ROZHODNUTÍ RADY 2012/121/SZBP
ze dne 27. února 2012
o posílení činností podporujících dialog a spolupráci EU, Číny a Afriky v oblasti kontrol konvenčních zbraní
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 26 odst. 2 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada přijala na svém zasedání ve dnech 15. a 16. prosince 2005 strategii EU pro boj proti nedovolenému hromadění ručních palných a lehkých zbraní a střeliva pro ně a proti nedovolenému obchodování s nimi (dále jen „strategie EU SALW“). V této strategii je africký kontinent označen za jeden z regionů, které jsou nedovoleným obchodováním s ručními palnými a lehkými zbraněmi a jejich nadměrným hromaděním nejvíce postiženy.
(2)
Ve strategii EU SALW je vymezeno několik úkolů, jichž se má Unie zhostit, přičemž má mimo jiné usilovat o dohodu zemí vyvážejících zbraně, podle níž by tyto země dodávaly ruční palné zbraně pouze vládám, v souladu s příslušnými regionálními a mezinárodními omezujícími kritérii v oblasti vývozu zbraní.
(3)
Strategie EU SALW rovněž obsahuje doporučení, aby byly ruční palné a lehké zbraně zahrnuty mezi témata politického dialogu se třetími zeměmi a s mezinárodními, regionálními nebo subregionálními organizacemi, přičemž zvláštní pozornost je třeba věnovat koordinaci příslušných opatření s hlavními partnery Unie a s čelnými vývozci ručních palných a lehkých zbraní včetně Číny.
(4)
Rada Evropské unie přijala v letech 2005, 2006, 2007 a 2010 závěry Rady, kterými vyjádřila podporu jednáním o smlouvě o obchodu se zbraněmi, jež by byla právně závazným mezinárodním nástrojem zavádějícím společné mezinárodní normy pro přesuny konvenčních zbraní. Zdůraznila význam spolupráce v tomto procesu s jinými státy a regionálními organizacemi.
(5)
Strategický dialog mezi EU Čínou již od svého zahájení roku 2005 zahrnuje ustanovení týkající se dialogu o nešíření a o vývozu konvenčních zbraní. Na společném summitu konaném v roce 2006 se Čína a Unie dohodly, že rozvinou nový dialog zaměřený na Afriku a tamní mír, stabilitu a udržitelný rozvoj, přičemž cílem tohoto dialogu bude posilovat porozumění mezi partnery, jednat o činnostech a prioritách a poskytnout Číně příležitost, aby se začlenila do mezinárodního úsilí o zlepšování a koordinaci činností spolupráce. Strategický dokument pro EU a Čínu pro období 2007 až 2013 vymezuje základní přístup Unie vůči Číně v duchu angažovanosti a partnerství a jako o prioritě přitom výslovně pojednává o spolupráci zaměřené na předcházení nedovolenému obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi.
(6)
V prosinci roku 2004 podepsaly Čína a Unie společné prohlášení o nešíření a odzbrojení, jež se vztahuje rovněž na oblast konvenčních zbraní. V tomto společném prohlášení Unie a Čína uvedly, že „je rovněž třeba vyvinout reálné a účinné úsilí o posílení kontrol vývozu konvenčních zbraní. Režimy kontrol zbraní musí být pro určité konvenční zbraně posíleny. Mělo by být zintenzívněno úsilí zaměřené na předcházení nedovolenému obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi a na neutralizaci toků těch zbraní, jež mohou v regionálním měřítku narušit mír a stabilitu.“
(7)
Společné strategické partnerství EU-Afrika z roku 2007 vymezuje předcházení nedovolenému obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi a jejich nadměrnému hromadění jako oblast, v jejímž rámci je zapotřebí opatření směřujících k posílení kapacit a zlepšování tvorby sítí, spolupráce a výměny informací. Čína byla jako pozorovatel pozvána k účasti na summit EU-Afrika konaný v roce 2010,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ
Článek 1
1. Unie usiluje o rozvoj spolupráce mezi občanskou společností, podniky a zástupci vlád Číny, Unie a afrických států, mimo jiné formou dialogu mezi jednotlivými občanskými společnostmi a podniky, a to za účelem vypracování společných přístupů k odvracení hrozeb plynoucích z nedovoleného obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi a jejich nadměrného hromadění a z nedostatečné regulace obchodu s konvenčními zbraněmi na mezinárodní úrovni. Rozvoj takovéto spolupráce by se měl rovněž zrcadlit v posílené podpoře silné a robustní smlouvy o obchodu se zbraněmi a v jejím provádění.
2. Unie usiluje o dosažení cíle uvedeného v odstavci 1 prostřednictvím těchto projektů a opatření:
-
zřízení a rozvinutí společné odborné pracovní skupiny Afrika-EU-Čína pro konvenční zbraně a společného výzkumného střediska Afrika-EU-Čína pro konvenční zbraně. Cílem odborné pracovní skupiny a výzkumného střediska bude zvyšovat povědomí a aktivitu politických společenství v Číně, Africe a Unii odpovědných za otázky konvenčních zbraní a jejich vývoz, pokud jde o problémy související s nedovoleným obchodováním s ručními palnými a lehkými zbraněmi a jejich nadměrným hromaděním a s nedostatečnou regulací obchodu s konvenčními zbraněmi na mezinárodní úrovni. Zvýšené povědomí a angažovanost ve věci těchto otázek by měly vyústit ve společnou podporu silné a robustní smlouvy o obchodu se zbraněmi a v její provádění,
-
uskutečňování propagačních a výzkumných činností zaměřených na zjištění příležitostí pro spolupráci mezi EU a Čínou v zájmu podpory afrických států při předcházení nedovolenému obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi a jejich nadměrnému hromadění.
Podrobný popis projektů a opatření podle tohoto odstavce je uveden v příloze.
Článek 2
1. Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
2. Technickým prováděním projektů a opatření uvedených v čl. 1 odst. 2 je pověřena nevládní organizace Saferworld.
3. Saferworld plní své úkoly z pověření vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s organizací Saferworld nezbytná ujednání.
Článek 3
1. Finanční referenční částka na provádění projektů a opatření uvedených v čl. 1 odst. 2 činí 830 000 EUR.
2. Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly, kterými se řídí souhrnný rozpočet Unie.
3. Na řádnou správu výdajů uvedených v odstavci 2 dohlíží Komise. Za tímto účelem uzavře s organizací Saferworld finanční dohodu. V této dohodě se stanoví, že Safeworld zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrnou jeho výši.
4. Komise usiluje o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Komise informuje Radu o veškerých potížích v tomto procesu a o dni uzavření finanční dohody.
Článek 4
Vysoký představitel podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí, založené na pravidelných čtvrtletních zprávách vypracovaných organizací Saferworld. Rada na základě těchto zpráv provádí hodnocení. Komise podává zprávy o finančních aspektech provádění projektů a opatření uvedených v čl. 1 odst. 2.
Článek 5
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Pozbývá použitelnosti 24 měsíců ode dne uzavření finanční dohody uvedené v čl. 3 odst. 3. Pozbude však použitelnosti šest měsíců po dni vstupu v platnost, pokud v této lhůtě nebude uzavřena uvedená finanční dohoda.
V Bruselu dne 27. února 2012.
RÅDETS BESLUT 2012/121/GUSP
av den 27 februari 2012
till stöd för verksamhet som främjar dialogen EU-Kina-Afrika och samarbete om kontroll av konventionella vapen
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 26.2, och
av följande skäl:
(1)
Vid sitt möte den 15 och 16 december 2005 antog Europeiska rådet EU:s strategi för kampen mot olaglig anhopning av och handel med handeldvapen och lätta vapen (nedan kallad Salw) och ammunition till dessa (nedan kallad EU:s Salwstrategi). I strategin framhålls den afrikanska kontinenten som en av de regioner som i störst utsträckning drabbats av olaglig handel med och extrem anhopning av handeldvapen och lätta vapen.
(2)
I EU:s Salwstrategi anges flera uppgifter som EU bör fullgöra, inbegripet att försöka uppnå enighet bland de exporterande länderna om att leverera handeldvapen endast till regeringar, i enlighet med de regionala och internationella restriktiva kriterier som gäller för vapenexport.
(3)
I EU:s Salwstrategi rekommenderas också att frågan om handeldvapen och lätta vapen tas upp i den politiska dialogen med tredjeländer och internationella, regionala eller subregionala organisationer, varvid särskild uppmärksamhet bör ägnas samordningen av åtgärder med EU:s viktigaste partner som exporterar stora mängder handeldvapen och lätta vapen, däribland Kina.
(4)
Europeiska unionens råd antog 2005, 2006, 2007 och 2010 rådets slutsatser till stöd för förhandlingarna om ett vapenhandelsfördrag, ett rättsligt bindande internationellt instrument som fastställer gemensamma internationella normer för överföring av konventionella vapen. Rådet betonade vikten av samarbete med andra stater och regionala organisationer i denna process.
(5)
Sedan den strategiska dialogen mellan EU och Kina inleddes 2005 har den omfattat föreskrifter om dialog om icke-spridning och export av konventionella vapen. Kina och unionen enades vid toppmötet 2006 om att skapa en ny dialog om fred, stabilitet och hållbar utveckling i Afrika i syfte att öka förståelsen mellan partner, diskutera verksamheter och prioriteringar och erbjuda en möjlighet för Kina att delta i det internationella arbetet för att förbättra och samordna samarbetsverksamhet. I strategidokumentet EU-Kina 2007-2013 beskrivs unionens grundläggande inställning till Kina i termer av engagemang och partnerskap, samtidigt som samarbetet för att förhindra olaglig handel med handeldvapen och lätta vapen lyfts fram som en prioritering.
(6)
I december 2004 undertecknade Kina och unionen ett gemensamt uttalande om icke-spridning och nedrustning, som också omfattade samarbete på området för konventionella vapen. I det gemensamma uttalandet noterade unionen och Kina att "positiva och aktiva ansträngningar också måste göras för att stärka kontrollen av export av konventionella vapen. Vapenkontrollsystemen för vissa konventionella vapen behöver stärkas. Ansträngningarna för att förhindra olaglig handel med handeldvapen och lätta vapen och flöden av sådana vapen som skulle kunna försvaga regional fred och stabilitet bör stärkas".
(7)
I 2007 års gemensamma strategiska partnerskap Afrika-EU anges förhindrandet av den olagliga handeln med och den extrema anhopningen av handeldvapen och lätta vapen som ett område för åtgärder genom kapacitetsuppbyggnad, nätverksarbete, samarbete och informationsutbyte. Kina bjöds in och deltog som observatör vid toppmötet EU-Afrika 2010.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Unionen ska eftersträva en utveckling av samarbetet mellan företrädare för det civila samhället, industrin och regeringarna i Kina, unionen och de afrikanska staterna, inbegripet genom dialog mellan respektive civila samhällen och industrier, för att utveckla gemensamma sätt att bemöta de hot som utgörs av den olagliga handeln och den extrema anhopningen av handeldvapen och lätta vapen och bristen på lagstiftningen på internationell nivå när det gäller handeln med konventionella vapen. Utvecklingen av ett sådant samarbete bör också återspeglas i ett ökat stöd för och tillämpning av ett starkt och robust vapenhandelsfördrag.
2. Unionen ska eftersträva att uppnå det mål som avses i punkt 1 genom följande projekt och åtgärder:
-
Inrättande och utveckling av en gemensam afrikansk-europeisk-kinesisk expertgrupp om konventionella vapen och ett gemensamt afrikanskt-europeiskt-kinesiskt centrum för forskning om konventionella vapen. Målet för expertgruppen och forskningscentrumet ska vara att bland de beslutsfattare i Kina, Afrika och unionen som ansvarar för frågor som rör konventionella vapen och exportkontroll av sådana vapen öka medvetenheten om, och engagemanget för, de problem som hör ihop med den olagliga handeln med och den extrema anhopningen av handeldvapen och lätta vapen samt bristen på lagstiftningen på internationell nivå när det gäller laglig handel med konventionella vapen. En ökad medvetenhet om och engagemang för de frågorna kommer att bidra till en framgångsrik förhandling och tillämpning av ett starkt och välunderbyggt vapenhandelsfördrag.
-
Bedrivande av rådgivning och forskningsverksamhet som syftar till att hitta möjligheter för samarbete mellan EU och Kina för att hjälpa afrikanska stater att förhindra den olagliga handeln med och den extrema anhopningen av handeldvapen och lätta vapen.
En utförlig beskrivning av de projekt och åtgärder som avses i denna punkt återfinns i bilagan.
Artikel 2
1. Unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik (nedan kallad den höga representanten) ska ansvara för genomförandet av detta beslut.
2. Det tekniska genomförandet av de projekt som avses i artikel 1.2 ska ske genom den icke-statliga organisationen Saferworld.
3. Saferworld ska genomföra sina uppgifter under den höga representantens ansvar. Den höga representanten ska i detta syfte ingå nödvändiga överenskommelser med Saferworld.
Artikel 3
1. Det finansiella referensbeloppet för genomförandet av de projekt och åtgärder som anges i artikel 1.2 ska vara 830 000 EUR.
2. De utgifter som finansieras med det belopp som anges i punkt 1 ska förvaltas i enlighet med de förfaranden och regler som gäller för unionens budget.
3. Kommissionen ska övervaka att de utgifter som avses i punkt 1 förvaltas korrekt. Den ska i detta syfte ingå en finansieringsöverenskommelse med Saferworld. I denna överenskommelse ska det fastställas att Saferworld ska se till att EU:s bidrag synliggörs i en utsträckning som är proportionerlig till dess storlek.
4. Kommissionen ska sträva efter att ingå den finansieringsöverenskommelse som avses i punkt 3 så snart som möjligt efter det att detta beslut har trätt i kraft. Den ska underrätta rådet om eventuella svårigheter i detta sammanhang samt om tidpunkten för ingåendet av finansieringsöverenskommelsen.
Artikel 4
Den höga representanten ska rapportera till rådet om genomförandet av detta beslut på grundval av regelbundna rapporter varje kvartal som Saferworld utarbetar. Dessa rapporter ska ligga till grund för den utvärdering som rådet ska göra. Kommissionen ska avlägga rapport om de finansiella aspekterna av genomförandet av de projekt och åtgärder som avses i artikel 1.2.
Artikel 5
1. Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.
2. Detta beslut upphör att gälla 24 månader efter tidpunkten för ingåendet av den finansieringsöverenskommelse som avses i artikel 3.3. Det ska dock upphöra att gälla sex månader efter ikraftträdandet, om finansieringsöverenskommelsen inte har ingåtts vid den tidpunkten.
Utfärdat i Bryssel den 27 februari 2012.