tredjeländers redovisningsstandarder och internationella redovisningsstandarder vid upprättandet av sina koncernredovisningar (4) och kommissionens förordning (EG) nr 1289/2008 av den 12 december 2008 om ändring av förordning (EG) nr 809/2004 om genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG i fråga om informationen i prospekt, dessas format, införlivande genom hänvisning samt offentliggörande av prospekt och annonsering (5), liksom uppdateringarna om Kina och Indien från april 2011.
(3)
I april 2010 presenterade Kinas finansministerium en tidsplan för fortsatt anpassning av redovisningsstandarderna för affärsföretag (Accounting Standard for Business Enterprises, ASBE) till IFRS-standarder, i vilken Kinas åtagande att fortsätta processen för anpassning till dessa standarder upprepades. I oktober 2010 hade alla nuvarande standarder och tolkningar från International Accounting Standards Board införts i ASBE. Esma har rapporterat att anpassningsnivån är tillfredsställande, och skillnaderna innebär inte att IFRS-standarderna inte uppfylls. Det är därför lämpligt att betrakta Kinas ASBE som likvärdiga med IFRS-standarderna från och med den 1 januari 2012.
(4)
Accounting Standards Board of Kanada åtog sig i januari 2006 offentligt att anta IFRS-standarder senast den 31 december 2011. Man har godkänt införandet av dessa standarder i Canadian Institute of Chartered Accountants Handbook som kanadensisk god redovisningssed för alla publika vinstdrivande företag från och med 2011. Det bör därför anses att kanadensisk god redovisningssed är likvärdig med antagna IFRS-standarder från och med den 1 januari 2012.
(5)
Sydkoreas Financial Supervisory Commission och Korea Accounting Institute åtog sig i mars 2007 offentligt att senast den 31 december 2011 anta IFRS-standarder. Korea Accounting Standards Board har antagit dessa standarder som sydkoreanska IFRS-standarder (K-IFRS). K-IFRS är identiska med IFRS-standarderna och måste sedan 2011 användas av alla börsnoterade företag i Sydkorea. Onoterade finansinstitut och statligt ägda företag måste också tillämpa K-IFRS. Andra onoterade företag kan välja att tillämpa dessa. IFRS-standarderna har således införts i sydkoreansk god redovisningssed. Det bör därför anses att god redovisningssed i Sydkorea är likvärdig med antagna IFRS-standarder från och med den 1 januari 2012.
(6)
Indiens regering och Indian Institute of Chartered Accountants åtog sig i juli 2007 offentligt att senast den 31 december 2011 anta IFRS-standarder i syfte att indisk god redovisningssed skulle vara helt i överensstämmelse med dessa standarder då programmet avslutas. Efter en kontroll på plats i januari 2011 konstaterade dock Esma att indisk god redovisningssed verkar skilja sig från IFRS-standarderna på flera punkter som i praktiken kan vara av betydelse. Det råder fortfarande osäkerhet om tidsplanen för genomförandet av ett rapporteringssystem som är i överensstämmelse med IFRS-standarderna. Eftersom inga emittenter i Indien har utnyttjat möjligheten att i förtid tillämpa IFRS-standarder finns det ingen erfarenhet av användningen av IFRS-standarder.
(7)
Det är därför lämpligt att förlänga övergångsperioden med maximalt tre år, till och med den 31 december 2014, för att emittenter från tredjeland ska få möjlighet att i unionen upprätta sina bokslut och halvårsrapporter i enlighet med god redovisningssed i Indien.
(8)
Eftersom den övergångsperiod under vilken likvärdighet beviljats för god redovisningssed i Kina, Kanada, Sydkorea och Indien enligt förordning (EG) nr 809/2004 löper ut den 31 december 2011, bör denna förordning tillämpas från och med den 1 januari 2012. Detta är nödvändigt för att skapa rättslig förutsebarhet för emittenter från dessa tredjeländer som är noterade i unionen och undvika risken för att de kan behöva omräkna sina finansiella rapporter så att de överensstämmer med IFRS-standarder. Bestämmelsen om retroaktivitet minskar således eventuell ytterligare börda för de berörda emittenterna.
(9)
Förordning (EG) nr 809/2004 bör därför ändras i enlighet med detta.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Artikel 35 i förordning (EG) nr 809/2004 ska ändras på följande sätt:
1.
I punkt 5 ska följande andra stycke läggas till:
”Utöver de standarder som avses i första stycket, kan emittenter från tredjeland, från och med den 1 januari 2012, lägga fram sin historiska information i enlighet med följande standarder:
a)
God redovisningssed i Kina.
b)
God redovisningssed i Kanada.
c)
God redovisningssed i Sydkorea.”
2.
Punkt 5a ska ersättas med följande:
”5a. Emittenter från tredjeland omfattas inte av skyldighet att - enligt punkt 20.1 i bilaga I, punkt 13.1 i bilaga IV, punkt 8.2 i bilaga VII, punkt 20.1 i bilaga X, eller punkt 11.1 i bilaga XI - omräkna historisk finansiell information som ingår i ett prospekt och avser räkenskapsåren före de räkenskapsår som börjar den 1 januari 2015 eller därefter, eller skyldighet att - enligt punkt 8.2a i bilaga VII, punkt 11.1 i bilaga IX eller punkt 20.1a i bilaga X - tillhandahålla en skriftlig redogörelse för skillnaderna mellan IFRS-standarder som antagits enligt förordning (EG) nr 1606/2002 och de redovisningsprinciper enligt vilka den historiska informationen upprättas för räkenskapsåren före de räkenskapsår som börjar den 1 januari 2015 eller därefter, under förutsättning att den historiska finansiella informationen har sammanställts i enlighet med god redovisningssed i Indien.”
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2012.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 21 december 2011.