32006R1872
L 360/41
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1872/2006 НА СЪВЕТА
от 11 декември 2006 година
относно търговията с някои продукти от стомана между Общността и Руската федерация
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 133 от него,
като взе предвид Договора за присъединяване на България и Румъния, и по-специално член 4, параграф 3 от него,
като взе предвид Договора за присъединяване на България и Румъния, и по-специално член 56 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като има предвид, че:
(1)
Член 22, параграф 1 от Споразумението за партньорство и сътрудничество между Европейските общности и техните държави-членки и Руската федерация (1) предвижда, че търговията с някои продукти от стомана трябва да е под условие на конкретно споразумение за количествени договорености.
(2)
Действащото споразумение между Европейската общност и правителството на Руската федерация относно търговията с някои продукти от стомана (2), сключено на 3 ноември 2005 г., изтича на 31 декември 2006 г.
(3)
Предварителните дискусии между страните показват, че и двете страни възнамеряват да сключат ново споразумение за 2007 г. и за следващите години.
(4)
В очакване на подписването и влизането в сила на новото споразумение следва да се установят количествените ограничения за 2007 г.
(5)
Като се отчита фактът, че условията, довели до фиксиране на количествените ограничения за 2006 г., остават същите, е подходящо количествените ограничения за 2007 г. да останат същите, както за 2006 г.
(6)
Необходимо е средствата за администриране на този режим в рамките на Общността да се предоставят по такъв начин, че да се улесни изпълнението на новото споразумение, като се предвиждат колкото може повече аналогични разпоредби.
(7)
Необходимо е да се гарантира, че произходът на въпросните продукти се проверява и за целта се създават подходящи методи за административно съдействие.
(8)
Продуктите, които се намират в свободна зона или са внесени според договореностите, които уреждат митническите складове, временният внос или обработка във вътрешността (система на отложено плащане), не следва да се отчитат спрямо ограниченията, установени за въпросните продукти.
(9)
Ефективното прилагане на настоящия регламент налага да се въведе изискване за лицензия за внос в Общността, за влизане за свободно обращение в Общността на въпросния продукт.
(10)
За да се гарантира, че тези количествени ограничения не се превишават, е необходимо да се установи процедура за управление, при която компетентните органи на държавите-членки не издават лицензии за внос, преди да получат потвърждение от Комисията, че съответните количества остават налични в рамките на въпросните количествени ограничения,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Настоящият регламент се прилага от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2007 г. за внос в Общността на продукти от стомана, изброени в приложение I, с произход от Руската федерация.
2. Продуктите от стомана се класифицират по групи продукти, така както е посочено в приложение I.
3. Класификацията на продуктите, изброени в приложение I, се основава на Комбинираната номенклатура (КН), създадена с Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (3).
4. Произходът на продуктите, посочени в параграф 1, се определя в съответствие с правилата, които са в сила за Общността.
Член 2
1. Вносът в Общността на продукти от стомана, изброени в приложение I, с произход от Руската федерация е под условие на количествените ограничения, посочени в приложение V. Освобождаването на продуктите, посочени в приложение I, с произход от Руската федерация за свободно обращение в Общността е под условие на представяне на сертификат за произход, посочен в приложение II, и на лицензия за внос, издадени от органите на държавите-членки в съответствие с разпоредбите на член 4.
2. За да се гарантира, че количествата, за които се издават лицензии, не превишават в никой момент общите количествени ограничения за всяка група продукти, компетентните органи, изброени в приложение IV, издават лицензии за внос само при потвърждение от Комисията, че все още има налични количества в рамките на количествените ограничения за съответната група продукти от стомана по отношение на страната доставчик, за които вносителят или вносителите са представили молби до посочените органи.
3. Разрешеният внос се отчита спрямо съответното количествено ограничение, посочено в приложение V. Изпращането на продуктите се смята за осъществено на датата, на която те са били натоварени на транспортното средство за износ.
Член 3
1. Количествените ограничения, посочени в приложение V, не се прилагат за продукти, които се намират в свободна зона или в свободен склад или са внесени според договореностите, които уреждат митническите складове, за временен внос или обработка във вътрешността (система на отложено плащане).
2. Ако продуктите, посочени в параграф 1, бъдат впоследствие освободени за свободно обращение или в непроменено състояние, или след преработка, или обработка, се прилага член 2, параграф 2 и така освободените продукти се отчитат спрямо съответното количествено ограничение, посочено в приложение V.
Член 4
1. За целите на прилагането на член 2, параграф 2, преди да издадат лицензии за внос, компетентните органи, изброени в приложение IV, нотифицират Комисията относно количеството на заявленията за лицензии за внос, подкрепени от първоначалните лицензии за износ, които са получили. С обратна поща Комисията нотифицира дали поисканият/ите обем/и количества са налични за внос в хронологичния ред, в който са получени нотификациите на държавите-членки (на принципа „първи пристигнал, първи обслужен“).
2. Заявленията, включени в нотификациите до Комисията, са валидни, ако посочват ясно във всеки случай страната износител, кода на разглеждания продукт, количеството внос, номера на лицензията за износ, квотната година и държавата-членка, в която се планира продуктите да бъдат пуснати за свободно обращение.
3. Доколкото е възможно, Комисията потвърждава на органите пълното количество, посочено в заявленията, нотифицирани за всяка група продукти.
4. Компетентните органи нотифицират Комисията незабавно след като бъдат информирани относно всяко количество, което не е било използвано по време на валидността на лицензията за внос. Тези неизползвани количества се прехвърлят автоматично към оставащите количества на общото количествено ограничение на Общността за всяка група продукти.
5. Нотификациите, посочени в параграфи 1-4, се съобщават по електронен път по интегрирана мрежа, създадена за тази цел, освен ако по наложителни технически причини не е необходимо да се използва временно друго средство за комуникация.
6. Лицензиите за внос или еквивалентните документи се издават в съответствие с членове 12-16.
7. Компетентните органи на държавите-членки нотифицират Комисията относно всяко анулиране на вече издадени лицензии за внос или еквивалентни документи в случаи, когато съответните лицензии за износ са били оттеглени или анулирани от компетентните органи на Руската федерация. Ако обаче Комисията или компетентните органи на държавата-членка са били информирани от компетентните органи на Руската федерация относно оттеглянето или анулирането на лицензията за износ, след като съответните продукти са били внесени в Общността, въпросните количества се уравняват спрямо съответното количествено ограничение, посочено в приложение V.
Член 5
1. Ако Комисията има информация, че продуктите, изброени в приложение I, с произход от Руската федерация, са били прехвърлени, пренасочени или по друг начин внесени в Общността посредством заобикаляне на количествените ограничения, посочени в член 2, и ако съществува необходимост да се направят необходимите уточнения, Комисията изисква да се започнат консултации, така че да се постигне споразумение относно необходимите корекции в съответното количествено ограничение.
2. В очакване на изхода от консултациите, посочени в параграф 1, Комисията може да помоли Руската федерация да предприеме необходимите предпазни мерки, за да гарантира изпълнението на корекциите в количествените ограничения, съгласувани след тези консултации.
3. Ако Общността и Руската федерация не постигнат задоволително решение и ако Комисията отбележи, че съществува ясно доказателство за заобикаляне, Комисията изважда от количествените ограничения еквивалентен брой продукти с произход Руската федерация.
Член 6
1. Лицензия за износ (издава се от компетентните органи на Руската федерация) се изисква по отношение на всяка пратка продукти от стомана, които са предмет на количествените ограничения, посочени в приложение V, до нивото на посочените граници.
2. Оригиналът на лицензията за износ се представя от вносителя по смисъла на издаване на лицензията за внос, посочена в член 12.
Член 7
1. Лицензията за износ за количествените ограничения се съставя в съответствие с образеца, посочен в приложение II, и удостоверява, inter alia, че количеството въпросни стоки е било обхванато от количественото ограничение, установено за разглежданата група продукти.
2. Всяка лицензия за износ има за предмет само една от групата продукти, изброени в приложение I.
Член 8
Износът се прихваща спрямо релевантните количествени ограничения, посочени в приложение V и изпратени по смисъла на член 2, параграф 3.
Член 9
1. Лицензията за износ, посочена в член 6, може да включва допълнителни копия, указани надлежно като такива. Лицензията за износ и нейните копия, а така също сертификатът за произход и неговите копия, се съставят на английски език.
2. Ако документите, посочени в параграф 1, се попълват на ръка, вписванията трябва да са написани с мастило и с главни букви.
3. Лицензиите за износ или еквивалентните документи са с размери 210 × 297 mm. Използваната хартията трябва да бъде бяла, оразмерена за писане, несъдържаща механична маса и с тегло не по-малко от 25 g/m2. Всяка част има за фон отпечатана украса във вид на плетеница, което прави всяка фалшификация с механични или химични средства видна за окото.
4. Компетентните органи на Общността приемат само оригинала за валиден за целите на износа в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
5. Всяка лицензия за износ или еквивалентен документ носи стандартизиран сериен номер, независимо дали е отпечатан, или не, по който може да бъде идентифицирана.
6. Серийният номер е съставен от следните елементи:
-
две букви, които идентифицират страната износител, както следва
RU
=
Руската федерация
-
две букви, които идентифицират държавата-членка получател, както следва:
BE
=
Белгия
BG
=
България
CZ
=
Чешка република
DK
=
Дания
DE
=
Германия
EE
=
Естония
EL
=
Гърция
ES
=
Испания
FR
=
Франция
IE
=
Ирландия
IT
=
Италия
CY
=
Кипър
LV
=
Латвия
LT
=
Литва
LU
=
Люксембург
HU
=
Унгария
MT
=
Малта
NL
=
Нидерландия
AT
=
Австрия
PL
=
Полша
PT
=
Португалия
RO
=
Румъния
SI
=
Словения
SK
=
Словакия
FI
=
Финландия
SE
=
Швеция
GB
=
Обединеното кралство,
-
едноцифрено число, което идентифицира квотната година, която отговаря на последната цифра във въпросната година, например „7“ за 2007 г.,
-
двуцифрено число, което идентифицира издаващата служба в страната износител,
-
петцифрено число, което върви последователно от 00001 до 99 999, определено за конкретната държава-членка получател.
Член 10
Лицензията за износ може да бъде издадена след изпращането на продукта, за който се отнася. В този случай тя носи потвърждението „издадено впоследствие“.
Член 11
В случай на кражба, загуба или унищожаване на лицензията за износ износителят може да поиска от компетентния орган, издал документа, да му бъде направен дубликат на основата на документите за износ, които притежава.
Дубликатът на лицензията, издаден по такъв начин, носи обозначението „дубликат“. Той носи датата на оригиналната лицензия.
Член 12
1. До размера, в който Комисията, в съответствие с член 4, е потвърдила, че исканото количество е налично в рамките на въпросното количествено ограничение, компетентните органи на държавите-членки издават лицензия за внос в срок от максимум пет работни дни от представяне от страна на вносителя на оригинала на съответната лицензия за износ. Това представяне трябва да се осъществи не по-късно от 31 март през годината, следваща годината, в която са били изпратени стоките, предмет на лицензията. Лицензията за внос се издава от компетентните органи на всяка държава-членка, независимо от държавата-членка, указана върху лицензията за износ, до такава степен, че Комисията, в съответствие с член 4, е потвърдила, че исканото количество е налично в рамките на въпросното количествено ограничение.
2. Лицензиите за внос са валидни четири месеци от датата на издаването им. При надлежно мотивирана молба от страна на вносител, компетентните органи на държава-членка могат да продължат срока на валидност за нов период, непревишаващ четири месеца.
3. Лицензиите за внос се изготвят във формата, посочен в приложение III, и са валидни за цялата митническа територия на Общността.
4. Декларацията или заявлението, направени от вносителя за получаване на лицензии за внос, съдържат:
а)
пълното име и адрес на износителя;
б)
пълното име и адрес на вносителя;
в)
точното описание на стоките и код/ове по ТАРИК;
г)
страната на произход на стоките;
д)
страната на изпращане
е)
подходящата група продукти и количеството за въпросните продукти;
ж)
нетното тегло по позиция по КН;
з)
стойността CIF на продуктите на границата с Общността, по позиция по ТАРИК;
и)
дали разглежданите продукти са с второ или с нестандартно качество;
й)
при необходимост, датите на плащане и доставка, както и копие на товарителницата и на договора за покупка;
к)
датата и номера на лицензията за износ;
л)
всеки вътрешен код, използван за административни цели;
м)
дата и подпис на вносителя.
5. Вносителите не са задължени да внесат цялото количество, предмет на лицензията за износ, в една-единствена пратка.
Член 13
Валидността на лицензиите за внос, издадени от органите на държавите-членки, са под условие на валидността на лицензиите за износ и количествата, указани в разрешенията за износ, издадени от компетентните органи на Руската федерация, на основа на които са били издадени лицензиите за внос.
Член 14
Лицензии за внос или еквивалентни документи се издават от компетентните органи на държавите-членки в съответствие с член 2, параграф 2 и без дискриминация спрямо някой вносител в Общността, независимо къде е мястото му на установяване в Общността, без това да накърнява спазването на други условия, които се изискват съгласно настоящите правила.
Член 15
1. Ако Комисията установи, че общите количества, предмет на лицензиите за износ, издадени от Руската федерация за конкретна група продукти, превишават количественото ограничение, установено за тази група продукти, компетентните органи за издаване на лицензии в държавите-членки се информират незабавно, за да преустановят по-нататъшното издаване на лицензии за внос. В този случай Комисията започва незабавно консултации.
2. Компетентните органи на държава-членка отказват да издадат лицензии за внос за продукти с произход от Руската федерация, които не са предмет на лицензии за износ, издадени в съответствие с разпоредбите на членове 6-11.
Член 16
1. Формулярите, които компетентните органи на държавите-членки трябва да използват за издаване на лицензията за внос, посочени в член 12, са в съответствие с образеца на лицензия за внос, посочено в приложение III.
2. Формулярите на лицензите за внос и извлеченията от тях се изготвят в два екземпляра, като единият екземпляр, обозначен като „Екземпляр на притежателя“ и носещ номер 1, се издава на кандидата, а другият екземпляр, обозначен като „Екземпляр на издаващия орган“ и носещ номер 2, се съхранява от органа, издал лицензията. За административни цели компетентните органи могат да добавят допълнителни екземпляри към формуляр 2.
3. Формулярите се отпечатват на бяла хартия, без механична целулоза, предназначена за писане и с тегло между 55 и 65 g/m2. Размерът е 210 × 297 mm; разстоянието между редовете е 4,24 mm (една шеста от инча); оформлението на формулярите се спазва стриктно. Освен това от двете страни на екземпляр № 1, който представлява самата лицензия за внос, има отпечатан фон във вид на декоративна, оцветена в червено плетеница, с цел разпознаване на фалшификатите по механичен и химичен начин.
4. Държавите-членки отговарят за отпечатването на формулярите. Формулярите могат да се отпечатват и от печатници, определени от държавата-членка, в която са въведени. В последния случай на всеки формуляр се отпечатва справка на назначението на държавата-членка. Всеки формуляр съдържа името и адреса на печатницата или знак, който дава възможност за идентифицирането му.
5. При издаването им лицензите за внос получават изходящ номер, който се дава от съответните компетентни органи на държавата-членка. Номерът на лицензията за внос се нотифицира на Комисията по електронен път по интегрираната мрежа, създадена в съответствие с член 4.
6. Лицензите и извлеченията се попълват на официалния език или на един от официалните езици на издаващата ги държавата-членка.
7. В клетка 10 компетентните органи указват съответната група продукти от стомана.
8. Маркировките на издаващите агенции и органите, които извършват приспадания, се полагат посредством печат. Въпреки това печатът на издаващия орган може да бъде заместен от преса за релефно изображение, в комбинация с букви или фигури, получени посредством перфорация или отпечатване върху лицензията. Издаващите органи използват всеки защитен от неумело прилагане метод за регистриране на отпуснатите количества по такъв начин, че да е невъзможно да се вмъкват цифри или препратки.
9. На гърба на екземпляр № 1 и екземпляр № 2 има клетка, в която се вписват количествата или от митническите власти при изпълнение на формалностите по вноса, или от компетентните административни органи по време на издаване на извлечение. В случай, когато мястото, предвидено за приспаданията на количествата по лицензите или техните извлечения, се окаже недостатъчно, компетентните органи могат да добавят една или няколко допълнителни страници, които да съдържат клетки за приспадане, предвидени на гърба на екземпляр № 1 и екземпляр № 2 на лицензите или на извлеченията от тях. Органите, които извършват приспадания, поставят печата си по такъв начин, че едната половина от него да бъде на лицензията или извлечението за внос, а другата половина да бъде на допълнителния лист. Ако има няколко допълнителни листа, е необходимо да се постави нов печат по подобен начин на всяка страница и на предхождащата я страница.
10. Издадените лицензии и извлеченията за внос, както и положените от органите на една от държава-членка бележки и заверки, имат във всяка от държавите-членки същата юридическа сила както документите, бележките и заверките, издадени от органите на тези държави-членки.
11. Когато е абсолютно необходимо, компетентните органи на заинтересованите държави-членки могат да изискат съдържанието на разрешителните или на извлеченията от тях да бъде преведено на техния официален език или на един от официалните езици на съответната държава-членка.
Член 17
Що се отнася за освобождаване за свободно обращение в България и Румъния, считано от 1 януари 2007 г., на продуктите от стомана, предмет на настоящия регламент, се изисква лицензия за внос дори ако продукти от стомана са изпратени преди тази дата. Ако продуктите от стомана са изпратени за България или Румъния преди 1 януари 2007 г., лицензията за внос се издава автоматично, без количествени ограничения, при представяне на товарителницата или на друг транспортен документ, смятан за еквивалентен от служби на Общността, издаващи лицензии, които доказват датата на изпращане, и след одобрение от службата на Комисията, която отговаря за управление на лицензии (SIGL). Ако продуктите от стомана са изпратени за България или Румъния на 1 януари или след тази дата, те са под условие на специални правила, които уреждат количествените ограничения, така както са определени в настоящия регламент.
Член 18
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз. Чрез дерогация член 17 влиза в сила в деня на влизане в сила на Договора за присъединяване на България и Румъния към Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 11 декември 2006 година.
REGULAMENTO (CE) N.o 1872/2006 DO CONSELHO
de 11 de Dezembro de 2006
relativo ao comércio de determinados produtos siderúrgicos entre a Comunidade e a Federação Russa
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, nomeadamente o artigo 133.o,
Tendo em conta o Tratado de Adesão da Bulgária e da Roménia, nomeadamente o n.o 3 do artigo 4.o,
Tendo em conta o Acto de Adesão da Bulgária e da Roménia, nomeadamente o artigo 56.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão,
Considerando o seguinte:
(1)
O n.o 1 do artigo 21.o do Acordo de Parceria e de Cooperação entre as Comunidades Europeias e os seus Estados-Membros e a Federação Russa (1) prevê que o comércio de alguns produtos siderúrgicos deve ser regulado por um acordo específico sobre medidas de carácter quantitativo.
(2)
O Acordo entre a Comunidade Europeia e o Governo da Federação Russa relativo ao comércio de determinados produtos siderúrgicos (2), assinado em 3 de Novembro de 2005 e actualmente em vigor, expirará em 31 de Dezembro de 2006.
(3)
As conversações preliminares entre as partes indicam que ambas têm intenção de concluir um novo acordo para 2007 e anos seguintes.
(4)
Na pendência da assinatura e da entrada em vigor do novo acordo, deverão ser estabelecidos limites quantitativos para 2007.
(5)
Dado que as condições que conduziram à fixação dos limites quantitativos para 2006 permanecem inalteradas, afigura-se adequado fixar os limites quantitativos para 2007 ao mesmo nível de 2006.
(6)
É necessário fornecer os instrumentos para gerir este regime na Comunidade, de modo a facilitar a execução do novo acordo, prevendo, na medida do possível, disposições similares.
(7)
É necessário assegurar o controlo da origem dos produtos em causa, bem como estabelecer para esse efeito os métodos de cooperação administrativa adequados.
(8)
Os produtos colocados numa zona franca ou importados ao abrigo das disposições que regem os regimes de entreposto aduaneiro, de importação temporária ou de aperfeiçoamento activo (sistema suspensivo) não deverão ser sujeitos aos limites quantitativos fixados para os produtos em causa.
(9)
Para a aplicação efectiva do presente regulamento, é necessário instituir uma licença de importação comunitária para a introdução em livre prática na Comunidade dos produtos em causa.
(10)
A fim de assegurar que os limites quantitativos não são excedidos, importa estabelecer um procedimento de gestão nos termos do qual as autoridades competentes dos Estados-Membros não emitam licenças de importação sem obterem uma confirmação da Comissão de que ainda existem quantidades disponíveis do limite quantitativo em causa,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. O presente regulamento é aplicável, de 1 de Janeiro de 2007 a 31 de Dezembro de 2007, às importações para a Comunidade dos produtos siderúrgicos enumerados no anexo I, originários da Federação Russa.
2. Os produtos siderúrgicos são classificados em grupos de produtos, tal como estabelecido no anexo I.
3. A classificação dos produtos enumerados no anexo I baseia-se na Nomenclatura Combinada (NC) estabelecida pelo Regulamento (CEE) n.o 2658/87 do Conselho (3).
4. A origem dos produtos referidos no n.o 1 é determinada de acordo com as regras em vigor na Comunidade.
Artigo 2.o
1. A importação na Comunidade de produtos siderúrgicos enumerados no anexo I, originários da Federação Russa, fica sujeita aos limites quantitativos anuais fixados no anexo V. A introdução em livre prática na Comunidade dos produtos enumerados no anexo I, originários da Federação Russa, fica subordinada à apresentação de um certificado de origem, estabelecido no anexo II, e de uma licença de importação emitida pelas autoridades dos Estados-Membros, em conformidade com o artigo 4.o
2. A fim de assegurar que as quantidades em relação às quais são emitidas licenças de importação nunca excedam o total dos limites quantitativos para cada grupo de produtos, as autoridades competentes enumeradas no anexo IV só emitem essas licenças depois de a Comissão ter confirmado que ainda existem quantidades disponíveis dos limites quantitativos para os grupos de produtos siderúrgicos e para o país de exportação, relativamente aos quais lhes tenham sido apresentados pedidos pelo importador ou importadores.
3. As importações autorizadas são imputadas nos limites quantitativos correspondentes fixados no anexo V. Considera-se que a expedição dos produtos se realizou na data do seu carregamento no meio de transporte utilizado para a respectiva exportação.
Artigo 3.o
1. Os limites quantitativos fixados no anexo V não se aplicam aos produtos colocados numa zona franca ou num entreposto franco ou importados ao abrigo das disposições que regem os regimes de entreposto aduaneiro, de importação temporária ou de aperfeiçoamento activo (sistema suspensivo).
2. Quando os produtos referidos no n.o 1 forem posteriormente introduzidos em livre prática, no seu estado inalterado ou após terem sido sujeitos a operações de complemento de fabrico ou a transformações, aplica-se o n.o 2 do artigo 2.o, devendo esses produtos ser imputados nos limites quantitativos correspondentes fixados no anexo V.
Artigo 4.o
1. Para efeitos de aplicação do n.o 2 do artigo 2.o, antes de emitirem as licenças de importação, as autoridades competentes dos Estados-Membros enumerados no anexo IV notificam à Comissão as quantidades correspondentes aos pedidos de licença de importação, que são corroboradas pelos originais das licenças de exportação por elas recebidos. Por sua vez, a Comissão confirma por notificação a disponibilidade para importação das quantidades requeridas, por ordem cronológica de recepção das notificações dos Estados-Membros (numa base «primeiro a chegar, primeiro a ser servido»).
2. Os pedidos incluídos nas notificações feitas à Comissão só são válidos se indicarem claramente, em cada caso, o país de exportação, o grupo de produtos em causa, as quantidades a importar, o número da licença de exportação, o ano de contingentamento, bem como o Estado-Membro em que se prevê a introdução dos produtos em livre prática.
3. Na medida do possível, a Comissão confirma às autoridades a quantidade total indicada nos pedidos notificados em relação a cada grupo de produtos.
4. A Comissão é notificada pelas autoridades competentes, imediatamente depois destas terem sido informadas de qualquer quantidade não utilizada durante o prazo de validade da licença de importação. As quantidades não utilizadas são automaticamente transferidas para as quantidades remanescentes do limite quantitativo comunitário total fixado para cada grupo de produtos.
5. As notificações a que se referem nos n.os 1 a 4 devem ser comunicadas por via electrónica, pela rede integrada estabelecida para o efeito, excepto se, por razões técnicas imperativas, for necessário utilizar temporariamente outros meios de comunicação.
6. As licenças de importação ou documentos equivalentes são emitidos nos termos dos artigos 12.o a 16.o
7. As autoridades competentes dos Estados-Membros notificam a Comissão de qualquer anulação de licenças de importação ou de documentos equivalentes já emitidos no caso de as licenças de exportação correspondentes terem sido retiradas ou anuladas pelas autoridades competentes da Federação Russa. Todavia, se a Comissão ou as autoridades competentes de um Estado-Membro só tiverem sido informadas pelas autoridades da Federação Russa competentes da revogação ou anulação de uma licença de exportação após os produtos terem sido importados para a Comunidade, as quantidades em questão são imputadas no limite quantitativo correspondente estabelecido no anexo V.
Artigo 5.o
1. Se a Comissão tiver informações segundo as quais os produtos enumerados no anexo I originários da Federação Russa, foram objecto de transbordo ou de mudança de itinerário, ou importados por qualquer outro meio para a Comunidade, evadindo os limites quantitativos referidos no artigo 2.o, e que importa proceder às adaptações necessárias, solicita o início de consultas, a fim de se chegar a acordo sobre a adaptação necessária dos limites quantitativos correspondentes.
2. Enquanto se aguardam os resultados das consultas referidas no n.o 1, a Comissão pode solicitar à Federação Russa que adopte as medidas cautelares necessárias para assegurar que as adaptações dos limites quantitativos acordadas na sequência dessas consultas podem ser efectuadas.
3. Se a Comunidade e a Federação Russa não chegarem a uma solução satisfatória e se a Comissão verificar que existem provas manifestas de evasão, a Comissão deduz dos limites quantitativos uma quantidade equivalente de produtos originários da Federação Russa.
Artigo 6.o
1. É necessária uma licença de exportação (a emitir pelas autoridades competentes da Federação Russa) para todas as remessas de produtos siderúrgicos sujeitos aos limites quantitativos fixados no anexo V até ao nível dos referidos limites.
2. O importador deve apresentar o original da licença de exportação para efeitos de emissão da licença de importação referida no artigo 12.o
Artigo 7.o
1. A licença de exportação para os produtos sujeitos a limites quantitativos deve ser conforme ao modelo que figura no anexo II e certificar, designadamente, que a quantidade de produtos em causa foi imputada no limite quantitativo estabelecido para o grupo do produto correspondente.
2. Cada licença de exportação cobre apenas um dos grupos dos produtos enumerados no anexo I.
Artigo 8.o
As exportações são imputadas nos limites quantitativos correspondentes fixados no anexo V e expedidas na acepção do n.o 3 do artigo 2.o
Artigo 9.o
1. A licença de exportação a que se refere o artigo 6.o pode conter exemplares suplementares devidamente assinalados. A licença de exportação e os respectivos exemplares, bem como o certificado de origem e os respectivos exemplares, devem ser redigidos em língua inglesa.
2. Se os documentos referidos no n.o 1 forem manuscritos, devem ser preenchidos a tinta e em caracteres de imprensa.
3. O formato das licenças de exportação ou dos documentos equivalentes e certificados de origem é de 210 × 297 mm. O papel a utilizar é de cor branca, colado para escrita, sem pastas mecânicas, e pesando, no mínimo, 25 gramas por metro quadrado. Cada parte deve ser revestida com uma impressão de fundo guilhochado que torne visíveis quaisquer falsificações por meios mecânicos ou químicos.
4. As autoridades competentes da Comunidade só aceitam o original como documento válido para efeitos de importação, em conformidade com as disposições do presente regulamento.
5. Cada licença de exportação ou documento equivalente deve conter um número de série normalizado, impresso ou não, pelo qual pode ser identificado.
6. O número de série é constituído pelos seguintes elementos:
-
duas letras para identificar o país exportador, a saber:
RU
=
Federação Russa,
-
duas letras para identificar o Estado-Membro de destino previsto, do seguinte modo:
BE
=
Bélgica
BG
=
Bulgária
CZ
=
República Checa
DK
=
Dinamarca
DE
=
Alemanha
EE
=
Estónia
EL
=
Grécia
ES
=
Espanha
FR
=
França
IE
=
Irlanda
IT
=
Itália
CY
=
Chipre
LV
=
Letónia
LT
=
Lituânia
LU
=
Luxemburgo
HU
=
Hungria
MT
=
Malta
NL
=
Países Baixos
AT
=
Áustria
PL
=
Polónia
PT
=
Portugal
RO
=
Roménia
SI
=
Eslovénia
SK
=
Eslováquia
FI
=
Finlândia
SE
=
Suécia
GB
=
Reino Unido,
-
um número de um só algarismo para indicar o ano de contingentamento, correspondente ao último algarismo do ano em causa, por exemplo, «7» para 2007,
-
um número com dois algarismos para identificar o serviço do país exportador que emitiu o documento,
-
um número com cinco algarismos, seguindo uma numeração contínua de 00 001 a 99 999, atribuído ao Estado-Membro de destino.
Artigo 10.o
A licença de exportação pode ser emitida após a expedição das mercadorias a que dizem respeito. Nesse caso, devem conter a menção «emitido a posteriori».
Artigo 11.o
Em caso de furto, extravio ou destruição de uma licença de exportação, o exportador pode solicitar às autoridades administrativas competentes que o tenham emitido uma segunda via, emitida com base nos documentos de exportação em seu poder.
A segunda via assim emitida deve conter a menção «segunda via». Deve ostentar a data da licença inicial.
Artigo 12.o
1. Na medida em que, nos termos do artigo 4.o, a Comissão tenha confirmado que as quantidades solicitadas se encontram disponíveis no âmbito do limite quantitativo em causa, as autoridades competentes dos Estados-Membros emitem uma licença de importação, no prazo máximo de cinco dias úteis a contar da data de apresentação pelo importador do original da licença de exportação correspondente. A apresentação da licença de exportação deve ser efectuada, o mais tardar, até 31 de Março do ano seguinte ao da expedição dos produtos abrangidos pela licença. As licenças de importação são emitidas pelas autoridades competentes de qualquer Estado-Membro, independentemente do Estado-Membro indicado na licença de exportação, desde que a Comissão, nos termos do artigo 4.o, tenha confirmado que as quantidades solicitadas do limite quantitativo em causa estão disponíveis.
2. As licenças de importação são válidas por quatro meses a contar da data da sua emissão. Mediante pedido devidamente justificado do importador, as autoridades competentes de um Estado-Membro podem prorrogar o prazo de validade por um período não superior a quatro meses.
3. As licenças de importação são emitidas no formulário previsto no anexo III e são válidas em todo o território aduaneiro da Comunidade.
4. A declaração ou o pedido do importador para obtenção de uma licença de importação deve conter:
a)
O nome e o endereço completos do exportador;
b)
O nome e o endereço completos do importador;
c)
A descrição exacta dos produtos e o(s) código(s) Taric;
d)
O país de origem dos produtos;
e)
O país de expedição;
f)
O grupo do produto em questão e a quantidade expressa para os produtos em causa;
g)
O peso líquido por posição Taric;
h)
O valor CIF dos produtos na fronteira comunitária, por posição Taric;
i)
A indicação se os produtos em causa são de segunda qualidade ou de qualidade inferior;
j)
Se for caso disso, as datas de pagamento e de entrega e uma cópia do conhecimento de embarque e do contrato de compra e venda;
k)
A data e o número da licença de exportação;
l)
Todos os códigos internos utilizados para fins administrativos;
m)
A data e a assinatura do importador.
5. Os importadores não são obrigados a importar, numa única remessa, a quantidade total abrangida por uma licença de importação.
Artigo 13.o
O prazo de validade das licenças de importação emitidas pelas autoridades dos Estados-Membros depende do prazo de validade e das quantidades indicadas nas licenças de exportação emitidas pelas autoridades da Federação Russa competentes, com base nas quais as licenças de importação foram emitidas.
Artigo 14.o
As licenças de importação ou documentos equivalentes são emitidos pelas autoridades competentes dos Estados-Membros nos termos do n.o 2 do artigo 2.o e sem discriminação relativamente a qualquer importador na Comunidade, independentemente do seu local de estabelecimento na Comunidade, sem prejuízo do cumprimento de outras condições exigidas pela regulamentação em vigor.
Artigo 15.o
1. Se a Comissão verificar que as quantidades totais cobertas pelas licenças de exportação emitidas pela Federação Russa para um grupo de produtos específico num dado ano de aplicação do acordo excedem o limite quantitativo estabelecido para esse grupo, as autoridades competentes dos Estados-Membros são do facto imediatamente informadas, a fim de suspenderem a emissão de licenças de importação. Nesse caso, a Comissão dá imediatamente início a consultas.
2. As autoridades competentes dos Estados-Membros recusam a emissão de licenças de importação para produtos originários da Federação Russa que não estejam cobertos por licenças de exportação emitidas nos termos dos artigos 6.o a 11.o
Artigo 16.o
1. Os formulários a utilizar pelas autoridades competentes dos Estados-Membros para a emissão das licenças de importação a que se refere o artigo 12.o devem estar em conformidade com o modelo de licença de importação que figura no anexo III.
2. Os formulários das licenças de importação e os respectivos extractos devem ser preenchidos em duplo exemplar, sendo o primeiro, com a menção «Exemplar para o titular» e o algarismo 1 destinado ao requerente, e o segundo, com a menção «Exemplar para a autoridade emissora» e o algarismo 2, conservado pela autoridade que emite a licença. Para fins administrativos, as autoridades competentes podem acrescentar exemplares adicionais ao formulário n.o 2.
3. Os formulários são impressos em papel de cor branca, sem pastas mecânicas, colado para escrita, e pesando entre 55 e 65 gramas por metro quadrado. O formato destes documentos é de 210 × 297 milímetros, sendo o espaço entre as linhas de 4,24 milímetros (um sexto de polegada); o figurino gráfico dos formulários deve ser estritamente respeitado. As duas faces do exemplar n.o 1, que constitui a licença propriamente dita, devem ser revestidas por uma impressão de fundo guilhochado que torne visível quaisquer falsificações feitas por processos mecânicos ou químicos.
4. Compete aos Estados-Membros fazer imprimir os formulários. Os formulários podem igualmente ser impressos por tipografias designadas pelo Estado-Membro em que estão estabelecidas. Neste último caso, os Estados-Membros devem designá-las em cada formulário. Os formulários devem ostentar a indicação do nome e endereço da tipografia ou um sinal que permita a sua identificação.
5. Às licenças de importação ou seus extractos deve, aquando da sua emissão, ser atribuído um número de emissão a determinar pelas autoridades competentes dos Estados-Membros. O número da licença de importação será notificado à Comissão por via electrónica no âmbito da rede integrada estabelecida ao abrigo do artigo 4.o
6. As licenças e os extractos são redigidos na ou numa das línguas oficiais do Estado-Membro que emite a licença.
7. As autoridades competentes indicam na casa 10 o grupo do produto siderúrgico adequado.
8. As marcas dos serviços que procedem à emissão e das autoridades responsáveis pela imputação devem ser apostas por meio de um carimbo. No entanto, o carimbo dos organismos emissores pode ser substituído por um selo branco combinado com letras e números obtidos por perfuração ou por impressão sobre a licença. As autoridades emissoras registarão as quantidades atribuídas através de qualquer método que impossibilite o posterior aditamento de algarismos ou referências.
9. O verso dos exemplares n.os 1 e 2 deve conter uma casa em que serão indicadas as quantidades, quer pelas autoridades aduaneiras após o cumprimento das formalidades aduaneiras, quer pelas autoridades administrativas competentes aquando da emissão de um extracto. Sempre que nas licenças ou nos seus extractos o espaço reservado às imputações se revele insuficiente, as autoridades competentes podem acrescentar uma ou mais folhas suplementares que incluam as casas de imputação prevista no verso dos exemplares n.os 1 e 2 das licenças ou dos seus extractos. As autoridades que procedem à imputação devem apor o seu carimbo de forma a que metade do cunho do carimbo incida na licença ou no extracto e a outra metade na folha suplementar. No caso de haver mais do que uma folha suplementar, o carimbo deve ser novamente aposto nos mesmos moldes entre cada folha suplementar e a folha anterior.
10. As licenças de importação e respectivos extractos emitidos, bem como as menções e vistos apostos, pelas autoridades de um Estado-Membro têm, em cada um dos outros Estados-Membros, os mesmos efeitos jurídicos que os documentos emitidos bem como as menções e vistos apostos pelas autoridades desses Estados-Membros.
11. As autoridades competentes dos Estados-Membros em causa podem, quando necessário, exigir que o conteúdo das licenças ou extractos seja traduzido na ou numa das línguas oficiais desses Estados-Membros.
Artigo 17.o
Para a introdução em livre prática na Bulgária e na Roménia, a partir de 1 de Janeiro de 2007, dos produtos siderúrgicos abrangidos pelo presente regulamento, é necessária uma licença de importação, mesmo que os produtos siderúrgicos tenham sido expedidos antes dessa data. Se os produtos siderúrgicos tiverem sido expedidos para a Bulgária ou para a Roménia antes de 1 de Janeiro de 2007, a licença de importação deve ser concedida automaticamente, sem limites quantitativos, mediante a apresentação do conhecimento de carga ou de outro documento de transporte, considerado equivalente pelos serviços competentes da Comunidade, para comprovar a data de expedição, após aprovação pelos serviços da Comissão responsáveis pela gestão das licenças. Se os produtos siderúrgicos forem expedidos para a Bulgária ou para a Roménia em 1 de Janeiro de 2007 ou após essa data, devem ficar sujeitos às disposições específicas que regem os limites quantitativos, tal como definidas no presente regulamento.
Artigo 18.o
O presente regulamento entra em vigor na data da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia. A título de derrogação, o artigo 17.o só entra em vigor na data de entrada em vigor do Tratado de Adesão da Bulgária e da Roménia à União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 11 de Dezembro de 2006.