ROZHODNUTÍ RADY 2011/168/SZBP
ze dne 21. března 2011
o Mezinárodním trestním soudu a o zrušení společného postoje 2003/444/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE:
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie při své činnosti na mezinárodní scéně hodlá podporovat zásady demokracie, právního státu, univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv a základních svobod, úcty k lidské důstojnosti, rovnosti a solidarity a dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva, jak je stanoveno v článku 21 Smlouvy. Unie usiluje o rozvíjení vztahů a budování partnerství mimo jiné s mezinárodními organizacemi, které sdílejí uvedené zásady.
(2)
Jedním z cílů Unie je zachovávat mír, předcházet konfliktům a posilovat mezinárodní bezpečnost v souladu s cíli a zásadami Charty Organizace spojených národů.
(3)
Římský statut Mezinárodního trestního soudu (dále jen „Římský statut“) vstoupil v platnost dne 1. července 2002.
(4)
Římský statut ratifikovaly všechny členské státy.
(5)
Zásady Římského statutu a zásady, kterými se řídí činnost Mezinárodního trestního soudu (dále jen „MTS“), jsou zcela v souladu se zásadami a cíli Unie. Závažné zločiny, které spadají do jurisdikce MTS, se dotýkají mezinárodního společenství jako celku i Unie a jejích členských států.
(6)
Unie a její členské státy jsou odhodlány ukončit beztrestnost pachatelů těchto trestných činů, a to přijímáním opatření na vnitrostátní úrovni a posílením mezinárodní spolupráce, jež zajistí jejich účinné stíhání.
(7)
Unie a MTS podepsaly dne 10. dubna 2006 dohodu o spolupráci a pomoci, jež vstoupila v platnost dne 1. května 2006 (1).
(8)
Zásady a pravidla mezinárodního trestního práva zakotvené v Římském statutu by měly být zohledněny i v jiných nástrojích mezinárodního práva.
(9)
Unie je přesvědčena, že pro zajištění plné účinnosti MTS má zásadní význam, aby k Římskému statutu přistoupily všechny státy, a v této souvislosti považuje za potřebné podporovat iniciativy zaměřené na přijetí Římského statutu, odpovídají-li jeho duchu a liteře.
(10)
Je nanejvýš důležité, aby byla zachována celistvost Římského statutu a nezávislost MTS.
(11)
V závěrech ze dne 30. září 2002 o Mezinárodním trestním soudu vypracovala Rada jako přílohu uvedených závěrů soubor zásad, které mají členským státům sloužit jako obecné zásady při zvažování nutnosti a rozsahu případných dohod nebo ujednání v souvislosti s návrhy na podmínky pro vydávání osob MTS.
(12)
Dne 25. května 2010 přijala Rada závěry o hodnotící konferenci Římského statutu Mezinárodního trestního soudu (dále jen „hodnotící konference“), jež se konala v ugandské Kampale od 31. května do 11. června 2010.
(13)
Hodnotící konference přijala v souladu s čl. 5 odst. 2 Římského statutu jeho změny, jimiž vymezila zločin agrese a stanovila podmínky, za nichž může MTS vykonávat jurisdikci ve vztahu k tomuto zločinu; dále přijala změny Římského statutu, jimiž se jurisdikce MTS rozšiřuje na další tři válečné zločiny v případě jejich spáchání v ozbrojeném konfliktu, jenž nemá mezinárodní povahu, a rozhodla, že článek 124 Římského statutu bude prozatím zachován. Uvedené změny podléhají ratifikaci nebo přijetí a v platnost vstoupí v souladu s čl. 121 odst. 5 Římského statutu. Jurisdikce MTS ve vztahu ke zločinu agrese podléhá rozhodnutí, jež musí být po 1. lednu 2017 přijato stejnou většinou smluvních stran, jaká se vyžaduje pro přijetí změny Římského statutu.
(14)
Unie se na hodnotící konferenci zavázala k přezkumu a aktualizaci svých nástrojů zaměřených na podporu MTS, jakož i k další podpoře univerzality a zachování celistvosti Římského statutu.
(15)
Uplatňování Římského statutu vyžaduje praktická opatření, která by Unie a její členské státy měly plně podpořit.
(16)
Akční plán, který mimo jiné požadovalo usnesení o vstupu v platnost statutu Mezinárodního trestního soudu schválené Evropským parlamentem dne 28. února 2002 v návaznosti na společný postoj Rady 2001/443/SZBP ze dne 11. června 2001 o Mezinárodním trestním soudu (2), byl přijat dne 4. února 2004 a měl by být vhodným způsobem upraven.
(17)
Vzhledem k výše uvedenému je třeba společný postoj 2003/444/SZBP ze dne 16. června 2003 o Mezinárodním trestním soudu (3) zrušit a nahradit tímto rozhodnutím,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Mezinárodní trestní soud (dále jen „MTS“) za účelem předcházení a zamezení páchání závažných zločinů spadajících do jeho jurisdikce patří mezi základní prostředky podpory dodržování mezinárodního humanitárního práva a lidských práv, a tak přispívá ke svobodě, bezpečnosti, spravedlnosti a právnímu státu, jakož i k zachování míru, k předcházení konfliktům a k posílení mezinárodní bezpečnosti v souladu s cíli a zásadami Charty Organizace spojených národů.
2. Cílem tohoto rozhodnutí je zvýšit pomocí prosazování co nejširší účasti na Římském statutu Mezinárodního trestního soudu (dále jen „Římský statut“) jeho všeobecnou podporu, zachovat celistvost Římského statutu, podpořit nezávislost MTS i jeho účinné a účelné fungování, podpořit spolupráci s MTS a podpořit uplatňování zásady doplňkovosti.
Článek 2
1. Aby přispěla k cíli co nejširší účasti na Římském statutu, vynaloží Unie a její členské státy veškeré úsilí na urychlení tohoto procesu tím, že při každé vhodné příležitosti zařadí otázku co nejširší ratifikace, přijetí, schválení Římského statutu nebo přistoupení k Římskému statutu a uplatňování Římského statutu na pořad jednání - a to i při sjednávání dohod - nebo politických rozhovorů se třetími zeměmi, skupinami států nebo s příslušnými regionálními organizacemi.
2. Unie a její členské státy přispějí k celosvětové účasti na Římském statutu a jeho provádění rovněž dalšími prostředky, například přijímáním iniciativ na podporu šíření hodnot, zásad a ustanovení Římského statutu a souvisejících nástrojů. Na podporu cílů tohoto rozhodnutí Unie spolupracuje podle potřeby s dalšími zúčastněnými státy, mezinárodními institucemi, nevládními organizacemi a jinými zástupci občanské společnosti.
3. Členské státy sdílejí se všemi zúčastněnými státy své zkušenosti s uplatňováním Římského statutu a popřípadě podpoří tento cíl i jiným způsobem. Členské státy na požádání přispějí technickou a případně finanční pomocí k legislativní práci nutné k účasti na Římském statutu a jeho uplatňování třetími zeměmi. Unie může na požádání také přispět takovou pomocí. Státy, které zvažují účast na Římském statutu nebo spolupráci s MTS, jsou povzbuzovány k tomu, aby informovaly Unii o obtížích, se kterými se v této souvislosti setkají.
4. Při provádění tohoto článku koordinují Unie a její členské státy politickou a technickou podporu MTS s ohledem na různé státy nebo skupiny států.
Článek 3
Za účelem podpory nezávislosti MTS Unie a její členské státy zejména:
a)
vybízejí smluvní strany, aby bezodkladně a v plné výši převedly své příspěvky v souladu s rozhodnutími, která přijalo shromáždění smluvních stran;
b)
vynakládají veškeré úsilí na to, aby členské státy co nejdříve přistoupily k dohodě o výsadách a imunitách Mezinárodního trestního soudu nebo ji ratifikovaly, a podporují přistoupení k ní nebo její ratifikaci jinými státy, a
c)
snaží se vhodně podporovat rozvoj vzdělávání a pomoci soudcům, žalobcům, úředníkům a právním zástupcům v souvislosti s činností týkající se MTS.
Článek 4
1. Unie a její členské státy pečlivě sledují vývoj týkající se spolupráce s MTS v souladu s Římským statutem.
2. Unie vyhodnocuje uplatňování dohody mezi Evropskou unií a Mezinárodním trestním soudem o spolupráci a pomoci.
3. Unie a její členské státy podle potřeby zváží uzavření ad hoc ujednání a dohod, jež umožní účinné fungování MTS, a podporují v obdobné činnosti třetí strany.
4. V této souvislosti Unie a její členské státy podle potřeby nadále upozorňují třetí státy na závěry Rady ze dne 30. září 2002 o Mezinárodním trestním soudu a na obecné zásady EU, které jsou jejich přílohou, ve vztahu k návrhům dohod nebo ujednání týkajících se podmínek pro předávání osob MTS.
Článek 5
Unie a její členské státy podle potřeby přijímají iniciativy nebo opatření, jež na vnitrostátní úrovni zajistí uplatňování zásady doplňkovosti.
Článek 6
Rada a vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku podle potřeby koordinují opatření Unie a členských států přijatá za účelem provedení článků 2 až 5.
Článek 7
Členské státy spolupracují v zájmu zajištění hladké činnosti shromáždění smluvních stran ve všech ohledech.
Článek 8
Unie zajišťuje soudržnost a soulad mezi svými nástroji a politikami ve všech oblastech své vnější i vnitřní činnosti, jež se týkají nejzávažnějších mezinárodních zločinů uvedených v Římském statutu.
Článek 9
Rada přezkoumá toto rozhodnutí podle potřeby.
Článek 10
Společný postoj 2003/444/SZBP se zrušuje a nahrazuje tímto rozhodnutím. Odkazy na zrušený společný postoj 2003/444/SZBP se považují za odkazy na toto rozhodnutí.
Článek 11
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 21. března 2011.
RÅDETS BESLUT 2011/168/GUSP
av den 21 mars 2011
om Internationella brottmålsdomstolen och om upphävande av gemensam ståndpunkt 2003/444/Gusp
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 29, och
av följande skäl:
(1)
I sitt agerande på den internationella arenan strävar unionen efter att främja principerna om demokrati, rättsstatsprincipen, de mänskliga rättigheternas och de grundläggande friheternas universalitet och odelbarhet, respekt för människans värde, jämlikhet och solidaritet samt respekt för principerna i Förenta nationernas stadga och i folkrätten, i enlighet med artikel 21 i fördraget. Unionen strävar efter att utveckla förbindelser och bygga partnerskap med bland annat internationella organisationer som ansluter sig till dessa principer.
(2)
Ett av unionens mål är upprätthålla fred, förebygga konflikter och stärka den internationella säkerheten, i enlighet med ändamålen och principerna i Förenta nationernas stadga.
(3)
Romstadgan för Internationella brottmålsdomstolen (nedan kallad Romstadgan) trädde i kraft den 1 juli 2002.
(4)
Alla medlemsstater har ratificerat Romstadgan.
(5)
Principerna i Romstadgan är, liksom de som styr Internationella brottmålsdomstolens (nedan kallad domstolen) funktion, helt i överensstämmelse med unionens principer och mål. De allvarliga brott som faller under domstolensbehörighet berör såväl hela det internationella samhället som unionen och dess medlemsstater.
(6)
Unionen och dess medlemsstater är fast beslutna att förhindra att förövarna av dessa brott får gå ostraffade, både genom att vidta åtgärder på nationell nivå och genom bättre internationellt samarbete för att kunna säkerställa att de verkligen lagförs.
(7)
Unionen och domstolen undertecknade ett avtal om samarbete och bistånd till domstolen den 10 april 2006, som trädde i kraft den 1 maj 2006 (1).
(8)
De principer för och regler om internationell straffrätt som kommer till uttryck i Romstadgan bör beaktas i andra folkrättsliga instrument.
(9)
Unionen är övertygad om att universella anslutning till Romstadgan är nödvändig om domstolen ska kunna agera med full kraft, och anser därför att initiativ för att främja acceptans av Romstadgan bör uppmuntras, förutsatt att sådana initiativ överensstämmer med Romstadgans bokstav och andemening.
(10)
Det är av avgörande betydelse att Romstadgans integritet och domstolens oberoende bevaras.
(11)
Genom sina slutsatser av den 30 september 2002 om Internationella brottmålsdomstolen utformade rådet en uppsättning principer som bifogas slutsatserna, vilka ska fungera som riktlinjer för medlemsstaterna när de överväger behovet av och räckvidden för avtal eller arrangemang som ska vara svar på förslag till villkor för att överlämna personer till domstolen.
(12)
Den 25 maj 2010 antog rådet slutsatser rörande konferensen om översyn av Romstadgan för Internationella brottmålsdomstolen (nedan kallad konferensen om översyn), vilken hölls i Kampala, Uganda, mellan den 31 maj och den 11 juni 2010.
(13)
Konferensen om översyn antog ändringar av Romstadgan, i enlighet med artikel 5.2 i denna, för att kunna ge en definition av aggressionsbrott och för att kunna skapa sådana förhållanden att domstolen skulle kunna utöva sin behörighet när det gäller sådant brott, och den antog ändringar av Romstadgan för att kunna utvidga domstolens behörighet till att omfatta ytterligare tre typer av krigsförbrytelser när de begås inom ramen för väpnade konflikter som inte har internationell karaktär samt beslutade att tills vidare behålla artikel 124 i Romstadgan. Dessa ändringar ska ratificeras eller godtas och ska träda i kraft i enlighet med artikel 121.5 i Romstadgan. Domstolen ska ha behörighet när det gäller aggressionsbrott, under förutsättning att ett beslut om detta fattas efter den 1 januari 2017 med samma majoritet av anslutna stater som den som krävs för att anta en ändring av Romstadgan.
(14)
Unionen lovade vid konferensen om översyn att se över och uppdatera sina instrument för att kunna ge stöd åt domstolen och för att kunna fortsätta att främja Romstadgans universalitet och bevara dess integritet.
(15)
För att kunna genomföra Romstadgan krävs det praktiska åtgärder som unionen och dess medlemsstater bör stödja fullt ut.
(16)
Den handlingsplan, som det restes krav på bland annat i en resolution om ikraftträdandet av stadgan för Internationella brottmålsdomstolen som godkändes av Europaparlamentet den 28 februari 2002, för uppföljning av rådets gemensamma ståndpunkt 2001/443/Gusp av den 11 juni 2001 om Internationella brottmålsdomstolen (2) antogs den 4 februari 2004 och bör anpassas på lämpligt sätt.
(17)
Mot bakgrund av det som framförts ovan bör gemensam ståndpunkt 2003/444/Gusp av den 16 juni 2003 om den internationella brottmålsdomstolen (3) upphävas och ersättas med det här beslutet.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Internationella brottmålsdomstolen (nedan kallad domstolen), vars syfte ska vara att förebygga och förhindra att allvarliga brott som faller under dess behörighet begås, är ett viktigt instrument för att främja att internationell humanitär rätt och mänskliga rättigheter respekteras och därigenom bidra till frihet, säkerhet, rättvisa och rättsstatsprincipen samt till att bevara fred, förebygga konflikter och stärka internationell säkerhet, i enlighet med målen och principerna i Förenta nationernas stadga.
2. Syftet med detta beslut är att befordra universellt stöd för Romstadgan för Internationella brottmålsdomstolen (nedan kallad Romstadgan) genom att främja bredast möjliga deltagande i den, att bevara Romstadgans integritet, att stödja domstolens oberoende liksom dess effektiva och verkningsfulla arbete, att stödja samarbete med domstolen och att stödja genomförandet av principen om komplementaritet.
Artikel 2
1. För att kunna bidra till målet bredast möjliga deltagande i Romstadgan, ska unionen och dess medlemsstater vidta alla åtgärder för att främja denna process genom att, när så är lämpligt, genom förhandling om avtal eller politiska dialoger med tredje stater, grupper av stater eller relevanta regionala organisationer ta upp frågan om ratificering, godtagande, godkännande eller anslutning i största möjliga omfattning av Romstadgan och genomförandet av Romstadgan.
2. Unionen och dess medlemsstater ska även på andra sätt bidra till global anslutning till Romstadgan och genomförande av den även med hjälp av andra åtgärder, exempelvis genom att anta initiativ för att främja spridningen av värderingarna, principerna och bestämmelserna i Romstadgan och därtill kopplade instrument. Vid främjandet av målen i detta beslut ska unionen i nödvändig utsträckning samarbeta med andra berörda stater, internationella institutioner, icke statliga organisationer och andra företrädare för det civila samhället.
3. Medlemsstaterna ska dela sina egna erfarenheter av frågor med anknytning till genomförandet av Romstadgan med alla berörda stater och vid behov på andra sätt främja detta syfte. Medlemsstaterna ska på begäran bidra med tekniskt och, eventuellt, finansiellt bistånd till det lagstiftningsarbete som krävs för deltagande i och genomförande av Romstadgan i tredje stater. Unionen får på begäran också bidra med sådant bistånd. Stater som överväger att ansluta sig till Romstadgan eller samarbeta med domstolen ska uppmuntras till att informera unionen om svårigheter som de stöter på under vägen.
4. Vid genomförandet av denna artikel ska unionen och dess medlemsstater samordna politiskt och tekniskt stöd till domstolen när det gäller olika stater eller grupper av stater.
Artikel 3
För att stödja domstolens oberoende ska unionen och dess medlemsstater i synnerhet
a)
uppmuntra avtalsslutande stater att omedelbart och fullständigt överföra sina fastställda bidrag i enlighet med de beslut som fattats av stadgepartsförsamlingen,
b)
vidta alla tänkbara åtgärder för att medlemsstaterna ska tillträda och ratificera avtalet om Internationell brottmålsdomstolens privilegier och immunitet så snart som möjligt och att främja tillträdet och ratificeringen av andra stater, och
c)
vinnlägga sig om att när så är lämpligt stödja möjligheterna för domare, åklagare, tjänstemän och advokater att få utbildning och hjälp i det arbete som har anknytning till domstolen.
Artikel 4
1. Unionen och dess medlemsstater ska noga följa utvecklingen av samarbetet med domstolen i enlighet med Romstadgan.
2. Unionen ska följa genomförandet av avtalet mellan Europeiska unionen och Internationella brottmålsdomstolen om samarbete och stöd.
3. Unionen och dess medlemsstater ska överväga när så är lämpligt att sluta ad hoc-avtal och -överenskommelser för att göra det möjligt för domstolen att arbeta effektivt och ska uppmuntra tredje part att göra detsamma.
4. Unionen och dess medlemsstater ska när så är lämpligt fortsätta att göra tredje stater uppmärksamma på rådets slutsatser av den 30 september 2002 om Internationella brottmålsdomstolen och EU:s därtill fogade riktlinjer när det gäller förslag till avtal eller arrangemang i fråga om villkoren för att överlämna personer till domstolen.
Artikel 5
Unionen och dess medlemsstater ska när så är lämpligt ta initiativ eller vidta åtgärder för att säkerställa genomförandet av principen om komplementaritet på nationell nivå.
Artikel 6
Rådet och unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik ska när så är lämpligt, samordna unionens och dess medlemsstaters åtgärder för att kunna genomföra artiklarna 2-5.
Artikel 7
Medlemsstaterna ska samarbeta för att säkerställa en i alla avseende smidigt fungerande stadgepartsförsamling.
Artikel 8
Unionen ska säkerställa samstämmighet och konsekvens mellan dess instrument och politik på alla områden av dess agerande såväl externt som internt när det gäller de allvarligaste internationella brotten, så som de anges i Romstadgan.
Artikel 9
Rådet ska se över detta beslut när så är lämpligt.
Artikel 10
Gemensam ståndpunkt 2003/444/Gusp ska upphöra att gälla och ersättas med detta beslut. Hänvisningar till den upphävda gemensamma ståndpunkten 2003/444/Gusp ska anses som hänvisningar till detta beslut.
Artikel 11
Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.
Utfärdat i Bryssel den 21 mars 2011.