NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 699/2012
ze dne 30. července 2012
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Turecka
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení
(1)
Dne 1. listopadu 2011 informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) prostřednictvím zveřejnění oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Turecka (dále též „dotčené země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu podaného dne 20. září 2011 Výborem na obranu výrobního odvětví Evropské unie vyrábějícího ocelové tvarovky pro svařování natupo (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 40 % celkové výroby některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
2. Strany dotčené řízením
(3)
Komise o zahájení řízení úředně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a zástupce dotčených zemí, známé dovozce a uživatele. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(4)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
a) Výběr vzorku výrobců v Unii
(5)
V souladu s článkem 17 základního nařízení a s ohledem na zjevně velký počet výrobců v Unii se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku pro účely zjištění újmy.
(6)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával ze tří společností z celkového počtu 22 výrobců v Unii, o nichž bylo známo před zahájením šetření, že vyrábí obdobný výrobek.
(7)
Vzorek byl vybrán na základě objemu prodeje a výroby, jež mohou být přiměřeně prošetřeny v daném časovém rámci. Do vzorku byli zařazeni výrobci se sídlem ve čtyřech členských státech, přičemž na ně připadá 48 % celkového prodeje všech výrobců z Unie, které se uskutečnily v Unii, a představují 64 % výrobců, kteří se přihlásili. Žádná ze zúčastněných stran nevyjádřila nesouhlas s navrženým vzorkem.
b) Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(8)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu dovozců, kteří nejsou ve spojení, se v souladu s článkem 17 základního nařízení v oznámení o zahájení řízení předpokládal výběr vzorku. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, tak vzorek vybrat, byli všichni dovozci požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení řízení uvedli základní údaje týkající se jejich činností souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, během období šetření (od 1. října 2010 do 30. září 2011).
(9)
Z celkem 38 dovozců, kteří nejsou ve spojení a na něž se Komise obrátila, odpovědělo ve stanovené lhůtě na dotazník pro výběr vzorku pouze pět společností. Jedna společnost se ukázala být spíše uživatelem, než dovozcem výrobku. Proto se mělo za to, že výběr vzorku není nutný, a dotazníky byly zaslány všem čtyřem dovozcům, kteří se přihlásili. Na dotazník nakonec odpověděli pouze dva dovozci, kteří při šetření plně spolupracovali.
c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(10)
Vzhledem k zřejmému vysokému počtu vyvážejících výrobců se v oznámení o zahájení řízení počítalo v souladu s článkem 17 základního nařízení s výběrem vzorku pro stanovení dumpingu. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný a pokud ano, tak vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení řízení uvedli aby v souladu se zněním oznámení o zahájení uvedli základní údaje týkající se jejich činností souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, během období šetření (od 1. října 2010 do 30. září 2011). Konzultovány byly rovněž orgány dotčených zemí.
(11)
Pokud jde o Rusko, při šetření nespolupracovali žádní vyvážející výrobci. Pokud jde o turecké vyvážející výrobce, přihlásily se tři společnosti, a Komise proto rozhodla, že výběr vzorku není v případě Turecka nutný. Dané tři spolupracující turecké společnosti představují většinu tureckého vývozu do Unie během období šetření.
d) Odpovědi na dotazník a ověření informací na místě
(12)
Aby mohla Komise provést svou analýzu, zaslala dotazníky všem třem spolupracujícím tureckým vyvážejícím výrobcům, jakož i výrobcům v Unii zařazeným do vzorku a spolupracujícím dovozcům a uživatelům, kteří nejsou ve spojení.
(13)
Odpovědi na dotazník přišly od všech tří spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců, od všech výrobců v Unii zařazených do vzorku, dvou dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a čtyř uživatelů.
(14)
Komise si vyžádala a ověřila všechny informace, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. V prostorách těchto společností se uskutečnily inspekce na místě:
Vyvážející výrobci v Turecku
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul, Turecko,
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul, Turecko,
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul, Turecko.
Výrobci v Unii
-
ERNE Fittings, Schlinz, Rakousko,
-
Virgilio CENA & Figli S.p.A., Brescia, Itálie.
3. Období šetření
(15)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
4. Platná opatření vztahující se na další třetí země
(16)
V platnosti jsou antidumpingová opatření vztahující se na některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli pocházející z Malajsie, Čínské lidové republiky, Korejské republiky a Thajska a v důsledku praktik obcházení rovněž na některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli pocházející z Čínské lidové republiky a zasílané z Indonésie, Srí Lanky, Filipín a Tchaj-wanu (s určitými výjimkami) (3). Země uvedené v předchozí větě se dále označují jako „země v režimu antidumpingových opatření“.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(17)
Dotčeným výrobkem jsou potrubní tvarovky (jiné nežli lité tvarovky, příruby a tvarovky se závitem) ze železa nebo oceli (kromě korozivzdorné oceli) o největším vnějším průměru nepřesahujícím 609,6 mm, používané ke svařování natupo a jiným účelům, v současnosti kódů KN ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 a ex 7307 99 80 („dotčený výrobek“).
(18)
V rámci výrobního procesu se pro výrobu kolen, přechodek a profilů tvaru T používají bezešvé nebo svařované ocelové trubky, zatímco pro výrobu uzávěrů se obvykle jako surovina používají ocelové plechy. Kolena a přechodky se vyrábějí řezáním a tvarováním, ohýbáním nebo krácením. Profily tvaru T se vyrábějí za použití hydrostatického tlaku a uzávěry jsou vyráběny tvarováním plechů nebo desek. Před zabalením výrobku dále obvykle dochází k srážení hran a otryskávání pískem. V určitých případech se též provádí galvanizace výrobku. Všechny typy výrobků mají stejné základní fyzikální, chemické a technické charakteristiky a stejná základní užití.
(19)
Potrubní tvarovky se používají v petrochemickém průmyslu, stavebnictví, při výrobě energie, stavbě lodí a v průmyslových zařízeních. Ve všech výše uvedených aplikacích jsou používány za účelem spojování trubek nebo rour.
2. Obdobný výrobek
(20)
Bylo zjištěno, že dotčený výrobek a některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli prodávané na domácím trhu v dotčených zemích a rovněž některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a stejná základní užití. Předběžně se tedy považují za obdobný výrobek ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. Rusko
(21)
Jak je uvedeno v 11. bodě odůvodnění výše, žádný ruský vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval. Proto byly v souladu s článkem 18 základního nařízení výpočty související s dumpingem v případě Ruska byly provedeny na základě dostupných údajů, jak je vysvětleno níže.
1.1 Běžná hodnota
(22)
V důsledku neexistující spolupráce ze strany ruských vyvážejících výrobců byla běžná hodnota pro Rusko vypočtena na základě dostupných údajů.
(23)
Je třeba připomenout, že podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu v souvislosti s ruským dovozem dotčeného výrobku. V důsledku chybějících podrobnějších informací byl výpočet, jenž vedl k uvedeným důkazům, založen na početně zjištěné běžné hodnotě pro Rusko. Nicméně za účelem přesnějšího stanovení běžné hodnoty Komise předběžně rozhodla, že běžná hodnota pro Rusko má být stanovena na základě informací získaných během šetření od těch tureckých vyvážejících výrobců, kteří používají ruské bezešvé trubky a roury jako vstupy pro výrobu dotčeného výrobku. Náklady na suroviny skutečně představují převážnou část celkových výrobních nákladů dotčeného výrobku, a proto byla tato metoda považována za nejvíce přiměřenou pro stanovení běžné hodnoty pro Rusko na základě dostupných skutečností.
(24)
Běžná hodnota pro Rusko byla tudíž vypočtena určením váženého průměru běžné hodnoty těch spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců, kteří kupují část svých surovin z Ruska.
(25)
Je důležité poznamenat, že výsledná běžná hodnota byla místo všech typů dotčeného výrobku stanovena pro typ výrobku (kolena), který představuje nejvyšší objem dovozu, s cílem umožnit reprezentativní srovnání s vývozní cenou (viz následující body odůvodnění).
1.2 Vývozní cena
(26)
V důsledku chybějících podrobnějších informací o cenách byla vývozní cena pro dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska stanovena na základě údajů Eurostatu o dovozu. Vzhledem k velké škále sortimentní skladby spadající pod určité kódy KN byla vývozní cena určena omezením využití údajů Eurostatu na typ výrobku (kolena) představující nejvyšší objem dovozu, což je považováno za reprezentativní pro všechny typy dotčeného výrobku. Vývozní cena byla proto založena na kódu KN 7307 93 11.
(27)
Výše zmíněné údaje Eurostatu o dovozu musely být upraveny s ohledem na skutečnost, že některé dovozní transakce z Ruska do Bulharska, Estonska a Litvy obsahovaly chybná celní prohlášení, s největší pravděpodobností v důsledku chybného zařazení výrobků. Tyto transakce byly určeny s využitím statistiky dovozu dostupné v databázi podle čl. 14 odst. 6 základního nařízení a byly vyňaty z výpočtu vývozní ceny s cílem vyhnout se při výpočtu dumpingu použití zkreslené vývozní ceny.
1.3 Srovnání
(28)
Dumpingové rozpětí bylo stanoveno srovnáním vývozní ceny ze závodu na základě údajů Eurostatu s běžnou hodnotou pro Rusko stanovenou, jak je uvedeno výše.
(29)
Pro účely stanovení vývozní ceny ze závodu byla vývozní cena CIF vycházející z údajů Eurostatu (s korekcí pro eliminaci zkreslení, jak je uvedeno výše) upravena o náklady na přepravu. Pro tento účel byly použity náklady na přepravu, jak jsou vypočítány v podnětu, což bylo považováno za přiměřený odhad.
1.4 Dumpingové rozpětí
(30)
Celostátní dumpingové rozpětí bylo vyjádřeno jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením.
(31)
Na základě výše uvedeného celostátní prozatímní dumpingové rozpětí vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Všechny společnosti
23,8 %
2. Turecko
2.1 Běžná hodnota
(32)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení Komise u každého ze tří spolupracujících vyvážejících výrobců nejdříve stanovila, zda je jejich celkový domácí prodej obdobného výrobku reprezentativní, tj. zda celkový objem těchto prodejů představuje alespoň 5 % jejich celkového objemu prodeje dotčeného výrobku na vývoz do Unie. Šetření stanovilo, že domácí prodej obdobného výrobku byl u všech spolupracujících vyvážejících výrobců reprezentativní.
(33)
Komise následně určila ty typy výrobků prodávané na domácím trhu společnostmi s celkově reprezentativním domácím prodejem, které byly shodné s typy prodávanými na vývoz do Unie nebo jim byly velmi podobné.
(34)
Dále bylo pro každý typ obdobného výrobku, který prodali vyvážející výrobci na domácím trhu a který je srovnatelný s typem dotyčného výrobku, jenž je prodáván na vývoz do Unie, zjištěno, zda byl domácí prodej dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej konkrétního typu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní, pokud objem prodeje tohoto typu výrobku na domácím trhu nezávislým odběratelům v období šetření představoval přibližně 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku prodávaného na vývoz do Unie. Šetřením bylo zjištěno, že v případě všech tří společností byl domácí prodej pro většinu typů výrobku reprezentativní.
(35)
Komise následně zkoumala, zda je možné prodej každého typu dotčeného výrobku na domácím trhu v reprezentativním množství považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Tento přezkum proběhl tak, že byl pro každý typ výrobku stanoven podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření.
(36)
Pokud objem prodeje určitého typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu nejméně ve výši vypočítaných výrobních nákladů představoval více než 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku a pokud vážený průměr prodejní ceny dosahoval nejméně výše jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota podle typu výrobku vypočítána jako vážený průměr cen veškerého domácího prodeje daného typu výrobku.
(37)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval nejvýše 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážený průměr ceny daného typu výrobku nedosahoval jednotkových výrobních nákladů, vycházela běžná hodnota ze skutečné ceny na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr ceny pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku.
(38)
Šetřením bylo stanoveno, že ziskový prodej některých srovnatelných typů výrobků činil více než 80 % celkového domácího prodeje, a proto byl u tohoto prodeje pro výpočet průměrné ceny pro běžnou hodnotu použit veškerý domácí prodej. Pro ostatní typy výrobků rovněž považované za prodávané v běžném obchodním styku byl použit pouze ziskový prodej.
(39)
Pokud byly všechny typy výrobků prodány se ztrátou, mělo se za to, že nebyly prodány v běžném obchodním styku. Pro prodeje typů výrobků neuskutečněné v běžném obchodním styku, jakož i pro typy výrobků, které nebyly prodány na domácím trhu v reprezentativním množství, bylo nezbytné běžnou hodnotu stanovit početně. Všechny tři šetřené společnosti prodávaly tyto typy výrobků na vývoz do Unie, i když pouze v omezeném množství.
(40)
Pro stanovení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 6 základního nařízení byly vzniklé prodejní, správní a režijní náklady a vážený průměrný zisk realizovaný příslušnými spolupracujícími vyvážejícími výrobci při domácím prodeji obdobného výrobku na domácím trhu v běžném obchodním styku během období šetření přičteny k jejich průměrným výrobním nákladům během období šetření. Pro typy výrobku prodávané na domácím trhu v nereprezentativním množství byl ke stanovení běžné hodnoty použit vážený průměr zisku a prodejní, správní a režijní náklady na tento nereprezentativní prodej v běžném obchodním styku.
2.2 Vývozní cena
(41)
Ve všech případech byl dotčený výrobek vyvážen pro nezávislé odběratele v Unii, a proto byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tj. na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo vývozních cen, které je třeba zaplatit.
(42)
Jedna ze tří spolupracujících tureckých společností během období šetření uskutečnila prodej na vývoz do Unie pouze ve velmi omezeném množství. Dotyčná společnost tvrdila, že chce zvýšit svůj vývoz do Unie, avšak nebyla schopna nabízet dovozcům dostatečně nízké ceny, a požádala, aby tato skutečnost byla při analýze vzata v úvahu.
(43)
Pokud však jde o výpočet dumpingu pro tuto společnost, bylo nutné vycházet z jejího omezeného prodeje. Ačkoli byl prodej této společnosti do Unie omezený, musí být brán v potaz a použit jako jediný možný základ pro výpočet individuálního dumpingového rozpětí pro tuto společnost. V žádném případě nelze neschopnost společnosti prodat více kvůli své údajně vysoké ceně posuzovat jako faktor, který by měl ovlivnit výpočet dumpingu ve vztahu k této společnosti.
2.3 Srovnání
(44)
Běžná hodnota a vývozní ceny byly porovnány na základě ceny ze závodu. Za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Příslušné úpravy byly provedeny ve všech případech, kdy to bylo považováno za přiměřené, přesné a podložené ověřenými důkazy. Zejména byla umožněna úprava zohledňující náklady na přepravu a pojištění včetně přepravy ve vyvážející zemi, slev, provizí, úvěrových nákladů a bankovních poplatků.
2.4 Dumpingová rozpětí
(45)
Prozatímní dumpingová rozpětí byla vyjádřena jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
a) Dumpingové rozpětí u prošetřovaných společností
(46)
Individuální dumpingové rozpětí u jednoho ze tří spolupracujících vyvážejících výrobců bylo stanoveno v souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem ceny společností za dotčený výrobek při vývozu do Unie.
(47)
Pokud však jde o zbývající dva spolupracující turecké výrobce, výpočty týkající se dumpingu v jejich případě ukázaly, že společnosti prováděly cílený dumping, a sice pokud jde o konkrétní období, jakož i konkrétní zákazníky a regiony. Ukázalo se, že jejich vývozní ceny byly jasně strukturované a lišily se pro různé zákazníky, regiony i časová období. Kromě toho výpočet dumpingu na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozních cen neodráží plný rozsah dumpingu, kterého se dopouštěli oba dotčení výrobci.
(48)
Za účelem zohlednění plného rozsahu dumpingu prováděného oběma dotčenými společnostmi byla proto v souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení běžná hodnota stanovená na základě váženého průměru v jejich případě porovnána s cenami všech jednotlivých vývozních transakcí směřujících do Unie.
b) Dumpingové rozpětí u nespolupracujících společností
(49)
Pokud jde o všechny nespolupracující turecké vyvážející výrobce, bylo stanoveno zbytkové dumpingové rozpětí. Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla považována za poměrně nízkou (objem vývozu tří spolupracujících tureckých společností představoval méně než 80 % celkového tureckého vývozu do Unie během období šetření), bylo zbytkové dumpingové rozpětí určeno na základě odpovídající metody vedoucí k rozpětí, které je vyšší než nejvyšší z individuálních rozpětí uvedených tří spolupracujících společností. Toto rozpětí bylo stanoveno na základě prodeje reprezentativních typů výrobku, který uskutečnil turecký spolupracující výrobce s nejvyšším dumpingovým rozpětím z uvedených tří spolupracujících společností.
(50)
Na základě výše uvedeného prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(51)
V průběhu období šetření vyrábělo obdobný výrobek 22 výrobců v Unii. Všech 22 výrobců v Unii představuje výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a bude tudíž dále souhrnně označováno jako „výrobní odvětví Unie“.
(52)
Jak je uvedeno v 7. bodě odůvodnění výše, tři výrobci v Unii vybraní do vzorku představují přibližně 50 % celkového prodeje obdobného výrobku uskutečněného výrobci z Unie.
2. Spotřeba v Unii
(53)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemů prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie podle informací získaných z odpovědí společností vybraných do vzorku na dotazník, na základě odhadů uvedených v podnětu týkajících se zbývajících výrobců v Unii a na základě údajů Eurostatu o objemu dovozu.
(54)
Spotřeba v Unii mezi rokem 2008 a obdobím šetření výrazně poklesla, a sice o 40 %. V roce 2009 se snížila o 44 % a na dané úrovni se udržela i v roce 2010 a poté se v období šetření mírně zvýšila o 4 procentní body.
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v t)
98 197
55 172
54 878
58 706
Index (2008 = 100)
100
56
56
60
3. Dovoz z dotčených zemí
3.1 Souhrnné posouzení účinků dotčeného dovozu
(55)
Komise zjišťovala, zda by dovozy dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka neměly být posouzeny souhrnně v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(56)
Šetření v případě obou dotčených zemí ukázalo, že dumpingová rozpětí byla nad úrovní minimální hranice určené v čl. 9 odst. 3 základního nařízení a že objem dumpingového dovozu z těchto dvou zemí nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení.
(57)
Pokud jde o podmínky hospodářské soutěže mezi dovozem z Ruska a Turecka v případě obdobného výrobku, z šetření vyplynulo, že výrobci z těchto zemí využívají stejné prodejní kanály a prodávají obdobným kategoriím odběratelů. Z šetření navíc vyplynulo, že dovoz z obou těchto zemí vykazoval v posuzovaném období stoupající trend, pokud jde o podíly na trhu.
(58)
Dva spolupracující turečtí vývozci tvrdili, že kumulace dovozu z Ruska a Turecka není v tomto případě vhodná, neboť dovoz z obou těchto zemí vykazuje různé trendy, pokud jde o objem a ceny.
(59)
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že šetřením bylo stanoveno, že zatímco dovoz z Turecka je relativně stabilní, pokud jde o objemy, dovoz z Ruska narůstá. Vzhledem k poklesu poptávky v posuzovaném období však podíl dovozu z obou zemí na trhu roste. Zároveň se nezdá, že jejich ceny přinejmenším v období mezi rokem 2009 a obdobím šetření (vysoká průměrná cena u dovozu z Ruska v roce 2008 byla pravděpodobně důsledkem nesprávného vykazování), byly významně odlišné, přičemž průměrné ruské ceny jsou poněkud nižší, ale velmi blízké průměrným tureckým cenám.
(60)
S ohledem na výše uvedené se má předběžně za to, že všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení jsou splněna a že dovoz z Ruska a Turecka by měl být posuzován souhrnně.
3.2 Objem dumpingového dovozu
(61)
Objem dumpingového dovozu dotčeného výrobku z dotčených zemí na trh Unie v posuzovaném období vzrostl o 46 %. Konkrétně se dovoz v roce 2009 snížil o 31 %, a poté se v roce 2010 prudce zvýšil o 89 procentních bodů a v období šetření mírně klesl přibližně o 12 procentních bodů. Objem dumpingového dovozu v období šetření dosáhl 2 935 tun.
Tabulka 2
Dumpingový dovoz z dotčených zemí
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v t)
2 009
1 392
3 174
2 935
Index (2008 = 100)
100
69
158
146
Podíl na trhu
2 %
3 %
6 %
5 %
Zdroj: Eurostat.
3.3 Podíl dumpingového dovozu na trhu
(62)
Podíl dumpingového dovozu z dotčených zemí na trhu se v průběhu posuzovaného období více než zdvojnásobil, když vzrostl z 2 % na 5 %.
3.4 Ceny
a) Vývoj cen
(63)
Níže uvedená tabulka udává průměrnou cenu dumpingového dovozu z dotčených zemí s dodáním na hranice Unie před proclením, a to na základě údajů Eurostatu. Během posuzovaného období průměrná cena dovozu z dotčených zemí zůstala obecně na stabilní úrovni 1 961 EUR za tunu, s výjimkou roku 2010, kdy se snížila o zhruba 150 EUR.
Tabulka 3
Průměrné ceny dumpingového dovozu
2008
2009
2010
OŠ
Průměrné prodejní ceny za tunu
1 961
1 936
1 788
1 961
Index (2008 = 100)
100
99
91
100
Zdroj: Eurostat.
b) Cenové podbízení
(64)
Bylo provedeno cenové srovnání jednotlivých typů výrobku z hlediska prodejních cen spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců a prodejních cen výrobců z Unie zařazených do vzorku. Vzhledem k tomu, že ruští vývozci při šetření nespolupracovali, byl proveden výpočet podbízení za použití průměrných cen CIF uváděných Eurostatem a průměrných prodejních cen unijních výrobců v rámci Unie. V případě potřeby byly učiněny úpravy s ohledem na obě dotčené země, aby se zohlednila úroveň obchodu a náklady vynaložené po dovozu, včetně cla v případě Ruska.
(65)
Srovnání ukázalo, že u dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí a prodávaného v Unii za dumpingové ceny docházelo během období šetření k cenovému podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie až o cca 30 %.
4. Situace výrobního odvětví Unie
(66)
Podle čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnuje zkoumání dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v průběhu posuzovaného období.
(67)
Jak je vysvětleno výše, Komise v případě výrobců v Unii využila výběr vzorku. Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních:
-
Makroekonomické prvky (výroba, výrobní kapacita, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, ceny a velikost dumpingových rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu) byly posouzeny na úrovni celkové výroby v Unii na základě posouzení údajů od spolupracujících výrobců a v případě ostatních výrobců v Unii na základě odhadu vycházejícího z údajů z podnětu.
-
Analýza mikroekonomických prvků (zásoby, mzdy, ziskovost, návratnost investic, peněžní tok, schopnost navýšit kapitál a investice) byla provedena u výrobců zařazených do vzorku na základě jimi dodaných údajů.
4.1 Makroekonomické prvky
a) Výroba
(68)
Výroba v Unii mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesla o 44 %. Konkrétně v roce 2009 šlo o pokles o 47 % a v roce 2010 o další 2 procentní body, načež v období šetření následoval mírný nárůst o 5 procentních bodů a výroba dosáhla hodnoty 53 653 tun.
Tabulka 4
Výroba
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
95 079
49 917
48 017
53 653
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
b) Výrobní kapacita a využití kapacity
(69)
Výrobní kapacita výrobců v Unii vykazovala v posuzovaném období stálou úroveň a dosahovala hodnoty 179 912 tun.
Tabulka 5
Výrobní kapacita a využití kapacity
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
179 912
179 912
179 912
179 912
Index (2008 = 100)
100
100
100
100
Míra využití
53 %
28 %
27 %
30 %
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
(70)
Využití kapacity v roce 2008 odpovídalo 53 %, v roce 2009 se snížilo na 28 %, v roce 2010 na 27 % a v období šetření mírně stouplo na 30 %. Vývoj míry využití jasně odráží trend výroby, neboť výrobní kapacita zůstávala stejná.
c) Objem prodeje
(71)
Objem prodeje uskutečněného výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, v průběhu posuzovaného období klesl o 38 %. V roce 2009 klesl prodej o 45 %, v roce 2010 zůstal na této úrovni a v období šetření mírně stoupl o 7 procentních bodů. Během období šetření prodej výrobního odvětví Unie činil 42 379 tun.
Tabulka 6
Prodej výrobního odvětví Unie
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
68 870
37 649
37 890
42 379
Index (2008 = 100)
100
55
55
62
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
d) Podíl na trhu
(72)
Podíl výrobců z Unie na trhu byl během posuzovaného období poměrně stálý a v období šetření dokonce narostl na 72 %. Větší podíl na trhu je odrazem skutečnosti, že se objem prodeje výrobců z Unie snížil o něco méně nežli spotřeba v daném období.
Tabulka 7
Podíl výrobců z Unie na trhu
2008
2009
2010
OŠ
Podíl na trhu
70 %
68 %
69 %
72 %
Index (2008 = 100)
100
97
98
103
Zdroj: odpovědi na dotazník, podnět a Eurostat
e) Růst
(73)
Vzhledem k tomu, že spotřeba mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesla o 40 %, konstatuje se, že výrobci v Unii nemohli profitovat z růstu trhu.
f) Zaměstnanost
(74)
Úroveň zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie mezi rokem 2008 a obdobím šetření vykazuje pokles o 18 %. Konkrétně počet zaměstnaných lidí významně poklesl mezi lety 2008 a 2009 z 982 na 824 neboli o 16 % a v roce 2010 zůstal blízko této hodnoty, než došlo k dalšímu poklesu na 801 v období šetření.
Tabulka 8
Zaměstnanost
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (počet osob)
982
824
833
801
Index (2008 = 100)
100
84
85
82
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
g) Produktivita
(75)
Produktivita pracovních sil výrobního odvětví Unie, měřená výstupem (v tunách) na zaměstnance a rok, poklesla v průběhu posuzovaného období o 31 %. Tento pokles odráží skutečnost, že se výroba snižovala rychleji než úroveň zaměstnanosti.
Tabulka 9
Produktivita
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v tunách na zaměstnance)
194
121
115
134
Index (2008 = 100)
100
63
60
69
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
h) Prodejní ceny
(76)
Roční průměrné prodejní ceny výrobců v Unii pro nezávislé odběratele na trhu Unie poklesly v průběhu posuzovaného období o více než 10 %. Konkrétně se v roce 2009 průměrné ceny nejprve zvýšily o přibližně 12 %, aby v roce 2010 prudce poklesly o 23 procentních bodů, a na této úrovni se udržely během období šetření. V období šetření průměrná cena výrobců v Unii činila 3 096 EUR za tunu.
Tabulka 10
Průměrné ceny výrobců v Unii
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR/t)
3 489
3 911
3 116
3 096
Index (2008 = 100)
100
112
89
89
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
(77)
Jak je uvedeno výše, u prodejních cen výrobního odvětví Unie docházelo k cenovému podbízení prostřednictvím dumpingového dovozu z Ruska a Turecka.
i) Rozsah dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(78)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dovozu z Ruska a Turecka nelze považovat dopad skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie za zanedbatelný. Je důležité připomenout, že proti osmi zemím jsou uplatňována antidumpingová opatření, jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění výše. Vzhledem k tomu, že v období posuzovaném v tomto šetření výrobní odvětví Unie zaznamenalo pokles prodeje a ztráty, není možné zaznamenat žádné skutečné překonání účinků dřívějšího dumpingu a má se za to, že výroba Unie je nadále zranitelná vůči poškozujícímu účinku případného dumpingového dovozu na trhu Unie.
4.2 Mikroekonomické prvky
a) Stav zásob
(79)
Konečný stav zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku poklesl mezi rokem 2008 a obdobím šetření o 18 %. Konkrétně se stav zásob v roce 2009 mírně zvýšil o 2 % a později v roce 2010 klesl o 13 procentních bodů a v období šetření o dalších 7 procentních bodů. V období šetření činil konečný stav zásob výrobců v Unii 5 338 tun.
Tabulka 11
Konečný stav zásob
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotka (t)
6 526
6 661
5 822
5 338
Index (2008 = 100)
100
102
89
82
Zdroj: odpovědi na dotazník.
b) Mzdy
(80)
Roční mzdové náklady mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesly o 10 %. Konkrétně v roce 2009 mzdové náklady významně klesly, a sice o 20 % (což odpovídalo snížení zaměstnanosti), a později v roce 2010 se zvýšily o 4 procentní body a během období šetření o dalších 5 procentních bodů.
Tabulka 12
Roční mzdové náklady
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Index (2008 = 100)
100
81
85
90
Zdroj: odpovědi na dotazník.
c) Ziskovost a návratnost investic
(81)
Během posuzovaného období se ziskovost prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na trhu Unie, uskutečněného výrobním odvětvím Unie, vyjádřená jako procento čistých prodejů, snížila z úrovně zdravých zisků na úroveň významných ztrát. Konkrétně se zisk propadl z 9,6 % v roce 2008 na - 1,2 % v roce 2009 a v roce 2010 následoval další propad na - 7,8 %. V období šetření se situace mírně zlepšila, když ztráty dosahovaly - 7,0 %.
Tabulka 13
Ziskovost a návratnost investic
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Index (2008=100)
100
-12
-81
-73
Návratnost investic
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Index (2008=100)
100
-7
-39
-44
Zdroj: odpovědi na dotazník.
(82)
Návratnost investic, vyjádřená jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic, v zásadě odpovídala vývoji ziskovosti.
d) Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(83)
Čistý peněžní tok z provozní činnosti byl v roce 2008 kladný ve výši 9,3 milionu EUR. V roce 2009 došlo k jeho mírnému zvýšení na 9,8 milionu EUR, avšak v roce 2010 nastal pokles až na hodnotu pouze 1,5 milionu EUR, načež v období šetření dosáhl peněžní tok záporné hodnoty - 4,6 milionu EUR.
(84)
Známky toho, že by výrobní odvětví Unie mělo problémy s navyšováním kapitálu, se neobjevily, zejména z toho důvodu, že někteří výrobci jsou součástí větších skupin.
Tabulka 14
Peněžní tok
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Index (2008 = 100)
100
106
16
-50
Zdroj: odpovědi na dotazník.
e) Investice
(85)
Roční investice do výroby obdobného výrobku u společností zařazených do vzorku v průběhu posuzovaného období neustále klesaly. Největší pokles o 32 % nastal v roce 2009, načež následoval pokles o 25 procentních bodů v roce 2010 a o dalších 8 procentních bodů v období šetření. Celkově roční investice poklesly z 8,3 milionu EUR v roce 2008 na 2,9 milionu EUR v období šetření.
Tabulka 15
Čisté investice
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Index (2008 = 100)
100
68
43
35
Zdroj: odpovědi na dotazník.
5. Závěr ohledně újmy
(86)
Z rozboru makroekonomických údajů vyplývá, že výrobci v Unii během posuzovaného období významně snížili výrobu a prodej. To se časově shodovalo s poklesem poptávky na trhu Unie, proto došlo k mírnému zvýšení podílu výrobního odvětví Unie na trhu. Využití kapacity pokleslo z již nízké hodnoty 53 % v roce 2008 až na hodnotu 30 % v období šetření. Zaměstnanost též poklesla, a to o 18 %.
(87)
Příslušné mikroekonomické ukazatele současně ukazují na jednoznačné zhoršení ekonomické situace výrobců v Unii zařazených do vzorku. Vývoj cen, ziskovost a návratnost investic ukazují velmi negativní obrázek, kdy ze zdravých hodnot dosahovaných v roce 2008 došlo k poklesu s výraznými ztrátami v období šetření. Peněžní tok též významně poklesl.
(88)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Úvod
(89)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu do té míry, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle dumpingového dovozu výrobnímu odvětví Unie způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána dumpingovému dovozu.
2. Účinek dumpingového dovozu
(90)
Mezi rokem 2008 a obdobím šetření vzrostl objem dumpingového dovozu dotčeného výrobku o 46 %, a to na trhu, který se zmenšil o 40 %, což mělo za následek zvýšení jeho podílu na trhu Unie ze 2 % na 5 %.
(91)
Nárůst dumpingového dovozu dotčeného výrobku z dotčených zemí v posuzovaném období se časově shodoval s klesající tendencí všech ukazatelů újmy zaznamenaných u výrobního odvětví Unie s výjimkou podílu na trhu. Výrobní odvětví Unie přišlo o 38 % svého prodeje v Unii a prodejní ceny klesly o 11 % kvůli cenovému tlaku, který na trhu Unie působil levný dumpingový dovoz.
(92)
Významné cenové podbízení zabránilo výrobnímu odvětví Unie dále promítnout zvýšené výrobní náklady, což mělo za následek klesající a záporné hodnoty ziskovosti během období šetření.
(93)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že levný dumpingový dovoz z Ruska a Turecka působí výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
3. Účinky jiných činitelů
3.1 Dovoz z dalších třetích zemí
(94)
Během posuzovaného období byl zaznamenán významný dovoz z dalších třetích zemí, včetně zemí v režimu antidumpingových opatření. Celkový podíl dovozu z jiných zemí než z Ruska a Turecka na trhu se mezi rokem 2008 a obdobím šetření snížil z 28 % na 23 %.
(95)
Následující tabulka, která vychází z údajů Eurostatu, ukazuje vývoj dovozních objemů, cen a podílů na trhu zemí v režimu antidumpingových opatření a dalších třetích zemí.
Tabulka 16
Dovoz z dalších třetích zemí
Země
2008
2009
2010
OŠ
Země v režimu antidumpingových opatření
Objemy (v t)
20 614
13 286
9 721
9 784
Podíl na trhu (v %)
21
24
18
17
Prům. cena (v EUR)
1 639
1 749
1 468
1 563
Ostatní třetí země
Objemy (v t)
6 705
2 844
4 093
3 608
Podíl na trhu (v %)
7
5
7
6
Prům. cena (v EUR)
2 279
2 962
2 319
2 925
Souhrn všech třetích zemí s výjimkou Ruska a Turecka
Objemy (v t)
27 319
16 131
13 814
13 392
Podíl na trhu (v %)
28
29
25
23
Prům. cena (v EUR)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Jak ukazuje tabulka výše, dovoz z daných osmi zemí v režimu antidumpingových opatření nadále pronikal na trh Unie, ačkoliv jeho podíl na trhu klesl z 21 % v roce 2008 na 17 % v období šetření. Průměrné ceny u uvedeného dovozu jsou obecně nižší než ceny u dumpingového dovozu z dotčených zemí. Výše uvedená tabulka vycházející z údajů Eurostatu samozřejmě ukazuje průměrné ceny CIF před uplatněním cla. Přesto však i v případě, kdy je antidumpingové clo zohledněno, ceny těchto dovozů nadále zůstávají na nízké úrovni srovnatelné s cenami ruského a tureckého dovozu a jsou mnohem nižší než průměrné ceny výrobců v Unii.
(97)
Uznává se však, že výrobek, který je předmětem šetření, existuje ve značném množství různých typů a porovnání celkových průměrných cen možná nemusí být relevantním ukazatelem. Současně se má se za to, že v současnosti platná antidumpingová opatření odstraňují poškozující účinek uvedeného dovozu.
(98)
Vzhledem k tomu, že tržní podíl dovozu ze zemí, které jsou předmětem opatření, se snižuje, na základě uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že jakýkoli nepříznivý účinek tohoto levného dovozu není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a újmou, která je působena výrobnímu odvětví Unie.
(99)
Podíl dovozu z ostatních třetích zemí na trhu během posuzovaného období mírně poklesl z 7 % v roce 2008 na 6 % v období šetření. Průměrné ceny daného dovozu jsou obecně vyšší než u dumpingového dovozu z dotčených zemí, avšak o něco nižší než průměrné ceny u výrobců v Unii.
(100)
Ačkoli porovnání celkových průměrných cen nemusí být považováno za relevantní ukazatel kvůli existenci široké škály typů výrobků, vzhledem k tomu, že uvedený dovoz vykazuje klesající trend, se předběžně konstatuje, že jakýkoli nepříznivý účinek dovozu z ostatních třetích zemí rovněž není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a újmou působenou výrobnímu odvětví Unie.
3.2 Dopad zmenšení trhu a hospodářské krize
(101)
Finanční a hospodářská krize z období 2008/09 je se vší pravděpodobností důvodem snížení spotřeby potrubních tvarovek. Spotřeba v letech 2008 a 2009 klesla o více než 40 % a na této nízké úrovni zůstala po celý zbytek posuzovaného období (ačkoliv v období šetření došlo k jejímu mírnému zvýšení). Vzhledem k tomu, že fixní náklady představují až 40 % výrobních nákladů výrobců v Unii, vede snížení poptávky, prodeje a výroby k výrazně vyšším jednotkovým výrobním nákladům. To má samozřejmě významný dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie.
(102)
Ačkoliv se uznává, že pokles produkce mohl mít dopad na situaci výrobního odvětví Unie, a to zejména v roce 2009 (kdy k tomuto poklesu došlo), je možné důvodně očekávat, že výrobní odvětví Unie by za normálních mohlo zvýšit své ceny alespoň ve střednědobém až dlouhodobém horizontu a zvýšení nákladů v následujících letech dále promítnout. Jak je však patrné z klesajících cen v Unii, v tomto případě tomu tak nebylo a má se za to, že důvodem bylo závažné podbízení prostřednictvím dumpingového dovozu.
(103)
Vzhledem k výše uvedeným okolnostem se vyvozuje prozatímní závěr, že jakýkoli nepříznivý účinek poklesu poptávky není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi újmou způsobovanou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem z Ruska a Turecka.
4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(104)
Závěrem je třeba uvést, že dumpingový dovoz z Ruska a Turecka způsobil podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(105)
Analyzovány byly rovněž jiné činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu. V této souvislosti bylo zjištěno, že dovoz z ostatních třetích zemí, včetně zemí v režimu antidumpingových opatření, a dopad poklesu poptávky, které sice možná také přispěly k újmě, nenarušují příčinnou souvislost.
(106)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů, které mají vliv na situaci výrobního odvětví Unie, náležitě rozlišeny a odděleny od poškozujícího účinku dumpingového dovozu, se vyvozuje předběžný závěr, že dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
(107)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory předběžnému závěru o dumpingu působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat antidumpingová opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(108)
V případě uložení opatření se očekává, že dojde ke zmírnění poklesu cen a ztrát a že se prodejní ceny výrobního odvětví Unie začnou narovnávat, což povede k významnému zlepšení finanční situace výrobního odvětví Unie.
(109)
Pokud by na druhou stranu antidumpingová opatření uložena nebyla, s největší pravděpodobností by se situace výrobního odvětví Unie nadále zhoršovala. Při takovém vývoji by výrobní odvětví Unie mohlo přijít o další podíl na trhu, jelikož není schopno držet krok s tržními cenami určovanými dumpingovým dovozem z dotčených zemí. Pravděpodobným dopadem by bylo další nikoli nezbytné snižování nákladů a zavírání výrobních zařízení v Unii s následným značným úbytkem pracovních míst.
(110)
S přihlédnutím k výše uvedeným činitelům se vyvozuje předběžný závěr, že uložení antidumpingových opatření by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení
(111)
Jak je uvedeno výše, pouze dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, při tomto šetření plně spolupracovali a poskytli odpověď na dotazník. Pouze malá část obratu těchto dvou dovozců souvisela s dalším prodejem dotčeného výrobku. Proto je pravděpodobné, že dopad opatření bude minimální.
3. Zájem uživatelů
(112)
Čtyři uživatelé spolupracovali v tomto šetření tím, že předložili odpověď na dotazník. Žádný z nich nedováží předmětný výrobek z dotčených zemí a všichni uvedli, že dopad případných opatření nebude významný.
(113)
Vzhledem k tomu, že se nepřihlásil žádný uživatel dovážející z dotčených zemí a při neexistenci jakýchkoli informací, které by naznačovaly opak, lze vyvodit předběžný závěr, že dopad opatření na ziskovost uživatelských výrobních odvětví a hospodářskou situaci bude spíše omezený.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(114)
Lze vyvodit závěr, že uložení opatření na dumpingový dovoz dotčeného výrobku z Ruska a Turecka umožní výrobnímu odvětví Unie podle očekávání zlepšit jeho situaci skrze vyšší objem prodeje, prodejní ceny a zisky. Ačkoliv se mohou objevit určité nepříznivé dopady v podobě vyšších nákladů pro některé dovozce, budou pravděpodobně omezené.
(115)
Dva spolupracující turečtí vývozci uvedli, že uložení opatření proti malé vyvážející zemi, jako je Turecko, by celý trh Unie prakticky ponechalo několika málo výrobcům, s výsledným negativním dopadem na konkurenční prostředí.
(116)
V této souvislosti je třeba uvést, že platí, že antidumpingové clo nemá být omezujícím prostředkem a bránit obchodním tokům ze zemí, které jsou předmětem šetření. Opatření mají zajistit narovnání podmínek pro různé účastníky na trhu. Zároveň je třeba poznamenat, že na trhu Unie je přítomno více než 20 evropských výrobců a dovoz z dalších třetích zemí je značný. Proto se jakékoli výhrady týkající se konkurenčního prostředí na trhu Unie nezdají být odůvodněné.
(117)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že neexistují žádné přesvědčivé důvody proti uložení prozatímních opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka.
G. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(118)
S ohledem na závěry, k nimž se dospělo v souvislosti s dumpingem, újmou, příčinnou souvislostí a zájmem Unie, je třeba uložit prozatímní opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka, aby se zabránilo další újmě způsobované výrobnímu odvětví Unie dumpingovým dovozem.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(119)
Prozatímní opatření na dovoz pocházející z dotčených zemí by měla být uložena ve výši dostatečné k odstranění dumpingu, aniž by přitom přesahovala výši újmy, která je výrobnímu odvětví Unie působena dumpingovým dovozem. Při výpočtu výše cla nezbytného pro odstranění účinků dumpingu působícího újmu se má za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout celkově zisku před zdaněním, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez přítomnosti dumpingového dovozu.
(120)
Vzhledem k tomu, že zjištěná rozpětí cenového podbízení jsou ve všech případech vyšší než příslušná dumpingová rozpětí a že výrobní odvětví Unie utrpělo v období šetření ztráty, byla by jakákoli vypočtená úroveň pro odstranění újmy sama o sobě vždy ještě vyšší. Proto se mělo za to, že podrobný výpočet výše újmy není nutný.
2. Prozatímní opatření
(121)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení se usuzuje, že by mělo být uloženo prozatímní antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka, a to ve výši odpovídající nižší ze zjištěných hodnot dumpingového rozpětí a úrovně pro odstranění újmy, podle pravidla nižšího cla, jímž je ve všech případech zjištěné dumpingové rozpětí.
(122)
S ohledem na to, že žádný z ruských vyvážejících výrobců nespolupracoval, bylo pro Rusko vypočteno celostátní dumpingové rozpětí, jak bylo vysvětleno výše v 21. až 31. bodě odůvodnění.
(123)
Na základě skutečnosti, že v případě Turecka byla úroveň spolupráce posouzena jako poměrně nízká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí založeno na přiměřené metodě vedoucí ke stanovení rozpětí, které je vyšší než nejvyšší individuální dumpingové rozpětí tří spolupracujících společností, jak je vysvětleno ve 49. bodě odůvodnění výše.
(124)
Na základě výše uvedených skutečností navrhované celní sazby činí:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
Rusko
Všechny společnosti
23,8 %
Turecko
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
(125)
Individuální sazby antidumpingového cla, stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení, byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z dotčených zemí a vyrobených uvedenými společnostmi, tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, jejíž název a adresa nejsou konkrétně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
(126)
Všechny žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být zaslány Komisi (4) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činností společnosti, které se týkají výroby, domácích prodejů a prodejů na vývoz a které souvisejí např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(127)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla pro všechny ostatní společnosti vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří během období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
H. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(128)
V zájmu řádného úředního postupu je nutno stanovit období, během kterého mohou zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Je třeba rovněž uvést, že zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a za účelem uložení případného konečného cla mohou být znovu posouzena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz potrubních tvarovek (jiných než litých tvarovek, přírub a závitových tvarovek) ze železa nebo oceli (kromě korozivzdorné oceli) s největším vnějším průměrem nejvýše 609,6 mm, druhu používaného pro svařování natupo nebo jiné účely, v současnosti kódů KN ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 a ex 7307 99 80 (kódy TARIC 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 a 7307998098), pocházejících z Ruska a Turecka.
2. Sazba prozatímního antidumpingového cla, která se vztahuje na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi činí:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
Doplňkový kód TARIC
Rusko
Všechny společnosti
23,8 %
-
Turecko
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul
12,1 %
B297
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
B999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se zúčastněné strany mohou vyjádřit k uplatňování tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. července 2012.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 699/2012
av den 30 juli 2012
om införande av en preliminär antidumpningstull på import av vissa rördelar av järn eller stål med ursprung i Ryssland och Turkiet
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 7,
efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A. FÖRFARANDE
1. Inledande
(1)
Den 1 november 2011 meddelade Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) genom ett tillkännagivande i Europeiska unionens officiella tidning (2) (nedan kallat tillkännagivandet om inledande) att den inledde ett antidumpningsförfarande beträffande import av vissa rördelar av järn eller stål med ursprung i Ryssland och Turkiet (nedan kallade de berörda länderna).
(2)
Förfarandet inleddes som en följd av ett klagomål som ingavs den 20 september 2011 av Defence Committee of the Steel Butt-Welding Fittings Industry of the European Union (nedan kallad klagandena) såsom företrädare för tillverkare som svarar för en betydande del, i detta fall över 40 %, av unionens sammanlagda tillverkning av vissa rördelar av järn eller stål. Klagomålet innehöll prima facie-bevisning för dumpning av produkten i fråga och för att detta vållat väsentlig skada, och bevisningen ansågs också tillräcklig för att motivera inledandet av ett förfarande.
2. Parter som berörs av förfarandet
(3)
Kommissionen underrättade officiellt klagandena, andra kända tillverkare i unionen, de kända exporterande tillverkarna, företrädarna för de berörda länderna samt kända importörer och användare om inledandet av förfarandet. Berörda parter gavs tillfälle att inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda.
(4)
Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle att bli hörda.
a) Stickprovsförfarande avseende unionstillverkare
(5)
Eftersom antalet unionstillverkare föreföll vara stort angavs i tillkännagivandet om inledande att ett stickprovsförfarande skulle tillämpas för fastställandet av skada i enlighet med artikel 17 i grundförordningen.
(6)
I tillkännagivandet om inledande meddelade kommissionen att den preliminärt hade valt ut ett stickprov av unionstillverkare. Stickprovet bestod av tre företag bland de 22 unionstillverkare som kommissionen visste tillverkade en likadan produkt innan undersökningen inleddes.
(7)
Urvalet gjordes på grundval av den försäljnings- och produktionsvolym som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. De utvalda unionstillverkarna är baserade i fyra medlemsstater och står för 48 % av alla unionstillverkares sammanlagda försäljning i unionen och utgör 64 % av de tillverkare som gav sig till känna. Ingen berörd part motsatte sig det föreslagna stickprovet.
b) Stickprovsförfarande avseende icke-närstående importörer
(8)
Eftersom ett stort antal icke-närstående importörer kunde beröras angavs det i tillkännagivandet om inledande att kommissionen kunde komma att tillämpa ett stickprovsförfarande enligt artikel 17 i grundförordningen. För att kommissionen skulle kunna besluta om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och, om så var fallet, göra ett urval, ombads alla importörer att ge sig till känna för kommissionen och att lämna vissa i tillkännagivandet om inledande specificerade uppgifter om sin verksamhet under undersökningsperioden (1 oktober 2010-30 september 2011) med avseende på den berörda produkten.
(9)
Av de 38 icke-närstående importörer som kommissionen kontaktade svarade endast fem företag på stickprovsfrågorna inom tidsfristen. Ett företag visade sig vara en användare snarare än en importör. Det ansågs därför att inget stickprovsförfarande var nödvändigt, och frågeformulär sändes till alla fyra importörer som gav sig till känna. Slutligen besvarade endast två importörer frågeformuläret och samarbetade fullt ut i undersökningen.
c) Stickprovsförfarande avseende exporterande tillverkare
(10)
Eftersom det föreföll finnas ett stort antal exporterande tillverkare förutsågs i tillkännagivandet om inledande ett stickprovsförfarande för fastställande av dumpning enligt artikel 17 i grundförordningen. För att kommissionen skulle kunna besluta om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och, om så var fallet, göra ett urval, ombads alla exporterande tillverkare att ge sig till känna för kommissionen och att lämna vissa i tillkännagivandet om inledande specificerade uppgifter om sin verksamhet under undersökningsperioden (1 oktober 2010-30 september 2011) med avseende på den berörda produkten. Samråd skedde också med myndigheterna i de berörda länderna.
(11)
När det gäller Ryssland samarbetade inga exporterande tillverkare i undersökningen. När det gäller turkiska exporterande tillverkare gav sig tre företag till känna. Därför beslutade kommissionen att ett stickprovsförfarande inte var nödvändigt när det gäller Turkiet. De tre samarbetsvilliga turkiska företagen stod för majoriteten av den turkiska exporten till unionen under undersökningsperioden.
d) Svar på frågeformuläret och kontroller
(12)
För att utföra sin analys skickade kommissionen frågeformulär till alla de tre samarbetsvilliga turkiska exporterande tillverkarna, till de utvalda unionstillverkarna samt de samarbetsvilliga icke-närstående importörerna och användarna.
(13)
Svar på frågeformuläret inkom från alla de tre samarbetsvilliga turkiska exporterande tillverkarna, från alla utvalda unionstillverkare samt från två icke-närstående importörer i unionen och fyra användare.
(14)
Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den bedömde vara nödvändiga för ett preliminärt fastställande av dumpning, därav vållad skada och unionens intresse. Kontrollbesök gjordes på plats hos följande företag:
Exporterande tillverkare i Turkiet
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul, Turkiet
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul, Turkiet
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul, Turkiet
Unionstillverkare
-
ERNE Fittings, Schlinz, Österrike
-
Virgilio CENA & Figli S.p.A., Brescia, Italien
3. Undersökningsperioden
(15)
Undersökningen av dumpning och skada omfattade perioden från och med den 1 oktober 2010 till och med den 30 september 2011 (nedan kallad undersökningsperioden). Undersökningen av tendenser som var av betydelse för bedömningen av skada omfattade perioden från och med 2008 till och med undersökningsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
4. Gällande åtgärder beträffande andra tredjeländer
(16)
Antidumpningsåtgärder är i kraft beträffande vissa rördelar av järn eller stål med ursprung i Malaysia, Kina, Sydkorea och Thailand, och efter kringgående också med ursprung i Kina men avsända från Indonesien, Sri Lanka, Filippinerna och Taiwan (med vissa undantag) (3). De länder som nämns i föregående mening kallas nedan länder som omfattas av antidumpningsåtgärder.
B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
1. Berörd produkt
(17)
Den berörda produkten är rördelar (med undantag av gjutna rördelar, flänsar samt rördelar avsedda för gängning) av järn eller stål (med undantag av rostfritt stål) med en yttre diameter av högst 609,6 mm av det slag som används för stumsvetsning eller andra ändamål och som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 och ex 7307 99 80 (nedan kallade de berörda produkterna).
(18)
I produktionsprocessen används sömlösa eller svetsade stålrör för att tillverka knärör, förminskningsapparater och T-stycken, medan stålplåt normalt används som råvara för att tillverka kapsyler. Knärör och förminskningsapparater görs genom kapning och formning, bockning eller minskning. T-stycken görs med hjälp av vattentryck och kapsyler genom formning av stålplåt. Detta följs normalt av fasning och stålsandsblästring före paketeringen. I vissa fall galvaniseras produkten dessutom. Alla produkttyper har samma grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper och samma grundläggande användningsområden.
(19)
Rördelar används i den petrokemiska industrin och byggindustrin, för energiproduktion, fartygskonstruktion och vid industrianläggningar. De används för att koppla rör till varandra i alla ovannämnda tillämpningar.
2. Likadan produkt
(20)
Den berörda produkten och vissa rördelar av järn eller stål som såldes på den inhemska marknaden i de berörda länderna samt vissa rördelar av järn eller stål som såldes i unionen av unionsindustrin konstaterades ha samma grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper och samma grundläggande användningsområden. De anses därför preliminärt vara likadana produkter i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen.
C. DUMPNING
1. Ryssland
(21)
Som anges i skäl 11 var ingen rysk exporterande tillverkare samarbetsvillig i denna undersökning. I enlighet med artikel 18 i grundförordningen gjordes därför dumpningsberäkningarna för Ryssland på grundval av tillgängliga uppgifter, enligt vad som förklaras nedan.
1.1 Normalvärde
(22)
Eftersom ingen rysk exporterande tillverkare samarbetade beräknades normalvärdet för Ryssland på grundval av tillgängliga uppgifter.
(23)
Det bör erinras om att klagomålet innehöll prima facie-bevisning för dumpning av importen av den berörda produkten från Ryssland. Eftersom mer detaljerade uppgifter saknades grundades den beräkning som ledde till denna bevisning på ett konstruerat normalvärde för Ryssland. För att fastställa ett mer exakt normalvärde beslutade kommissionen preliminärt att normalvärdet för Ryssland ändå skulle konstrueras på grundval av de uppgifter som lämnats under undersökningen av de exporterande turkiska tillverkare som använder ryska sömlösa stålrör som insatsvara för tillverkning av den berörda produkten. Kostnaden för råvaran utgör faktiskt med stor marginal merparten av de totala tillverkningskostnaderna för den berörda produkten. Därför ansågs denna metod vara den rimligaste för att fastställa normalvärdet för Ryssland på grundval av tillgängliga uppgifter.
(24)
Normalvärdet för Ryssland beräknades därför genom att det vägda genomsnittliga normalvärdet fastställdes för de samarbetsvilliga turkiska exporterande tillverkare som köper en del av sina råvaror från Ryssland.
(25)
Det är viktigt att notera att normalvärdet fastställdes för den produkttyp som svarar för de största volymerna av importen (knärör), och inte för alla typer av den berörda produkten, för att möjliggöra en representativ jämförelse med exportpriset (se följande skäl).
1.2 Exportpris
(26)
Eftersom mer detaljerade prisuppgifter saknades fastställdes exportpriset för import av den berörda produkten med ursprung i Ryssland på grundval av importuppgifter från Eurostat. Med tanke på den stora variationen i den produktmix som deklareras enligt vissa KN-nummer fastställdes exportpriset med hjälp av uppgifter från Eurostat enbart för den produkttyp som står för de största importvolymerna (knärör), vilket sammantaget anses vara representativt för den berörda produkten. Exportpriset grundades således på KN-nummer 7307 93 11.
(27)
Ovanstående uppgifter från Eurostat måste justeras mot bakgrund av att vissa importtransaktioner från Ryssland till Bulgarien, Estland och Litauen innehöll felaktiga deklarationer, vilket sannolikt beror på felklassificeringar av produkter. Dessa transaktioner identifierades med hjälp av den importstatistik som gjorts tillgänglig i databasen i enlighet med artikel 14.6 i grundförordningen och togs bort från beräkningen av exportpriset för att undvika att ett snedvridet exportpris användes vid beräkningen av dumpning.
1.3 Jämförelse
(28)
Dumpningsmarginalen fastställdes genom en jämförelse mellan exportpriset fritt fabrik enligt uppgifter från Eurostat och normalvärdet för Ryssland fastställt enligt ovan.
(29)
För att fastställa exportpriset fritt fabrik justerades exportpriset cif baserat på uppgifterna från Eurostat (och korrigerades för att undvika den snedvridning som beskrivs ovan) med transportkostnaden. För detta ändamål användes transportkostnaden såsom den beräknades i klagomålet eftersom detta ansågs vara en rimlig uppskattning.
1.4. Dumpningsmarginal
(30)
Den landsomfattande dumpningsmarginalen uttrycktes i procent av priset cif vid unionens gräns, före tull.
(31)
På grundval av ovanstående uppgår den preliminära landsomfattande dumpningsmarginalen, uttryckt i procent av priset cif vid unionens gräns, före tull, till följande:
Företag
Preliminär dumpningsmarginal
Alla företag
23,8 %
2. Turkiet
2.1 Normalvärde
(32)
I enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen fastställde kommissionen först för var och en av de tre samarbetsvilliga exporterande tillverkarna huruvida dess sammanlagda försäljning på hemmamarknaden av den likadana produkten var representativ, dvs. om den totala volymen av denna försäljning utgjorde minst 5 % av dess totala försäljning av den berörda produkten på export till unionen. Undersökningen visade att den inhemska försäljningen av den likadana produkten var representativ för alla samarbetsvilliga exporterande tillverkare.
(33)
Kommissionen fastställde därefter vilka produkttyper de företag som sammantaget hade en inhemsk representativ försäljning sålde på den inhemska marknaden och som var identiska eller direkt jämförbara med de produkttyper som såldes på export till unionen.
(34)
För varje typ av den likadana produkt som de exporterande tillverkarna sålde på hemmamarknaden och som konstaterades vara jämförbar med den typ av den berörda produkten som såldes på export till unionen fastställdes det huruvida försäljningen på hemmamarknaden var tillräckligt representativ i enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen. Den inhemska försäljningen av en viss produkttyp ansågs vara tillräckligt representativ när den inhemska försäljningsvolymen av den produkttypen till oberoende kunder under undersökningsperioden uppgick till minst 5 % av den totala volym av den jämförbara produkttyp som såldes på export till unionen. Undersökningen visade att vart och ett av de tre företagen hade en representativ inhemsk försäljning för de flesta av produkttyperna.
(35)
Kommissionen undersökte därefter om försäljningen på hemmamarknaden av varje typ av den berörda produkten som såldes i representativa kvantiteter kunde anses ha sålts vid normal handel i enlighet med artikel 2.4 i grundförordningen. Detta gjordes genom att man för varje produkttyp fastställde andelen lönsam försäljning till oberoende kunder på hemmamarknaden under undersökningsperioden.
(36)
Om försäljningsvolymen för en produkttyp som såldes till ett nettopris motsvarande minst den beräknade tillverkningskostnaden stod för mer än 80 % av den totala försäljningsvolymen för den typen och om det vägda genomsnittliga försäljningspriset var lika med eller högre än kostnaden per enhet, beräknades normalvärdet för varje produkttyp som det vägda genomsnittet av alla inhemska försäljningspriser för produkttypen i fråga.
(37)
Om volymen av den lönsamma försäljningen av en produkttyp utgjorde högst 80 % av den sammanlagda försäljningsvolymen för den produkttypen eller om det vägda genomsnittliga priset för den typen var lägre än kostnaden per enhet, grundades normalvärdet på det faktiska priset vid inhemsk försäljning, vilket beräknades som det vägda genomsnittliga priset på enbart den lönsamma inhemska försäljningen av produkttypen i fråga.
(38)
Undersökningen visade att den lönsamma försäljningen av vissa jämförbara produkttyper stod för mer än 80 % av den sammanlagda inhemska försäljningen, och för denna försäljning användes därför all inhemsk försäljning vid beräkningen av det genomsnittliga priset för normalvärdet. För övriga produkttyper som också ansågs säljas vid normal handel användes enbart den lönsamma försäljningen.
(39)
När alla produkttyperna såldes med förlust ansågs det att de inte såldes vid normal handel. Ett normalvärde måste konstrueras dels för försäljningen av produkttyper som inte såldes vid normal handel, dels för produkttyper som inte såldes i representativa mängder på hemmamarknaden. Alla de tre undersökta företagen sålde sådana produkttyper på export till unionen, om än i begränsade mängder.
(40)
För att konstruera normalvärdet enligt artikel 2.6 i grundförordningen adderades de berörda samarbetsvilliga exporterande tillverkarnas försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt den vägda genomsnittliga vinsten för den inhemska försäljningen av den likadana produkten vid normal handel under undersökningsperioden med dessa tillverkares egna genomsnittliga tillverkningskostnad under undersökningsperioden. För produkttyper som såldes i kvantiteter som inte var representativa på den inhemska marknaden jämfördes den vägda genomsnittliga vinsten samt försäljnings- och administrationskostnader och andra kostnader vid normal handel för denna icke representativa försäljning för att konstruera normalvärdet.
2.2 Exportpris
(41)
I samtliga fall exporterades den berörda produkten till oberoende kunder i unionen, och exportpriset fastställdes därför i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen, dvs. på grundval av de exportpriser som faktiskt betalades eller skulle betalas.
(42)
Ett av de tre samarbetsvilliga turkiska företagen hade en mycket begränsad exportförsäljning till unionen under undersökningsperioden. Företaget hävdade att det skulle vilja exportera mer till unionen men inte kunde erbjuda importörerna tillräckligt låga priser och begärde att detta faktum skulle beaktas i vår analys.
(43)
När det gäller dumpningsberäkningen för detta företag måste denna dock baseras på dess begränsade försäljning. Även om företagets försäljning till unionen var begränsad kan den inte förbises och kan vara den enda grundvalen för att beräkna en individuell dumpningsmarginal för detta företag. Under alla omständigheter kan företagets oförmåga att sälja mer på grund av sina påstått höga priser inte betraktas som en faktor som påverkar dumpningsberäkningen för detta företag.
2.3 Jämförelse
(44)
Normalvärdet och exportpriserna jämfördes fritt fabrik. För att garantera en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset togs vederbörlig hänsyn till olikheter som påverkade priserna och prisernas jämförbarhet genom en justering i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen. Lämpliga justeringar gjordes i samtliga fall där dessa konstaterades vara skäliga och korrekta och kunde styrkas. I synnerhet beviljades en justering för frakt- och försäkringskostnader inklusive frakt i det exporterande landet, rabatter, provisioner, kreditkostnader samt bankavgifter.
2.4 Dumpningsmarginaler
(45)
De preliminära dumpningsmarginalerna uttrycktes i procent av priset cif vid unionens gräns, före tull.
a) Dumpningsmarginal för de undersökta företagen
(46)
I enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen fastställdes den individuella dumpningsmarginalen för en av de tre samarbetsvilliga exporterande tillverkarna på grundval av en jämförelse mellan ett vägt genomsnittligt normalvärde och företagets vägda genomsnittliga exportpris för den berörda produkten till unionen.
(47)
För de två andra samarbetsvilliga turkiska tillverkarna visade dock dumpningsberäkningarna att företagen genomförde riktad dumpning såväl under en bestämd tidsperiod som för vissa kunder och regioner. Det fanns faktiskt ett klart mönster för deras exportpriser, som skilde sig väsentligt mellan olika inköpare, regioner och tidsperioder. Dumpningsberäkningen på grundval av jämförelsen mellan ett vägt genomsnittligt normalvärde och ett vägt genomsnittligt exportpris avspeglade vidare inte till fullo den dumpningsgrad som de två berörda tillverkarna tillämpade.
(48)
För att återspegla det fulla beloppet på den dumpning som tillämpades av de båda berörda företagen jämfördes därför, i enlighet med artikel 2.11 i grundförordningen, det normalvärde som fastställts på grundval av ett vägt genomsnitt i deras fall med priserna på alla enskilda exporttransaktioner till unionen.
b) Dumpningsmarginal för icke-samarbetsvilliga företag
(49)
För alla icke samarbetsvilliga turkiska exporterande tillverkare fastställdes en övrig dumpningsmarginal. Eftersom samarbetsviljan ansågs vara relativt låg (exportvolymen för de tre samarbetsvilliga turkiska företagen uppgick till mindre än 80 % av den totala turkiska exporten till unionen under undersökningsperioden), fastställdes den övriga dumpningsmarginalen på grundval av en rimlig metod som leder till en dumpningsmarginal som är högre än den högsta bland de individuella marginalerna för de tre samarbetsvilliga företagen. Denna marginal fastställdes på grundval av försäljningen av de representativa produkttyper som tillverkas av den samarbetsvilliga turkiska tillverkare som har den största dumpningsmarginalen av de tre samarbetsvilliga företagen.
(50)
På grundval av ovanstående uppgår de preliminära dumpningsmarginalerna, uttryckta i procent av priset cif vid unionens gräns, före tull, till följande:
Företag
Preliminär dumpningsmarginal
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Övriga företag
16,7 %
D. SKADA
1. Unionstillverkning och unionsindustrin
(51)
Under undersökningsperioden tillverkades den likadana produkten av 22 tillverkare i unionen. Alla 22 unionstillverkare utgör unionsindustrin i den mening som avses i artiklarna 4.1 och 5.4 i grundförordningen och kallas därför nedan unionsindustrin.
(52)
Såsom anges i skäl 7 svarade de tre utvalda unionstillverkarna för cirka 50 % av unionens sammanlagda försäljning av den likadana produkten.
2. Förbrukningen i unionen
(53)
Förbrukningen i unionen fastställdes på grundval av unionsindustrins försäljningsvolym på unionsmarknaden med hjälp av uppgifter i de besvarade frågeformulären från de företag som ingick i urvalet, uppskattningar som gjorts i klagomålet för de återstående tillverkarna i unionen och uppgifter från Eurostat om importvolymer.
(54)
Förbrukningen i unionen minskade betydligt (med 40 %) mellan 2008 och undersökningsperioden. Den minskade med 44 % under 2009, låg kvar på samma nivå under 2010 och ökade något (med 4 procentenheter) under undersökningsperioden.
Tabell 1
Förbrukning i unionen
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (ton)
98 197
55 172
54 878
58 706
Index (2008 = 100)
100
56
56
60
3. Import från de berörda länderna
3.1 Sammantagen bedömning av den berörda importens verkningar
(55)
Kommissionen undersökte om importen av den berörda produkten med ursprung i Ryssland och Turkiet skulle bedömas sammantaget i enlighet med artikel 3.4 i grundförordningen.
(56)
För de båda berörda länderna visade undersökningen att dumpningsmarginalerna var högre än den miniminivå som anges i artikel 9.3 i grundförordningen och att importvolymen av den dumpade importen från dessa två länder inte var försumbar i den mening som avses i artikel 5.7 i grundförordningen.
(57)
När det gäller villkoren för konkurrens mellan importen från Ryssland och Turkiet och den likadana produkten visade undersökningen att tillverkarna från dessa länder utnyttjar samma försäljningskanaler och säljer till liknande kundkategorier. Undersökningen visade dessutom att importen från båda dessa länder hade ökat i fråga om marknadsandelar under skadeundersökningsperioden.
(58)
Två samarbetsvilliga turkiska exportörer hävdade att ackumulering av import från Ryssland och Turkiet inte är lämplig i detta fall, eftersom importen från dessa länder uppvisar olika trender i fråga om volym och priser.
(59)
I detta avseende noteras att undersökningen visade att importen från Turkiet är relativt stabil i fråga om volymer, medan importen från Ryssland ökar. Men med tanke på den minskade efterfrågan under skadeundersökningsperioden ökar marknadsandelarna för importen från båda länderna. Samtidigt förefaller deras prissättning inte vara väsentligt annorlunda, åtminstone inte under tiden mellan 2009 och undersökningsperioden (det höga genomsnittliga priset på rysk import under 2008 kan bero på felaktig rapportering), med ryska genomsnittliga priser något lägre men mycket nära de turkiska genomsnittliga priserna.
(60)
Mot bakgrund av ovanstående anses det preliminärt att samtliga kriterier i artikel 3.4 i grundförordningen är uppfyllda och att importen från Ryssland och Turkiet bör bedömas sammantaget.
3.2 Den dumpade importens omfattning
(61)
Volymen dumpad import av den berörda produkten från de berörda länderna till unionsmarknaden ökade med 46 % under skadeundersökningsperioden. Närmare bestämt minskade importen med 31 % under 2009, precis innan en kraftig ökning med 89 procentenheter skedde under 2010, följt av en liten minskning med ca 12 procentenheter under undersökningsperioden. Volymen dumpad import under undersökningsperioden uppgick till 2 935 ton.
Tabell 2
Dumpad import från de berörda länderna
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (ton)
2 009
1 392
3 174
2 935
Index (2008 = 100)
100
69
158
146
Marknadsandel
2 %
3 %
6 %
5 %
Källa: Eurostat.
3.3 Marknadsandel för den dumpade importen
(62)
Marknadsandelen för den dumpade importen från de berörda länderna mer än fördubblades under skadeundersökningsperioden, och ökade från 2 % till 5 %.
3.4 Priser
a) Prisutveckling
(63)
Tabellen nedan visar det genomsnittliga priset på den dumpade importen från de berörda länderna, vid unionens gräns, före tull, enligt uppgifter från Eurostat. Under skadeundersökningsperioden låg det genomsnittliga priset på import från de berörda länderna i allmänhet stabilt på 1 961 euro per ton, med undantag av 2010, då det sjönk med ca 150 euro.
Tabell 3
Genomsnittliga priser på den dumpade importen
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Genomsnittliga försäljningspriser per ton
1 961
1 936
1 788
1 961
Index (2008 = 100)
100
99
91
100
Källa: Eurostat.
b) Prisunderskridande
(64)
En jämförelse per produkttyp gjordes mellan de samarbetsvilliga exporterande turkiska tillverkarnas försäljningspriser och de utvalda unionstillverkarnas försäljningspriser i unionen. Eftersom de ryska exportörerna inte samarbetade i undersökningen beräknades prisunderskridandet med hjälp av genomsnittliga priser cif som redovisas av Eurostat och unionstillverkarnas genomsnittliga försäljningspriser i unionen. Vid behov gjordes justeringar för båda de berörda länderna för att ta hänsyn till handelns omfattning och kostnader efter import, inklusive tullsatsen i fråga om Ryssland.
(65)
Jämförelsen visade att priset på den dumpade produkten med ursprung i de berörda länderna som såldes i unionen under undersökningsperioden underskred unionsindustrins priser med upp till ca 30 %.
4. Unionsindustrins situation
(66)
I enlighet med artikel 3.5 i grundförordningen omfattade undersökningen av den dumpade importens inverkan på unionsindustrin en bedömning av alla ekonomiska omständigheter och förhållanden som var av betydelse för unionsindustrins tillstånd under skadeundersökningsperioden.
(67)
Såsom förklaras ovan tillämpade kommissionen ett stickprovsförfarande avseende unionstillverkare. Vid skadeanalysen fastställdes skadeindikatorerna på följande två nivåer:
-
De makroekonomiska aspekterna (produktion, kapacitet, försäljningsvolym, marknadsandel, tillväxt, sysselsättning, produktivitet, priser samt dumpningsmarginalernas storlek och återhämtning från verkningarna av tidigare dumpning) bedömdes för hela unionstillverkningen på grundval av de uppgifter som inhämtats från de samarbetsvilliga tillverkarna samt en uppskattning baserad på uppgifter i klagomålet för övriga unionstillverkare.
-
De mikroekonomiska aspekterna (lager, löner, lönsamhet, räntabilitet, kassaflöde, kapitalanskaffningsförmåga och investeringar) analyserades för de unionstillverkare som ingick i urvalet och på grundval av uppgifter från dem.
4.1 Makroekonomiska aspekter
a) Produktion
(68)
Produktionen i unionen minskade med 44 % mellan 2008 och undersökningsperioden. Den minskade med 47 % under 2009 och med ytterligare 2 procentenheter under 2010, och ökade därefter något (med 5 procentenheter) under undersökningsperioden, då den uppgick till 53 653 ton.
Tabell 4
Produktion
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (ton)
95 079
49 917
48 017
53 653
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Källa: Svar på frågeformulär samt klagomålet.
b) Produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
(69)
Unionstillverkarnas produktionskapacitet låg stabilt på 179 912 ton under hela skadeundersökningsperioden.
Tabell 5
Produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (ton)
179 912
179 912
179 912
179 912
Index (2008 = 100)
100
100
100
100
Utnyttjandegrad
53 %
28 %
27 %
30 %
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Källa: Svar på frågeformulär samt klagomålet.
(70)
Kapacitetsutnyttjandet var 53 % under 2008, minskade till 28 % under 2009, till 27 % under 2010 och ökade något under undersökningsperioden till 30 %. Utvecklingen av kapacitetsutnyttjandet avspeglar tydligt produktionsutvecklingen, eftersom kapaciteten förblev stabil.
c) Försäljningsvolym
(71)
Unionstillverkarnas försäljningsvolym till icke-närstående kunder på unionsmarknaden minskade med 38 % under skadeundersökningsperioden. Försäljningen minskade med 45 % under 2009, låg kvar på samma nivå 2010 och ökade blygsamt med 7 procentenheter under undersökningsperioden. Under undersökningsperioden uppgick försäljningen i unionen till 42 379 ton.
Tabell 6
Försäljning i unionen
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (ton)
68 870
37 649
37 890
42 379
Index (2008 = 100)
100
55
55
62
Källa: Svar på frågeformulär samt klagomålet.
d) Marknadsandel
(72)
Unionstillverkarnas marknadsandel låg på en relativt stabil nivå under skadeundersökningsperioden och ökade till och med till 72 % under undersökningsperioden. Den ökade marknadsandelen berodde på att unionstillverkarnas försäljningsvolym minskade något mindre än förbrukningen under perioden.
Tabell 7
Unionstillverkarnas marknadsandel
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Marknadsandel
70 %
68 %
69 %
72 %
Index (2008 = 100)
100
97
98
103
Källa: Svar på frågeformuläret, klagomålet och Eurostat.
e) Tillväxt
(73)
Eftersom förbrukningen minskade med 40 % mellan 2008 och undersökningsperioden, dras slutsatsen att unionstillverkarna inte kunde dra nytta av någon tillväxt på marknaden.
f) Sysselsättning
(74)
Sysselsättningsnivån hos unionstillverkarna minskade med 18 % mellan 2008 och undersökningsperioden. Antalet anställda minskade kraftigt från 982 under 2008 till 824 under 2009 (motsvarande 16 %) och låg kvar i närheten av denna nivå under 2010 för att sedan minska ytterligare till 801 under undersökningsperioden.
Tabell 8
Sysselsättning
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (personer)
982
824
833
801
Index (2008 = 100)
100
84
85
82
Källa: Svar på frågeformulär samt klagomålet.
g) Produktivitet
(75)
Produktiviteten hos unionstillverkarnas anställda, mätt som produktion (i ton) per anställd och år, minskade med 31 % under skadeundersökningsperioden. Denna nedgång speglar det faktum att produktionen minskade snabbare än sysselsättningen.
Tabell 9
Produktivitet
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (ton per anställd)
194
121
115
134
Index (2008 = 100)
100
63
60
69
Källa: Svar på frågeformulär samt klagomålet.
h) Försäljningspriser
(76)
Unionstillverkarnas årliga genomsnittliga försäljningspriser på unionsmarknaden till icke-närstående kunder minskade med över 10 % under skadeundersökningsperioden. De genomsnittliga priserna steg först med ca 12 % under 2009, föll därefter kraftigt med 23 procentenheter under 2010 och låg kvar på denna nivå under undersökningsperioden. Under undersökningsperioden uppgick unionstillverkarnas genomsnittliga pris till 3 096 euro per ton.
Tabell 10
Unionstillverkarnas genomsnittliga priser
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (euro/ton)
3 489
3 911
3 116
3 096
Index (2008 = 100)
100
112
89
89
Källa: Svar på frågeformulär samt klagomålet.
(77)
Såsom anges ovan underskred den dumpade importen från Ryssland och Turkiet unionsindustrins försäljningspriser.
i) Dumpningsmarginalens storlek och återhämtning från tidigare dumpning
(78)
Med tanke på volym, marknadsandel och priser på importen från Ryssland och Turkiet kan de faktiska dumpningsmarginalernas inverkan på unionsindustrin inte anses vara försumbar. Det är viktigt att komma ihåg det som anges i skäl 16, nämligen att antidumpningsåtgärder är i kraft mot åtta länder. Eftersom unionsindustrin tappade marknadsandelar och gjorde förluster under skadeundersökningsperioden kan ingen faktisk återhämtning från tidigare dumpning konstateras, och det anses därför att unionstillverkningen fortfarande är utsatt för de skadliga verkningarna av eventuell dumpad import på unionsmarknaden.
4.2 Mikroekonomiska aspekter
a) Lager
(79)
De utvalda unionstillverkarnas utgående lager minskade med 18 % mellan 2008 och undersökningsperioden. Lagren ökade måttligt (med 2 %) under 2009 och minskade därefter med 13 procentenheter under 2010 och med ytterligare 7 procentenheter under undersökningsperioden. Under undersökningsperioden uppgick de utgående lagren till 5 338 ton.
Tabell 11
Utgående lager
Urval
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (ton)
6 526
6 661
5 822
5 338
Index (2008 = 100)
100
102
89
82
Källa: Svar på frågeformulär.
b) Löner
(80)
De årliga arbetskraftskostnaderna minskade med 10 % mellan 2008 och undersökningsperioden. Arbetskostnaden minskade betydligt under 2009 med nästan 20 % (motsvarande den minskade sysselsättningen) och ökade därefter med 4 procentenheter under 2010 och med ytterligare 5 procentenheter under undersökningsperioden.
Tabell 12
Årliga arbetskraftskostnader
Urval
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (euro)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Index (2008 = 100)
100
81
85
90
Källa: Svar på frågeformulär.
c) Lönsamhet och räntabilitet
(81)
Under skadeundersökningsperioden minskade lönsamheten för de utvalda tillverkarnas försäljning av den likadana produkten på unionsmarknaden till icke-närstående kunder, uttryckt som en procentandel av nettoförsäljningen, från sunda vinster till betydande förluster. Vinsterna sjönk från 9,6 % under 2008 till - 1,2 % under 2009 och sjönk ytterligare under 2010 till - 7,8 %. Situationen förbättrades något under undersökningsperioden, då förlusterna uppgick till - 7,0 %.
Tabell 13
Lönsamhet och räntabilitet
Urval
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Lönsamhet av försäljning i unionen
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Index (2008 = 100)
100
-12
-81
-73
Räntabilitet
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Index (2008 = 100)
100
-7
-39
-44
Källa: Svar på frågeformulär.
(82)
Räntabiliteten, uttryckt som vinst i procent av investeringarnas bokförda nettovärde, följde i stort sett lönsamhetsutvecklingen.
d) Kassaflöde och kapitalanskaffningsförmåga
(83)
Nettokassaflödet från den löpande verksamheten var positivt och låg på 9,3 miljoner euro 2008. Det förbättrades blygsamt under 2009 till 9,8 miljoner euro, men sjönk 2010 och gick ned till endast 1,5 miljoner euro innan det nådde det negativa värdet - 4,6 miljoner euro under undersökningsperioden.
(84)
Det fanns inget som tydde på att unionsindustrin hade svårt att anskaffa kapital, i första hand tack vare att några av tillverkarna ingår i större koncerner.
Tabell 14
Kassaflöde
Urval
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (euro)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Index (2008 = 100)
100
106
16
-50
Källa: Svar på frågeformulär.
e) Investeringar
(85)
De utvalda företagens årliga investeringar i produktionen av den likadana produkten minskade stadigt under skadeundersökningsperioden. Den största nedgången var 2009, då investeringarna minskade med 32 %, som följdes av en minskning med 25 procentenheter 2010 och med ytterligare 8 procentenheter under undersökningsperioden. De totala årliga investeringarna sjönk från 8,3 miljoner euro under 2008 till 2,9 miljoner euro under undersökningsperioden.
Tabell 15
Nettoinvesteringar
Urval
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (euro)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Index (2008 = 100)
100
68
43
35
Källa: Svar på frågeformulär.
5. Slutsats om skada
(86)
Analysen av de makroekonomiska uppgifterna visar att unionstillverkarna minskade sin tillverkning och försäljning betydligt under skadeundersökningsperioden. Detta sammanföll med en minskad efterfrågan på unionsmarknaden, vilket är en liten ökning av unionsindustrins marknadsandel. Kapacitetsutnyttjandet minskade från den redan låga andelen på 53 % under 2008 till så lågt som 30 % under undersökningsperioden. Sysselsättningen minskade dessutom med 18 %.
(87)
Samtidigt visar de relevanta mikroekonomiska indikatorerna en tydlig försämring av den ekonomiska situationen för de unionstillverkare som ingick i urvalet. Utvecklingen av priserna, lönsamheten och räntabiliteten visar en mycket negativ bild, med en nedgång från en sund nivå 2008 till betydande förluster under undersökningsperioden. Även kassaflödet försämrades betydligt.
(88)
Mot denna bakgrund dras preliminärt slutsatsen att unionsindustrin har lidit väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.5 i grundförordningen.
E. ORSAKSSAMBAND
1. Inledning
(89)
I enlighet med artikel 3.6 och 3.7 i grundförordningen undersökte kommissionen om den dumpade importen har vållat unionsindustrin skada i en sådan utsträckning att den kan betecknas som väsentlig. Andra kända faktorer utöver den dumpade importen som samtidigt kunde ha vållat unionsindustrin skada granskades också för att säkerställa att den eventuella skada som dessa andra faktorer hade vållat inte tillskrevs den dumpade importen.
2. Verkningar av den dumpade importen
(90)
Mellan 2008 och undersökningsperioden ökade volymen av den dumpade importen av den berörda produkten med 46 % på en marknad som minskade med 40 %, vilket ledde till en ökning av den dumpade importens marknadsandel från 2 % till 5 %.
(91)
Ökningen av den dumpade importen av den berörda produkten från de berörda länderna under skadeundersökningsperioden sammanföll med en nedåtgående trend för alla skadeindikatorer för unionsindustrin, med undantag av marknadsandel. Unionsindustrin förlorade 38 % av sin försäljning i unionen och försäljningspriserna sjönk med 11 % på grund av det tryck på priserna som den dumpade lågprisimporten utövade på unionsmarknaden.
(92)
Det betydande prisunderskridandet hindrade unionsindustrin från att överföra de ökade produktionskostnaderna, vilket resulterade i en minskad och negativ lönsamhet under undersökningsperioden.
(93)
Mot denna bakgrund dras preliminärt slutsatsen att den dumpade lågprisimporten från Ryssland och Turkiet vållar unionsindustrin väsentlig skada.
3. Verkningar av andra faktorer
3.1 Import från andra tredjeländer
(94)
Under skadeundersökningsperioden förekom en betydande import från andra tredjeländer, däribland från länder som omfattas av antidumpningsåtgärder. Den totala marknadsandelen för importen från andra länder än Ryssland och Turkiet minskade mellan 2008 och undersökningsperioden från 28 % till 23 %.
(95)
I tabellen nedan visas utvecklingen av importvolymer, priser och marknadsandelar för länder som omfattas av antidumpningsåtgärder och andra tredjeländer, enligt uppgifter från Eurostat.
Tabell 16
Import från andra länder
Land
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Länder som omfattas av antidumpningsåtgärder
Volym (ton)
20 614
13 286
9 721
9 784
Marknadsandel (i %)
21
24
18
17
Genomsnittligt pris (euro)
1 639
1 749
1 468
1 563
Andra tredjeländer
Volym (ton)
6 705
2 844
4 093
3 608
Marknadsandel (i %)
7
5
7
6
Genomsnittligt pris (euro)
2 279
2 962
2 319
2 925
Sammanlagt för alla tredjeländer utom Ryssland och Turkiet
Volym (ton)
27 319
16 131
13 814
13 392
Marknadsandel (i %)
28
29
25
23
Genomsnittligt pris (euro)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Såsom framgår av tabellen ovan fortsatte importen från de åtta länder som omfattas av antidumpningsåtgärder till unionsmarknaden, men dess marknadsandel minskade från 21 % under 2008 till 17 % under undersökningsperioden. De genomsnittliga priserna på denna import ligger i allmänhet lägre än priserna på den dumpade importen från de berörda länderna. Ovanstående tabell med uppgifter från Eurostat visar förstås de genomsnittliga priserna cif före tull. Men även när hänsyn har tagits till antidumpningstullen är priserna på denna import fortfarande låga och jämförbara med priserna på den ryska och turkiska importen och mycket lägre än unionstillverkarnas genomsnittliga priser.
(97)
Det ska dock medges att den produkt som är föremål för undersökning omfattar många olika typer av produkter och att en jämförelse av de genomsnittliga priserna överlag kanske inte är en meningsfull skadeindikator. Samtidigt anses det att de gällande antidumpningsåtgärderna undanröjer de skadliga verkningarna av denna import.
(98)
Följaktligen, och eftersom marknadsandelen för importen från de länder som är föremål för åtgärder minskar, dras preliminärt slutsatsen att en eventuell negativ inverkan av denna lågprisimport inte bryter orsakssambandet mellan den dumpade importen från de berörda länderna och den skada som unionsindustrin lidit.
(99)
Marknadsandelen för importen från andra tredjeländer minskade något under skadeundersökningsperioden, från 7 % under 2008 till 6 % under undersökningsperioden. De genomsnittliga priserna för denna import är i allmänhet högre än priserna på den dumpade importen från de berörda länderna, men något lägre än unionstillverkarnas genomsnittliga priser.
(100)
Även om jämförelsen mellan de genomsnittliga priserna i allmänhet kanske inte kan betraktas som en meningsfull indikator på grund av de många olika produkttyperna, med tanke på den nedåtgående trenden för denna import, dras preliminärt slutsatsen att en eventuell negativ inverkan av importen från andra tredjeländer inte heller bryter orsakssambandet mellan den dumpade importen från de berörda länderna och den skada som unionsindustrin lidit.
3.2 Den krympande marknadens och den ekonomiska krisens inverkan
(101)
Den finansiella och ekonomiska krisen 2008/2009 är med all sannolikhet orsaken till den minskade förbrukningen av rördelar. Förbrukningen minskade med över 40 % mellan 2008 och 2009 och låg sedan kvar på denna låga nivå under resten av skadeundersökningsperioden (även om den ökade något under undersökningsperioden). Eftersom de fasta kostnaderna utgör upp till 40 % av tillverkningskostnaderna för unionstillverkarna medför den minskade efterfrågan, försäljningen och produktionen betydligt högre tillverkningskostnader per enhet. Detta har naturligtvis en betydande inverkan på unionsindustrins lönsamhet.
(102)
Produktionsnedgången kan visserligen ha påverkat unionsindustrins situation, särskilt under 2009 (när nedgången faktiskt inträffade), men man kan ändå rimligen förvänta sig att unionsindustrin i normalfallet skulle kunna höja sina priser åtminstone på medellång till lång sikt och föra över kostnadsökningen till påföljande år. Såsom framgår av de minskande priserna i unionen var dock detta inte fallet, och det anses att detta var omöjligt på grund av det kraftiga prisunderskridandet genom den dumpade importen.
(103)
Mot bakgrund av dessa omständigheter dras preliminärt slutsatsen att de eventuella negativa verkningarna av den minskade efterfrågan inte bryter orsakssambandet mellan den skada som unionsindustrin lidit och den dumpade importen från Ryssland och Turkiet.
4. Slutsats om orsakssamband
(104)
Sammanfattningsvis har den dumpade importen från Ryssland och Turkiet orsakat den väsentliga skada som unionsindustrin lidit.
(105)
Andra faktorer som kan ha vållat unionsindustrin skada har också analyserats. I detta avseende konstaterades det att importen från andra tredjeländer, bland annat från länder som omfattas av antidumpningsåtgärder, och effekterna av den minskade efterfrågan visserligen kan ha bidragit till skadan men inte bryter orsakssambandet.
(106)
På grundval av denna analys, i vilken verkningarna av alla kända faktorer som har betydelse för unionsindustrins situation vederbörligen har avgränsats och åtskilts från den dumpade importens skadevållande verkningar, dras preliminärt slutsatsen att den dumpade importen från de berörda länderna har vållat unionsindustrin väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.6 i grundförordningen.
F. UNIONENS INTRESSE
(107)
I enlighet med artikel 21 i grundförordningen undersökte kommissionen om det, trots den preliminära slutsatsen om skadevållande dumpning, fanns tvingande skäl att dra slutsatsen att det inte ligger i unionens intresse att införa åtgärder i detta särskilda fall. Analysen av unionens intresse grundades på en bedömning av alla berörda parters intressen, däribland unionsindustrin, importörerna och användarna av den berörda produkten.
1. Unionsindustrins intresse
(108)
Om åtgärder införs förväntas det att prisdepressionen och förlusterna kommer att mildras och att unionsindustrins försäljningspriser kommer att börja återhämta sig, vilket skulle medföra en betydande förbättring av unionsindustrins ekonomiska situation.
(109)
Om inga antidumpningsåtgärder införs skulle däremot unionsindustrins situation sannolikt fortsätta att försämras. I ett sådant scenario skulle unionsindustrin kunna tappa marknadsandelar eftersom den inte kan följa de marknadspriser som bestäms av den dumpade importen från de berörda länderna. Detta kommer sannolikt att leda till onödiga nedskärningar av kostnader och nedläggning av produktionsanläggningar i unionen med omfattande bortfall av arbetstillfällen som en följd.
(110)
Mot bakgrund av ovannämnda omständigheter dras preliminärt slutsatsen att införandet av antidumpningsåtgärder skulle ligga i unionsindustrins intresse.
2. Icke-närstående unionsimportörers intresse
(111)
Såsom anges ovan samarbetade bara två icke-närstående importörer fullt ut i den här undersökningen genom att svara på frågeformuläret. Bara en liten del av dessa två importörers omsättning rörde återförsäljning av den berörda produkten. Följaktligen kommer effekten av åtgärderna sannolikt att bli minimal.
3. Användarnas intresse
(112)
Fyra användare samarbetade i detta förfarande genom att besvara frågeformuläret. Ingen av dem importerar produkten i fråga från de berörda länderna och de har alla angett att verkningarna av eventuella åtgärder inte skulle vara meningsfulla.
(113)
Eftersom ingen användare som importerar från de berörda länderna gav sig till känna, och i avsaknad av uppgifter som tyder på motsatsen, dras preliminärt slutsatsen att åtgärdernas inverkan på användarindustrins lönsamhet och ekonomiska situation kommer att vara ganska begränsad.
4. Slutsats om unionens intresse
(114)
Det kan konstateras att införandet av åtgärder mot dumpad import av den berörda produkten från Ryssland och Turkiet förväntas ge unionsindustrin möjlighet att förbättra sin situation genom ökade försäljningsvolymer, högre priser och större vinster. Även om det kan uppkomma vissa negativa effekter i form av kostnadsökningar för vissa importörer, kommer dessa troligen att vara begränsade.
(115)
Två samarbetsvilliga turkiska exportörer hävdade att införandet av åtgärder mot ett litet exporterande land som Turkiet i praktiken skulle lämna hela unionsmarknaden i händerna på ett fåtal tillverkare, vilket skulle få till följd att konkurrensförhållandena påverkades negativt.
(116)
I detta avseende noteras det att en antidumpningstull som regel inte är avsedd att stänga ute och stoppa handelsflödena från de undersökta länderna. Åtgärderna syftar till att skapa lika konkurrensvillkor mellan olika marknadsaktörer. Samtidigt noteras det att det på unionsmarknaden finns fler än 20 europeiska tillverkare och att importen från andra tredjeländer är betydande. Det förefaller därför inte finnas någon anledning till eventuella förbehåll för konkurrensförhållandena på unionsmarknaden.
(117)
Mot bakgrund av ovanstående dras preliminärt slutsatsen att det inte finns några tvingande skäl som talar emot införandet av provisoriska åtgärder på import av den berörda produkten med ursprung i Ryssland och Turkiet.
G. PROVISORISKA ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER
(118)
Med hänsyn till de slutsatser som dragits om dumpning, skada, orsakssamband och unionens intresse bör provisoriska åtgärder införas på import av den berörda produkten med ursprung i Ryssland och Turkiet för att förhindra att dumpad import vållar unionsindustrin ytterligare skada.
1. Nivå för undanröjande av skada
(119)
De provisoriska åtgärderna mot import med ursprung i de berörda länderna bör införas på en nivå som är tillräcklig för att undanröja dumpning, utan att överskrida den skadenivå som den dumpade importen vållar unionsindustrin. Vid beräkningen av storleken på den tullsats som är nödvändig för att undanröja verkningarna av den skadevållande dumpningen, ansågs det att eventuella åtgärder borde göra det möjligt för unionsindustrin att täcka sina produktionskostnader och uppnå en vinst före skatt som rimligen skulle kunna uppnås under normala konkurrensförhållanden, dvs. om det inte förekom någon dumpad import.
(120)
Eftersom de fastställda underskridandemarginalerna i samtliga fall är högre än respektive dumpningsmarginaler och eftersom unionsindustrin lidit förluster under undersökningsperioden, skulle den beräknade nivån för undanröjande av skada i sig alltid vara ännu högre. Det ansågs följaktligen att ingen detaljerad beräkning av skadenivåerna behövdes.
2. Provisoriska åtgärder
(121)
Mot bakgrund av ovanstående och i enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen anser kommissionen att en preliminär antidumpningstull bör införas på import av den berörda produkten med ursprung i Ryssland och Turkiet på samma nivå som den lägsta konstaterade dumpnings- och skademarginalen, i enlighet med regeln om lägsta tull, vilken i samtliga fall är dumpningsmarginalen.
(122)
I avsaknad av samarbete från ryska exporterande tillverkare beräknades en landsomfattande dumpningsmarginal för Ryssland i enlighet med förklaringarna i skälen 21-31.
(123)
Eftersom samarbetsviljan ansågs vara relativt låg i Turkiet baserades den övriga dumpningsmarginalen för Turkiet på en rimlig metod som ger en marginal som är högre än den högsta bland de individuella marginalerna för de tre samarbetsvilliga företagen, i enlighet med förklaringarna i skäl 49.
(124)
På grundval av ovanstående uppgår de föreslagna tullsatserna till följande:
Land
Företag
Preliminär antidumpningstull
Ryssland
Alla företag
23,8 %
Turkiet
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Övriga företag
16,7 %
(125)
De individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser som anges i denna förordning fastställdes på grundval av resultaten av den aktuella undersökningen. De återspeglar således den situation som i denna undersökning befunnits föreligga för dessa företag. Dessa tullsatser (i motsats till den landsomfattande tull som gäller för ”övriga företag”) gäller alltså enbart import av produkter med ursprung i de berörda länderna och som har tillverkats av de företag, dvs. de specifika rättsliga enheter, som nämns. Importerade produkter som tillverkats av ett annat företag som inte specifikt omnämns med namn och adress i artikeldelen till den här förordningen, däribland enheter som är närstående till dem som specifikt omnämns, kan inte omfattas av dessa tullsatser utan ska omfattas av den tullsats som gäller för ”övriga företag”.
(126)
Ansökningar om tillämpning av dessa individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser (t.ex. till följd av en ändring av enhetens namn eller inrättandet av nya produktions- eller försäljningsenheter) bör utan dröjsmål sändas till kommissionen (4) tillsammans med alla relevanta uppgifter, särskilt sådana ändringar av företagets verksamhet som rör produktion, inhemsk försäljning och exportförsäljning som hänger samman med exempelvis namnändringen eller ändringen av produktions- och försäljningsenheterna. Förordningen kommer därefter vid behov att ändras i enlighet med detta genom en uppdatering av förteckningen över de företag som omfattas av individuella tullsatser.
(127)
I syfte att säkerställa en korrekt tillämpning av antidumpningstullen bör nivån på tullen för övriga företag inte tillämpas enbart på de icke-samarbetsvilliga exporterande tillverkarna, utan också på de tillverkare som inte hade någon export till unionen under undersökningsperioden.
H. SLUTBESTÄMMELSE
(128)
Enligt god förvaltningspraxis bör det fastställas en period inom vilken berörda parter som gett sig till känna inom den tidsfrist som anges i tillkännagivandet om inledande skriftligen får meddela sina synpunkter samt begära att bli hörda. Det bör dessutom påpekas att alla undersökningsresultat i denna förordning rörande införandet av antidumpningstullar är preliminära och kan komma att behöva omprövas inför eventuella slutliga åtgärder.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En preliminär antidumpningstull införs härmed på import av rördelar (andra än gjutna rördelar, flänsar och gängade rördelar) av järn eller stål (inte inbegripet rostfritt stål) med en ytterdiameter av högst 609,6 mm av det slag som används för stumsvetsning eller andra ändamål, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 och ex 7307 99 80 (Taric-nummer 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 och 7307998098), med ursprung i Ryssland och Turkiet.
2. Följande preliminära antidumpningstullar ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, på de produkter som beskrivs i punkt 1 och som tillverkats av nedanstående företag:
Land
Företag
Preliminär antidumpningstull
Taric-tilläggsnummer
Ryssland
Alla företag
23,8 %
-
Turkiet
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul
12,1 %
B297
Övriga företag
16,7 %
B999
3. Övergång till fri omsättning i unionen av den produkt som avses i punkt 1 ska förutsätta att det lämnas en säkerhet som motsvarar nivån på den preliminära tullen.
4. Om inget annat anges ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 2
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 20 i förordning (EG) nr 1225/2009, kan berörda parter begära att få information om de viktigaste omständigheter och överväganden som legat till grund för antagandet av denna förordning, skriftligen lämna sina synpunkter och begära att få höras muntligt av kommissionen inom en månad efter det att denna förordning har trätt i kraft.
I enlighet med artikel 21.4 i förordning (EG) nr 1225/2009 får berörda parter inom en månad efter det att denna förordning trätt i kraft lämna synpunkter på dess tillämpning.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 1 i denna förordning ska tillämpas i sex månader.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 30 juli 2012.