PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 3. listopadu 2011,
kterým se povoluje odchylka požadovaná Itálií pro regiony Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto podle směrnice Rady 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů
(oznámeno pod číslem K(2011) 7770)
(Pouze italské znění je závazné)
(2011/721/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (1), a zejména na bod 2 třetí pododstavec přílohy III uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pokud se množství statkových hnojiv, které členský stát zamýšlí použít na hektar za rok, liší od množství stanovených v první větě druhého pododstavce bodu 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a v písmeni a) uvedeného pododstavce, musí být určeno tak, aby neohrozilo dosažení cílů uvedených v článku 1 zmíněné směrnice, a musí být zdůvodněno na základě objektivních kritérií, jakými jsou například dlouhé vegetační období a plodiny s vysokou spotřebou dusíku.
(2)
Itálie předložila Komisi žádost o povolení odchylky podle bodu 2 třetího pododstavce přílohy III směrnice 91/676/EHS pro regiony Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto.
(3)
Požadovaná odchylka se týká záměru Itálie povolit v regionech Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto použití až 250 kg dusíku na hektar za rok ze statkových hnojiv pocházejících ze skotu a z upravených statkových hnojiv pocházejících z prasečí kejdy v zemědělských podnicích, kde se pěstuje alespoň 70 % plodin s vysokou potřebou dusíku a s dlouhým vegetačním obdobím. Odchylka se podle odhadů potenciálně týká přibližně 10 313 zemědělských podniků s chovem skotu a 1 241 zemědělských podniků s chovem prasat v regionech Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto, což představuje 15,9 % celkového počtu zemědělských podniků s chovem skotu a 9,7 % celkového počtu zemědělských podniků s chovem prasat v uvedených regionech, 10,7 % využívané zemědělské půdy, 29,1 % celkového počtu hospodářských zvířat chovaných na mléko a 49,3 % celkového počtu prasat v těchto regionech. Kromě toho mohou o povolení odchylky žádat také zemědělské podniky hospodařící na orné půdě.
(4)
Právní předpisy, kterými se provádí směrnice 91/676/EHS a zavádějí akční programy pro regiony Emilia Romagna (rozhodnutí č. 1273/2011 ze dne 5. září 2011), Lombardia (rozhodnutí č. IX/2208 ze dne 14. září 2011), Piemonte (rozhodnutí č. 18-2612 ze dne 19. září 2011) a Veneto (rozhodnutí č. 1150 ze dne 26. července 2011), byly přijaty a použijí se ve spojení s tímto rozhodnutím pro období 2012 až 2015.
(5)
Vymezené ohrožené oblasti, na které se vztahují akční programy, zahrnují přibližně 63 % zemědělsky využité plochy (Utilized Agricultural Area, „UAA“) regionu Emilia Romagna, 82 % UAA regionu Lombardia, 38 % UAA regionu Piemonte a 87 % UAA regionu Veneto.
(6)
Z předložených údajů o jakosti vody vyplývá, že 89 % útvarů podzemních vod v regionech Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto má průměrnou koncentraci dusičnanů nižší než 50 mg/l a 63 % má průměrnou koncentraci dusičnanů nižší než 25 mg/l. Pokud jde o povrchové vody, je na více než 98 % monitorovacích míst průměrná koncentrace dusičnanů nižší než 25 mg/l a na žádném monitorovacím místě koncentrace dusičnanů nepřekračuje hodnotu 50 mg/l.
(7)
Na regiony Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto připadá více než 70 % hospodářských zvířat v Itálii: konkrétně 67,1 % mléčného skotu, 60,6 % ostatního skotu, 81 % prasat a 79,4 % drůbeže. Za období 1982-2007 vykazují počty hospodářských zvířat sestupný trend (průměrný 20 % pokles v uvedených čtyřech regionech).
(8)
V období 1979-2008 se snižovala spotřeba dusíku z umělých hnojiv, stejně jako použití minerálních fosforečných hnojiv, které pokleslo o 70 %.
(9)
Přibližně 53 % celkové zemědělské plochy v regionech Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto zabírají travinné porosty, kukuřice pěstovaná na zrno, kukuřice pěstovaná na siláž a ozimé obiloviny.
(10)
Z podpůrných dokumentů předložených spolu s žádostí o povolení odchylky vyplývá, že navrhované množství 250 kg dusíku na hektar za rok ze statkových hnojiv pocházejících ze skotu a z upravené prasečí kejdy je zdůvodněno na základě objektivních kritérií, jakými jsou například vysoké srážky, dlouhé vegetační období a velké výnosy plodin s vysokou spotřebou dusíku.
(11)
Komise po posouzení žádosti zastává názor, že navrhované množství 250 kg dusíku na hektar ze statkových hnojiv pocházejících ze skotu a z upravené prasečí kejdy neohrozí dosažení cílů směrnice 91/676/EHS, budou-li splněny určité přísné podmínky.
(12)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro dusičnany zřízeného podle článku 9 směrnice 91/676/EHS,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Odchylka požadovaná Itálií pro regiony Emilia Romagna, Lombardia, Piemonte a Veneto v dopisech ze dne 10. března 2011 a 28. července 2011 za účelem povolení většího množství statkových hnojiv, než stanoví první věta druhého pododstavce bodu 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a písmeno a) uvedeného pododstavce, se uděluje za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
a)
„zemědělskými podniky“ zemědělské podniky provozující nebo neprovozující chov hospodářských zvířat;
b)
„pozemkem“ jednotlivé pole nebo skupina polí homogenní z hlediska plodin, půdního typu a postupů hnojení;
c)
„travinnými porosty“ trvalé nebo dočasné travinné porosty (obecně se za dočasné považují pozemky ležící ladem méně než čtyři roky);
d)
„pozdní odrůdou kukuřice“ kukuřice třídy FAO 600-700, která se vysazuje od poloviny března do začátku dubna a má vegetační cyklus v délce alespoň 145-150 dní;
e)
„kukuřicí nebo čirokem, po jejichž sklizni následuje zimní porost“ středně pozdní nebo raná kukuřice nebo čirok, po jejichž sklizni následuje zimní porost, například jílek mnohokvětý, ječmen, tritikale nebo ozimé žito;
f)
„ozimou obilovinou, po jejíž sklizni následuje letní porost“ ozimá pšenice, ozimý ječmen nebo tritikale, po jejichž sklizni následuje letní porost, například kukuřice, čirok, bér (Setaria) nebo proso (Panicum sp.);
g)
„plodinami s vysokou potřebou dusíku a s dlouhým vegetačním obdobím“ travinné porosty, pozdní odrůdy kukuřice, kukuřice nebo čirok, po jejichž sklizni následuje zimní porost, a ozimé obiloviny, po jejichž sklizni následuje letní porost;
h)
„statkovým hnojivem pocházejícím ze skotu“ statkové hnojivo pocházející z výkalů skotu, včetně pasoucího se skotu, případně též ve zpracované formě;
i)
„úpravou statkových hnojiv“ zpracování prasečí kejdy na dvě frakce, pevnou a kapalnou, které se provádí za účelem lepšího použití a zvýšeného nahrazení dusíku a fosforu;
j)
„upraveným statkovým hnojivem“ kapalná frakce, která je výsledkem úpravy prasečí kejdy, s minimálním poměrem dusíku k fosfátu (N/P2O5) 2,5;
k)
„upraveným statkovým hnojivem s odstraněným dusíkem“ upravené statkové hnojivo s obsahem dusíku nižším než 30 % obsahu dusíku v neupravené prasečí kejdě;
l)
„půdami s nízkým obsahem organické hmoty“ půdy s obsahem organického uhlíku v horních 30 centimetrech půdy nižším než 2 %;
m)
„nezasolenými půdami a půdami s nízkým obsahem soli“ půdy s elektrickou vodivostí nasyceného pastovitého půdního extraktu ECe 4 mS/cm nebo s elektrickou vodivostí kapalného extraktu v poměru půda/voda 1:2 EC 1:2 1 mS/cm nebo oblasti, u nichž je stanoveno, že v žádném případě nejsou ohroženy rizikem zasolení, a které jsou vyznačeny na mapě půdy vypracované na regionální úrovni;
n)
„účinností využití dusíku“ procentní podíl celkového dusíku použitého ve formě statkových hnojiv, který je v roce jeho použití dostupný plodinám.
Článek 3
Oblast působnosti
Toto rozhodnutí se použije individuálně na zemědělské podniky, u nichž jsou alespoň na 70 % jejich výměry půdy vysety plodiny s vysokou potřebou dusíku a s dlouhým vegetačním obdobím, za podmínek uvedených v článcích 4 až 7.
Článek 4
Každoroční žádost a závazek
1) Zemědělci, kteří chtějí využívat odchylku podle tohoto rozhodnutí, každoročně do 15. února předloží žádost příslušným orgánům.
2) Spolu s každoroční žádostí uvedenou v odstavci 1 se písemně zaváží k plnění podmínek stanovených v článcích 5, 6 a 7.
Článek 5
Úprava statkových hnojiv
1) Zemědělci, kteří využívají odchylku pro používání upravených statkových hnojiv z prasečí kejdy, příslušným orgánům každý rok oznámí tyto informace:
a)
typ zpracování statkových hnojiv;
b)
kapacita a hlavní vlastnosti zařízení pro úpravu statkových hnojiv, včetně jeho účinnosti;
c)
množství statkových hnojiv předaných k úpravě;
d)
množství, složení, včetně uvedení obsahu dusíku a fosforu, a místo určení pevné frakce;
e)
množství, složení, včetně uvedení obsahu dusíku a fosforu, a místo určení upraveného statkového hnojiva;
f)
odhad úniku plynů během úpravy.
2) Pevná frakce, která je výsledkem úpravy statkových hnojiv, se stabilizuje s cílem omezit zápach a další emise, zlepšit agronomické a hygienické vlastnosti, usnadnit manipulaci a zvýšit dostupnost dusíku a fosfátu pro plodiny. Výsledný produkt se nepoužije v zemědělských podnicích, kterých se týká odchylka. Příslušné orgány přijmou opatření podporující používání stabilizované pevné frakce na půdách s nízkým obsahem organické hmoty. Tyto půdy se vyznačí na mapách, které se vypracují na regionální úrovni a dají se k dispozici zemědělcům.
3) Příslušné orgány zavedou metodiky, pomocí nichž se hodnotí složení upravených statkových hnojiv, rozdíly ve složení a účinnost úpravy u každého zemědělského podniku, který využívá jednotlivou odchylku.
4) Příslušné orgány monitorují emise amoniaku a další emise z úpravy statkových hnojiv na reprezentativních místech pro každou metodu úpravy. Na základě výsledků monitorování příslušné orgány stanoví emisní inventuru.
Článek 6
Používání statkových a jiných hnojiv
1) Množství statkových hnojiv pocházejících ze skotu a upravených statkových hnojiv, které je každoročně vpraveno do půdy v zemědělských podnicích využívajících odchylku, včetně množství vpraveného samotnými zvířaty, nepřekročí množství statkových hnojiv obsahující 250 kg dusíku na hektar za podmínek stanovených v odstavcích 2 až 12.
2) Celkový přísun dusíku nepřekročí předpokládané nároky dotyčné plodiny na živiny. Zohlední také zásobování z půdy a větší dostupnost dusíku ze statkových hnojiv v důsledku jejich úpravy. Současně nepřekročí maximální normy pro jeho použití stanovené v akčních programech, které se vztahují na daný zemědělský podnik.
3) Celkový přísun fosforu nepřekročí předpokládané nároky dotyčné plodiny na živiny a zohlední i zásobování fosforem z půdy. V zemědělských podnicích, kterých se týká odchylka, se nepoužije fosfor pocházející z umělých hnojiv.
4) Pro každý zemědělský podnik se nejpozději do 15. února vypracuje plán hnojení, jenž popisuje střídání plodin na zemědělské půdě a plánované použití statkových a minerálních hnojiv.
Plán hnojení obsahuje tyto údaje:
a)
počet hospodářských zvířat, popis systému ustájení a uskladnění, včetně kapacity a typu dostupných skladovacích prostor pro statková hnojiva;
b)
výpočet množství dusíku a fosforu ze statkových hnojiv vyprodukovaných v zemědělském podniku;
c)
popis úpravy statkových hnojiv a vlastnosti upravených statkových hnojiv (pokud má tato informace význam);
d)
množství, druh a vlastnosti statkových hnojiv vyvezených mimo zemědělský podnik nebo v rámci zemědělského podniku;
e)
střídání plodin a výměra u pozemků, na kterých jsou vysety plodiny s vysokou potřebou dusíku a s dlouhým vegetačním obdobím, a u pozemků s jinými plodinami;
f)
předpokládané výnosy každé pěstované plodiny, v závislosti na dostupnosti živin a vody, jakož i na místních podmínkách, jako je podnebí, půdní typ atd.;
g)
odhadovaná potřeba dusíku a fosforu u plodin na každém pozemku;
h)
výpočet množství dusíku a fosforu ze statkových hnojiv, které má být použito na každém pozemku;
i)
výpočet množství dusíku z umělých hnojiv, které má být použito na každém pozemku;
j)
odhad množství vody potřebné k zavlažování s jasným uvedením vodního zdroje; plán zahrnuje povolení k odběru vody nebo smlouvu o používání vody s příslušným „vodním konsorciem“, případně mapu, z níž vyplývá, že se zemědělský podnik nachází v oblastech, kde je mělká podzemní voda ve styku s kořenovou zónou.
Tyto plány se aktualizují nejpozději sedm dní po provedení jakýchkoli změn v zemědělských postupech, aby se zajistil soulad mezi plány a skutečnými zemědělskými postupy.
5) Každý zemědělský podnik vypracuje evidenci hnojení podle jednotlivých pozemků. Tato evidence obsahuje použitá množství a dobu použití statkových a umělých hnojiv.
6) Povolení k odběru vody nebo smlouva o používání vody s příslušným „vodním konsorciem“, případně mapa, z níž vyplývá, že se zemědělský podnik nachází v oblastech, kde je mělká podzemní voda ve styku s kořenovou zónou, jsou v zemědělském podniku k dispozici. Množství vody, které je předmětem případného povolení nebo smlouvy, postačuje k dosažení takových výnosů plodin, jakých se dosahuje v podmínkách bez omezené dostupnosti vody.
7) Pro každý zemědělský podnik využívající odchylku jsou k dispozici výsledky analýzy koncentrace dusíku a fosforu v půdě. Odběr vzorků a analýza koncentrace fosforu a dusíku se musí provést před 1. červnem alespoň jednou za čtyři roky, a to pro každou oblast zemědělského podniku, která je homogenní z hlediska střídání plodin a vlastností půdy. Vyžaduje se nejméně jedna analýza na každých pět hektarů zemědělské půdy.
8) Statková hnojiva používaná v zemědělských podnicích, kterých se týká odchylka, mají účinnost využití dusíku alespoň 65 % u kejdy a alespoň 50 % u pevných hnojiv.
9) Statková ani umělá hnojiva se v zemědělských podnicích, kterých se týká odchylka, nesmějí používat po 1. listopadu.
10) Nejméně dvě třetiny množství dusíku ze statkových hnojiv, vyjma dusíku ze statkových hnojiv pocházejících z pasoucích se hospodářských zvířat, se použijí do 30. června každého roku. Za tímto účelem mají zemědělské podniky využívající odchylku k dispozici dostatečnou skladovací kapacitu pro statková hnojiva, jež jim umožňuje přinejmenším překlenout období, ve kterých používání statkových hnojiv není povoleno.
11) Tekutá statková hnojiva, včetně upravených statkových hnojiv a kejdy, se rozšiřují pomocí technik s nízkými hodnotami emisí. Pevná statková hnojiva se vpraví do půdy do 24 hodin.
12) Kvůli ochraně půd před rizikem zasolení je používání upravených statkových hnojiv s odstraněným dusíkem povoleno pouze na nezasolených půdách a půdách s nízkým obsahem soli. Za tímto účelem zemědělci, kteří zamýšlejí používat upravená statková hnojiva s odstraněným dusíkem, alespoň jednou za čtyři roky změří elektrickou vodivost na pozemcích, kde se mají tato hnojiva používat, a výsledky měření zahrnou do žádosti uvedené v čl. 4 odst. 1. Příslušné orgány zavedou protokol, který budou zemědělci používat pro měření elektrické vodivosti. Příslušné orgány vypracují mapy znázorňující oblasti ohrožené zasolením.
Článek 7
Hospodaření s půdou
Zemědělci využívající odchylku zajistí plnění těchto podmínek:
a)
alespoň na 70 % výměry půdy zemědělského podniku jsou vysety plodiny s vysokou potřebou dusíku a s dlouhým vegetačním obdobím;
b)
dočasné travinné porosty se zaorají na jaře;
c)
dočasné a trvalé travinné porosty nezahrnují více než 50 % luštěnin ani jiných rostlin, které vážou atmosférický dusík;
d)
pozdní odrůdy kukuřice se sklidí (celé rostliny);
e)
zimní porost, jako je jílek mnohokvětý, ječmen, tritikale nebo ozimé žito, se vyseje do dvou týdnů od sklizně kukuřice nebo čiroku a sklidí se nejdříve dva týdny před osevem kukuřice nebo čiroku;
f)
letní porost, jako je kukuřice, čirok, bér (Setaria) nebo proso (Panicum sp.), se vyseje do dvou týdnů od sklizně ozimých obilovin a sklidí se nejdříve dva týdny před osevem ozimých obilovin;
g)
osev plodinou s vysokou potřebou dusíku následuje do dvou týdnů po zaorání trávy a v roce zaorání trvalého travinného porostu se nepoužijí hnojiva.
Článek 8
Ostatní opatření
1) Příslušné orgány zajistí, aby odchylky povolené pro použití upravených statkových hnojiv byly slučitelné s kapacitou zařízení pro úpravu statkových hnojiv.
2) Příslušné orgány zajistí, aby každá povolená odchylka byla slučitelná se schváleným používáním vody v zemědělském podniku, který odchylku využívá.
Článek 9
Opatření týkající se přepravy statkových hnojiv
1) Příslušné orgány zajistí, aby přeprava statkových hnojiv do zemědělských podniků a ze zemědělských podniků, které využívají odchylku, byla zaznamenávána prostřednictvím systémů určování zeměpisné polohy nebo evidována v průvodních dokladech obsahujících údaje o místě původu a místě určení. Zaznamenávání pomocí systémů určování zeměpisné polohy je povinné u přepravy na vzdálenost delší než 30 km.
2) Příslušné orgány zajistí, aby byl během přepravy k dispozici doklad, ve kterém je uvedeno množství přepravovaného statkového hnojiva a obsah dusíku a fosforu v tomto hnojivu.
3) Příslušné orgány zajistí, aby upravená statková hnojiva a pevná frakce, která je výsledkem úpravy statkových hnojiv, byly analyzovány, pokud jde o obsah dusíku a fosforu. Analýzu provedou uznané laboratoře. Její výsledky se sdělí příslušným orgánům a zemědělci, který je příjemcem statkových hnojiv. U každé přepravy je k dispozici osvědčení o analýze.
Článek 10
Monitorování
1) Příslušné orgány zajistí, aby byly vypracovány a každoročně aktualizovány mapy zachycující procentní podíl zemědělských podniků, procentní podíl hospodářských zvířat a procentní podíl zemědělské půdy, na které se vztahují jednotlivé odchylky, a mapy zachycující místní využívání půdy v každé obci. Každý rok se shromáždí a aktualizují údaje o střídání plodin a zemědělských postupech v zemědělských podnicích, které využívají odchylky.
2) Zřizuje se monitorovací síť pro odběr vzorků z povrchových a mělkých podzemních vod, jež bude využívána pro posouzení vlivu odchylky na jakost vody. Návrh monitorovací sítě se předloží Komisi. Během doby použitelnosti tohoto rozhodnutí se nesmí snížit počet původně vytvořených monitorovacích míst a nesmí se změnit jejich umístění.
3) U zemědělských povodí nacházejících se v blízkosti nejohroženějších vodních útvarů, které určí příslušné orgány, se provádí zvýšené monitorování vody.
4) Zřizují se monitorovací místa za účelem poskytování údajů o koncentraci dusíku a fosforu v půdní vodě, o minerálním dusíku v půdním profilu a o odpovídajícím úniku dusíku a fosforu kořenovou zónou do podzemních vod a rovněž o vyplavování dusíku a fosforu z povrchových a podpovrchových vrstev půdy, a to v podmínkách s odchylkou i bez odchylky. Monitorovací místa zahrnují hlavní typy půdy, postupy hnojení a plodiny. Návrh monitorovací sítě se předloží Komisi. Během doby použitelnosti tohoto rozhodnutí se nesmí snížit počet původně vytvořených monitorovacích míst a nesmí se změnit jejich umístění.
Článek 11
Ověřování
1) Příslušné orgány zajistí, aby byly všechny žádosti o povolení odchylky předloženy ke správní kontrole. Pokud kontrola prokáže nesplnění podmínek stanovených v článcích 5, 6 a 7, žadatel je o této skutečnosti vyrozuměn. V takovém případě se žádost považuje za zamítnutou.
2) Na základě analýzy rizik, výsledků kontrol z předchozích let a výsledků všeobecných namátkových kontrol právních předpisů provádějících směrnici 91/676/EHS se vypracuje program inspekcí v terénu. Inspekce v terénu týkající se podmínek uvedených v článcích 5, 6 a 7 tohoto rozhodnutí se provádějí nejméně u 5 % zemědělských podniků využívajících odchylku.
3) Na základě posouzení rizik a výsledků správních kontrol uvedených v odstavci 1 zajistí příslušné orgány kontroly na místě alespoň u 1 % přeprav statkových hnojiv. Tyto kontroly zahrnují přinejmenším posouzení průvodních dokladů, ověření původu a místa určení statkových hnojiv a odběr vzorků z přepravovaných statkových hnojiv.
4) Příslušné orgány jsou vybaveny nezbytnými pravomocemi a prostředky pro ověřování souladu s tímto rozhodnutím. Jestliže se na základě ověření zjistí porušení tohoto rozhodnutí, přijmou příslušné orgány nezbytná opatření k nápravě. Zejména se zemědělcům, kteří poruší články 5, 6 a 7, v následujícím roce nepovolí odchylka.
Článek 12
Podávání zpráv
Příslušné orgány každý rok do prosince a v roce 2015 do září předloží Komisi zprávu obsahující tyto informace:
a)
vyhodnocení, jak je uplatňována odchylka, založené na kontrolách na úrovni zemědělských podniků, jakož i na kontrolách přepravy statkových hnojiv, a informace o nevyhovujících zemědělských podnicích, založené na výsledcích správních inspekcí a inspekcí v terénu;
b)
informace o úpravě statkových hnojiv, včetně dalšího zpracování a využití pevných frakcí, a podrobné údaje o vlastnostech systémů úpravy a jejich účinnosti, o složení upravených statkových hnojiv a o konečném místě určení pevných frakcí;
c)
mapy, na kterých jsou vyznačeny oblasti s nízkým obsahem organické hmoty, jakož i informace o přijatých opatřeních podporujících používání stabilizované pevné frakce na půdách s nízkým obsahem organické hmoty, která jsou uvedena v čl. 5 odst. 2;
d)
metodiky uvedené v čl. 5 odst. 3, pomocí nichž se hodnotí složení upravených statkových hnojiv, rozdíly ve složení a účinnost úpravy u každého zemědělského podniku, který využívá jednotlivé odchylky;
e)
inventura emisí amoniaku a dalších emisí z úpravy statkových hnojiv uvedená v čl. 5 odst. 4;
f)
zavedený protokol pro měření elektrické vodivosti a mapy znázorňující oblasti postižené zasolením, které jsou uvedeny v čl. 6 odst. 12;
g)
metodiky pro ověřování slučitelnosti povolených odchylek s kapacitou zařízení pro úpravu statkových hnojiv, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 1;
h)
metodiky pro ověřování slučitelnosti každé povolené odchylky se schváleným používáním vody v zemědělském podniku, který využívá odchylku, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 2;
i)
mapy zachycující procentní podíl zemědělských podniků, procentní podíl hospodářských zvířat a procentní podíl zemědělské půdy, na které se vztahují jednotlivé odchylky, a mapy zachycující místní využívání půdy, jakož i údaje o střídání plodin a o zemědělských postupech v zemědělských podnicích, kterých se týká odchylka, jak je uvedeno v čl. 10 odst. 1;
j)
výsledky monitorování vody, včetně informací o trendech jakosti podzemních a povrchových vod a také o vlivu odchylky na jakost vody, jak je uvedeno v čl. 10 odst. 2;
k)
seznam nejohroženějších vodních útvarů, které jsou uvedeny v čl. 10 odst. 3;
l)
shrnutí a vyhodnocení údajů získaných z monitorovacích míst uvedených v čl. 10 odst. 4.
Článek 13
Použití
Toto rozhodnutí se použije ve spojení s předpisy, jimiž se provádí akční program v regionech Emilia Romagna (rozhodnutí č. 1273/2011 ze dne 5. září 2011), Lombardia (rozhodnutí č. IX/2208 ze dne 14. září 2011), Piemonte (rozhodnutí č. 18-2612 ze dne 19. září 2011) a Veneto (rozhodnutí č. 1150 ze dne 26. července 2011).
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2012.
Jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2015.
Článek 14
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 3. listopadu 2011.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 3 november 2011
om medgivande av ett undantag på begäran av Italien för regionerna Emilia-Romagna, Lombardiet, Piemonte och Venetos räkning i enlighet med rådets direktiv 91/676/EEG om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket
[delgivet med nr K(2011) 7770]
(Endast den italienska texten är giltig)
(2011/721/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket (1), särskilt punkt 2 tredje stycket i bilaga 3, och
av följande skäl:
(1)
Om den mängd stallgödsel som en medlemsstat avser sprida per hektar och år skiljer sig från den mängd som anges i punkt 2 andra stycket första meningen och i punkt 2 a i bilaga 3 till direktiv 91/676/EEG, bör mängden fastställas så att den inte inverkar på möjligheten att uppnå de mål som anges i artikel 1 i det direktivet. Den måste också vara motiverad på grundval av objektiva kriterier, exempelvis, såsom i detta fall, lång vegetationsperiod och grödor med stor kväveupptagningsförmåga.
(2)
Italien har för regionerna Emilia-Romagnas, Lombardiets, Piemontes och Venetos räkning lämnat in en begäran om undantag till kommissionen enligt punkt 2 tredje stycket i bilaga 3 till direktiv 91/676/EEG.
(3)
Det begärda undantaget gäller Italiens planer på att i regionerna Emilia-Romagna, Lombardiet, Piemonte och Veneto tillåta spridning av upp till 250 kg kväve per hektar och år från stallgödsel och separerad grisgödsel på gårdar där andelen grödor med högt kvävebehov och lång vegetationsperiod uppgår till minst 70 %. Undantaget kan komma att omfatta ungefär 10 313 nötkreatursgårdar och 1 241 grisuppfödningar i Emilia-Romagna, Lombardiet, Piemonte och Veneto, vilket motsvarar ungefär 15,9 % respektive 9,7 % av det totala antalet nötkreatursgårdar och grisuppfödningar, 10,7 % av den utnyttjade jordbruksarealen, 29,1 % av det totala antalet mjölkkor samt 49,3 % av det totala antalet grisar i dessa regioner. Även åkerbruk kan komma att omfattas av undantaget.
(4)
Den lagstiftning som genomför direktiv 91/676/EEG och som inrättar åtgärdsprogrammen i Emilia-Romagna (beslut nr 1273/2011 5.9.2011), Lombardiet (beslut nr IX/2208, 14.9.2011), Piemonte (beslut 18-2612, 19.9.2011) och Veneto (beslut nr 1150, 26.7.2011) har antagits och ska tillämpas tillsammans med detta beslut under perioden 2012-2015.
(5)
Den förteckning över känsliga områden som åtgärdsprogrammen gäller omfattar cirka 63 % av den utnyttjade jordbruksarealen i Emilia-Romagna, 82 % av den utnyttjade jordbruksarealen i Lombardiet, 38 % av den utnyttjade jordbruksarealen i Piemonte och 87 % av den utnyttjade jordbruksarealen i Veneto.
(6)
Uppgifter om vattenkvalitet som har redovisats för grundvattnet i Emilia-Romagna, Lombardiet, Piemonte och Veneto visar att 89 % av grundvattenförekomsterna har nitrathalter som ligger under 50 mg/l, och 63 % har genomsnittliga nitrathalter som ligger under 25 mg/l. När det gäller ytvattnet har över 98 % av övervakningsstationerna genomsnittliga nitrathalter som ligger under 25 mg/l, och inga stationer har nitrathalter som ligger över 50 mg/l.
(7)
Mer än 70 % av alla produktionsdjur i Italien finns i regionerna Emilia-Romagna, Lombardiet, Piemonte och Veneto, närmare bestämt 67,1 % av alla mjölkkor, 60,6 % av alla övriga nötkreatur, 81 % av alla grisar och 79,4 % av alla fjäderfän. Antalet produktionsdjur minskade under perioden 1982-2007 (i genomsnitt 20 % i de fyra regionerna).
(8)
Under perioden 1979-2008 minskade användningen av kemiskt kväve och mineralfosforgödsel, där de senare har minskat med 70 %.
(9)
Vall, majs som skördas till spannmål, majsensilage och höstspannmål odlas på cirka 53 % av den totala jordbruksarealen i Emilia-Romagna, Lombardiet, Piemonte och Veneto.
(10)
Det underlagsmaterial som presenteras i begäran om undantag visar att den föreslagna mängden på 250 kg kväve per hektar och år från stallgödsel och separerad grisgödsel är motiverad utifrån objektiva kriterier såsom högt nederbördsöverskott, lång vegetationsperiod och stora skördar av grödor med stor kväveupptagningsförmåga.
(11)
Kommissionen anser efter att ha gjort en granskning av begäran att den föreslagna mängden på 250 kg kväve per hektar och år från stallgödsel och separerad grisgödsel inte inverkar på möjligheten att uppnå de mål som anges i direktiv 91/676/EEG, under förutsättning att vissa strikta villkor uppfylls.
(12)
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den nitratkommitté som inrättades enligt artikel 9 i direktiv 91/676/EEG.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Det undantag som Italien har begärt för regionerna Emilia-Romagnas, Lombardiets, Piemontes och Venetos räkning genom skrivelser av den 10 mars 2011 och den 28 juli 2011, i avsikt att tillåta en större mängd stallgödsel än vad som anges i punkt 2 andra stycket första meningen och i punkt 2 a i bilaga 3 till direktiv 91/676/EEG, medges under förutsättning att de villkor som anges i detta beslut uppfylls.
Artikel 2
Definitioner
I detta beslut avses med
a) gårdar: jordbruksföretag med eller utan djuruppfödning,
b) skifte: ett enskilt fält eller en samling fält som är likartade i fråga om grödor, jordtyp och gödslingsmetoder,
c) vall: permanent eller tillfällig vall (tillfällig vall ligger vanligen mindre än fyra år),
d) majs som mognar sent: majs av klass FAO 600-700, som planteras från mitten av mars till början av april och som har en vegetationsperiod på 145-150 dagar,
e) majs eller sorghum följd av höstgräs: majs eller sorghum som mognar i mitten av säsongen, sent eller tidigt följd av höstgräs, t.ex. italienskt rajgräs, korn, rågvete eller höstråg,
f) höstspannmål följd av sommargräs: höstvete, höstråg eller rågvete följt av sommargräs, t.ex. majs, sorghum, kolvhirs eller hirs,
g) grödor med högt kvävebehov och lång vegetationsperiod: vall, majs som mognar sent, majs eller sorghum följd av höstgräs och höstspannmål följd av sommargräs,
h) stallgödsel: stallgödsel som har utsöndrats av nötkreatur, inklusive under betning eller i bearbetad form,
i) gödselseparering: process där grisgödsel delas upp i två fraktioner, en fast och en flytande fraktion, och som utförs för att förbättra spridningen på mark och återvinna mer kväve och fosfor,
j) separerad gödsel: den flytande fraktion som erhålls vid gödselseparering och som har ett minsta förhållande kväve/fosfat (N/P2O5) på 2,5,
k) separerad gödsel med kväveavskiljning: separerad gödsel med en kvävehalt på mindre än 30 % av kvävehalten i oseparerad grisgödsel,
l) jordar med låg halt av organisk substans: jordar med en halt av organiskt kol som är lägre än 2 % i ett övre lager på 30 centimeter jord,
m) saltfria jordar och jordar med låg salthalt: jordar med en elektrisk ledningsförmåga på ECe 4 mS/cm i mättade jorddegsextrakt, eller en elektrisk ledningsförmåga på EC 1:2 1 ms/cm i vätskeextrakt med ett förhållande jord/vatten på 1:2, eller områden som definieras som utom all risk för försaltning enligt den karta över jordar som har framställts på regional nivå,
n) kväveupptagning: den totala andel kväve som sprids genom stallgödsel och som grödorna har möjlighet att ta upp under det år som det sprids.
Artikel 3
Tillämpningsområde
Detta beslut ska tillämpas från fall till fall, och enligt de villkor som anges i artiklarna 4-7, på gårdar där grödor med högt kvävebehov och lång vegetationsperiod odlas på 70 % eller mer av gårdens arealer.
Artikel 4
Årlig ansökan och åtagande
1. Jordbrukare som vill medges ett undantag enligt detta beslut ska varje år senast den 15 februari lämna in en ansökan till de behöriga myndigheterna.
2. I samband med denna årliga ansökan ska de skriftligen åta sig att uppfylla villkoren i artiklarna 5-7.
Artikel 5
Gödselseparering
1. Jordbrukare som har beviljats ett undantag för spridning av separerad grisgödsel ska varje år till de behöriga myndigheterna lämna in följande uppgifter:
a)
Typen av gödselseparering.
b)
Separeringsanläggningens kapacitet och huvudegenskaper, inklusive dess effektivitet.
c)
Mängden gödsel som har sänts till separering.
d)
Mängden och sammansättningen för den fasta fraktionen, inklusive dess kväve- och fosforhalt samt bestämmelseort.
e)
Mängden och sammansättningen för den separerade gödseln, inklusive dess kväve- och fosforhalt samt bestämmelseort.
f)
En uppskattning av gasförlusterna under separeringen.
2. Den fasta fraktion som erhålls vid gödselsepareringen ska stabiliseras i syfte att reducera lukt och andra utsläpp, förbättra de jordbrukstekniska och hygieniska egenskaperna, underlätta hanteringen och förbättra grödornas upptag av kväve och fosfat. Den produkt som erhålls får inte spridas på gårdar som har beviljats undantag. De behöriga myndigheterna ska vidta åtgärder för att främja att stabiliserad fast fraktion används på jordar med låg halt av organisk substans. Kartor som visar var dessa jordar finns ska framställas på regional nivå och ställas till jordbrukarnas förfogande.
3. De behöriga myndigheterna ska fastställa metoderna för att bedöma den separerade gödselns sammansättning, variationerna i sammansättningen och effektiviteten i separationen för varje gård som omfattas av ett enskilt undantag.
4. Ammoniak och andra utsläpp från gödselseparering ska övervakas av de behöriga myndigheterna på representativa platser för varje separeringsteknik. Utifrån övervakningsresultaten ska de behöriga myndigheterna upprätta en förteckning över utsläpp.
Artikel 6
Spridning av stallgödsel och andra gödselmedel
1. Den mängd stallgödsel och separerad gödsel som varje år sprids på gårdar som omfattas av ett undantag, inklusive stallgödsel som sprids av djuren själva, får inte överskrida en mängd gödsel som innehåller 250 kg kväve per hektar, enligt de villkor som anges i punkterna 2-12.
2. Den totala kvävetillförseln får inte överskrida den berörda grödans beräknade näringsbehov. Den ska ta hänsyn till kvävetillförseln från marken och den ökade kvävemängden från stallgödsel till följd av separeringen. Den får inte överskrida de högsta tillåtna mängder som fastställs i de åtgärdsprogram som gården omfattas av.
3. Den totala fosfortillförseln får inte överskrida den berörda grödans beräknade näringsbehov och ska ta hänsyn till fosfortillförseln från marken. Fosfor i handelsgödsel får inte spridas på gårdar som har beviljats undantag.
4. Varje gård ska senast den 15 februari ha upprättat en gödslingsplan som beskriver växtföljden på jordbruksmarken och den planerade spridningen av stallgödsel och mineralhaltiga gödselmedel.
Gödslingsplanen ska omfatta följande:
a)
Antalet djur och en beskrivning av inhysnings- och lagringssystemen, inklusive lagringskapaciteten (volym) och typen av lager.
b)
En beräkning av kväve- och fosformängderna i den stallgödsel som produceras på gården.
c)
En beskrivning av gödselsepareringen och den separerade gödselns egenskaper (om tillämpligt).
d)
Mängd, typ och egenskaper för den stallgödsel som skickas från eller tas emot på gården.
e)
Växtföljd och areal för skiften med grödor med högt kvävebehov och lång vegetationsperiod och för skiften med andra grödor.
f)
Den beräknade avkastningen för varje gröda som odlas, beroende på tillgången till vatten och näringsämnen samt lokala förhållanden som klimat, jordtyp osv.
g)
Grödornas beräknade kväve- och fosforbehov för varje skifte.
h)
En beräkning av kväve- och fosformängder i den stallgödsel som ska spridas på varje skifte.
i)
En beräkning av kvävemängden från den handelsgödsel som ska spridas på varje skifte.
j)
En beräkning av den mängd vatten som krävs för bevattning och en noggrann angivelse av vattenkällan samt godkännandet av vattenuttag eller vattenanvändningsavtalet med det relevanta ”vattenkonsortiet” eller en karta som visar att gården ligger inom områden där det ytliga grundvattnet står i kontakt med rotzonen.
Planerna ska ses över senast sju dagar efter det att ändringar i jordbruksmetoderna företagits, för att garantera att planerna överensstämmer med de använda jordbruksmetoderna.
5. Varje gård ska ha en bokföring över gödselanvändningen på varje skifte. Den ska innehålla vilka mängder stallgödsel och handelsgödsel som sprids och under vilken tid.
6. Godkännandet av vattenuttag eller avtalet för vattenanvändning med det relevanta ”vattenkonsortiet” eller den karta som visar att gården ligger inom områden där det ytliga grundvattnet står i kontakt med rotzonen ska vara tillgängliga på gården. Den mängd vatten som godkännandet eller avtalet omfattar, där så är tillämpligt, ska vara tillräcklig för att uppnå den skörd som skulle ha uppnåtts utan begränsad tillgång på vatten.
7. Varje gård som har beviljats ett undantag ska tillhandahålla resultat från jordanalyser av kväve- och fosforhalterna. Jordproverna och jordanalyserna av kväve- och fosforhalterna ska genomföras före den 1 juni och minst vart fjärde år för varje område inom gården som är likartat när det gäller växtföljd och markförhållanden. Minst en analys ska göras per fem hektar mark.
8. Stallgödsel som sprids på gårdar som har beviljats ett undantag ska ha en kväveupptagning på minst 65 % för slam och 50 % för fast gödsel.
9. Stallgödsel och handelsgödsel får inte spridas efter den 1 november på gårdar som har beviljats ett undantag.
10. Minst två tredjedelar av mängden kväve från stallgödsel, med undantag för kväve från stallgödsel från betesdjur, ska spridas före den 30 juni varje år. I detta syfte ska gårdar som har beviljats ett undantag ha tillräckligt med kapacitet att lagra minst den stallgödsel som produceras under de perioder då spridning är förbjuden.
11. Flytgödsel, inklusive separerad gödsel och slam, ska spridas med spridningstekniker som orsakar låga utsläpp. Fast gödsel ska brukas ned inom 24 timmar.
12. I syfte att skydda jordar från risk för försaltning ska spridning av separerad gödsel med kväveavskiljning endast vara tillåten på saltfria jordar och jordar med låg salthalt. I detta syfte ska jordbrukare som planerar att sprida separerad gödsel med kväveavskiljning mäta den elektriska ledningsförmågan i de jordar där gödseln ska spridas minst vart fjärde år, och de ska bifoga resultaten till den ansökan som avses i artikel 4.1. De behöriga myndigheterna ska upprätta ett protokoll som jordbrukarna ska använda för att mäta elektrisk ledningsförmåga. De behöriga myndigheterna ska framställa kartor över vilka områden som löper risk för försaltning.
Artikel 7
Brukningsmetoder
Jordbrukare som medges ett undantag ska se till att följande villkor är uppfyllda:
a)
På 70 % eller mer av gårdens arealer ska grödor med högt kvävebehov och lång vegetationsperiod odlas.
b)
Tillfällig vall ska plöjas på våren.
c)
Tillfällig och permanent vall får inte innehålla mer än 50 % baljväxter eller andra växter som binder atmosfäriskt kväve.
d)
Majs som mognar sent ska skördas (hela växten).
e)
Höstgräs, t.ex. italienskt rajgräs, korn, rågvete eller höstråg, ska sås inom två veckor efter att majs eller sorghum har skördats, och ska skördas tidigast två veckor innan majs eller sorghum sås.
f)
Sommargräs, t.ex. majs, sorghum, kolvhirs eller hirs ska sås senast två veckor efter att höstspannmål har skördats och ska skördas tidigast två veckor innan höstspannmål sås.
g)
En gröda med högt kvävebehov ska sås inom två veckor efter att vall har plöjts, och gödselmedel får inte spridas det år då permanent vall plöjs.
Artikel 8
Andra åtgärder
1. De behöriga myndigheterna ska se till att de undantag som medges för spridning av separerad gödsel är förenliga med separeringsanläggningarnas kapacitet.
2. De behöriga myndigheterna ska se till att varje beviljat undantag är förenligt med den godkända vattenanvändningen på den gård som undantaget gäller.
Artikel 9
Åtgärder när det gäller gödseltransport
1. De behöriga myndigheterna ska se till att transporter av stallgödsel till och från gårdar som har beviljats ett undantag registreras med hjälp av geografiska positioneringssystem eller registreras i följedokument som innehåller uppgifter om gödselns ursprung och bestämmelseort. Registreringen med hjälp av geografiska positioneringssystem är obligatorisk vid transportsträckor på över 30 km.
2. De behöriga myndigheterna ska se till att ett dokument som anger den mängd stallgödsel som transporteras samt gödselns kväve- och fosforhalt är tillgängligt under transporten.
3. De behöriga myndigheterna ska se till att separerad gödsel och fasta fraktioner som erhålls vid gödselseparering analyseras i syfte att fastställa deras kväve- och fosforhalt. Analysen ska utföras av erkända laboratorier. Analysresultaten ska meddelas de behöriga myndigheterna och den mottagande jordbrukaren. Ett intyg på analysen ska vara tillgängligt vid varje transport.
Artikel 10
Övervakning
1. De behöriga myndigheterna ska se till att kartor över procentandelen gårdar, procentandelen djur, procentandelen jordbruksmark som omfattas av enskilda undantag samt kartor över lokal markanvändning i varje kommun framställs och uppdateras varje år. Uppgifter om växtföljder och jordbruksmetoder på gårdar som omfattas av enskilda undantag ska samlas in och uppdateras varje år.
2. Ett övervakningsnät för provtagning av ytvatten och ytligt grundvatten ska inrättas och upprätthållas i syfte att bedöma undantagets effekter på vattenkvaliteten. Utkastet till övervakningsnät ska lämnas in till kommissionen. Antalet ursprungliga övervakningsstationer får inte minskas, och stationernas placering får inte ändras under den period som detta beslut gäller.
3. En skärpt vattenövervakning ska genomföras i avrinningsområden som ligger nära mycket känsliga vattenförekomster, vilka ska anges av de behöriga myndigheterna.
4. Övervakningsstationer ska inrättas för att samla in uppgifter om kväve- och fosforhalter i markvatten, om mineralkväve i markprofilen och motsvarande kväve- och fosforförluster genom rotzonen ut i grundvattnet samt om kväve- och fosforförluster genom avrinning på och under markytan, både i områden som omfattas av undantag och i övriga områden. Övervakningsstationerna ska omfatta de viktigaste jordarterna, gödslingsmetoderna och grödorna. Utkastet till övervakningsnät ska lämnas in till kommissionen. Antalet ursprungliga övervakningsstationer får inte minskas, och stationernas placering får inte ändras under den period som detta beslut gäller.
Artikel 11
Kontroll
1. De behöriga myndigheterna ska se till att alla ansökningar om undantag genomgår en administrativ kontroll. Om kontrollen visar att villkoren i artiklarna 5-7 inte är uppfyllda ska den sökande informeras. I sådana fall ska ansökan anses ha avslagits.
2. Det ska upprättas ett fältkontrollprogram grundat på riskanalys, resultat från tidigare års kontroller och resultat från allmänna stickprovskontroller av efterlevnaden av den lagstiftning som genomför direktiv 91/676/EEG. Fältkontroller ska göras på minst 5 % av de gårdar som omfattas av ett undantag och ska avse de villkor som anges i artiklarna 5-7 i detta beslut.
3. De behöriga myndigheterna ska, grundat på en riskbedömning och resultaten av de administrativa kontroller som avses i punkt 1, se till att minst 1 % av gödseltransporterna kontrolleras på plats. Dessa kontroller ska minst omfatta granskning av följedokument, kontroll av stallgödselns ursprung och bestämmelseort samt provtagning på den transporterade gödseln.
4. De behöriga myndigheterna ska ges de befogenheter och resurser som krävs för att kontrollera att villkoren i detta beslut uppfylls. Om kontrollen visar att villkoren i detta beslut inte har uppfylls ska de behöriga myndigheterna vidta de åtgärder som krävs för att ställa detta till rätta. I synnerhet ska de jordbrukare som inte uppfyller villkoren i artiklarna 5-7 inte beviljas något undantag för följande år.
Artikel 12
Rapportering
De behöriga myndigheterna ska varje år i december, och för 2015 i september, lämna in en rapport till kommissionen som innehåller följande uppgifter:
a)
En utvärdering av tillämpningen av villkoren i undantaget genom kontroller på gårdsnivå och genom kontroller av gödseltransporter, samt uppgifter om gårdar som inte uppfyller villkoren grundat på administrativa kontroller och fältkontroller.
b)
Uppgifter om gödselseparering, inklusive vidare bearbetning och användning av den fasta fraktionen, detaljerade uppgifter om separeringssystemens egenskaper och deras effektivitet, den separerade gödselns sammansättning samt den fasta fraktionens bestämmelseort.
c)
Kartor över områden med låg halt av organisk substans samt en beskrivning av vilka åtgärder som har vidtagits för att främja att stabiliserad fast fraktion används på jordar med låg halt av organisk substans enligt artikel 5.2.
d)
Vilka metoder som har använts för att bedöma den separerade gödselns sammansättning, variationerna i sammansättningen och effektiviteten i separationen för varje gård som omfattas av ett enskilt undantag enligt artikel 5.3.
e)
Förteckningen över ammoniak och andra utsläpp från gödselseparering enligt artikel 5.4.
f)
Det protokoll som jordbrukare ska använda för att mäta elektrisk ledningsförmåga och de kartor över områden som löper risk att drabbas av försaltning enligt artikel 6.12.
g)
Vilka metoder som används för att kontrollera att de beviljade undantagen är förenliga med separeringsanläggningarnas kapacitet enligt artikel 8.1.
h)
Vilka metoder som används för att kontrollera att varje beviljat undantag är förenligt med den godkända vattenanvändningen på den gård som omfattas av undantaget enligt artikel 8.2.
i)
Kartor över procentandelen gårdar, procentandelen djur och procentandelen jordbruksmark som omfattas av undantag, kartor över lokal markanvändning samt uppgifter om växtföljder och jordbruksmetoder på gårdar som omfattas av undantag enligt artikel 10.1.
j)
Resultaten av vattenövervakningen, inklusive uppgifter om trenderna för vattenkvaliteten i grund- och ytvattnet samt om undantagets effekter på vattenkvaliteten enligt artikel 10.2.
k)
Listan över mycket känsliga vattenförekomster enligt artikel 10.3.
l)
En sammanfattning och utvärdering av de uppgifter som har samlats in vid de övervakningsstationer som avses i artikel 10.4.
Artikel 13
Tillämpning
Detta beslut ska tillämpas tillsammans med den lagstiftning som genomför åtgärdsprogrammen för Emilia-Romagna (beslut nr 1273/2011 5.9.2011), Lombardiet (beslut nr IX/2208, 14.9.2011), Piemonte (beslut 18-2612, 19.9.2011) och Veneto (beslut nr 1150, 26.7.2011).
Detta beslut ska tillämpas från och med den 1 januari 2012.
Det upphör att gälla den 31 december 2015.
Artikel 14
Detta beslut riktar sig till Republiken Italien.
Utfärdat i Bryssel den 3 november 2011.