РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1005/2008 НА СЪВЕТА
от 29 септември 2008 година
за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, за изменение на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1936/2001 и (ЕО) № 601/2004 и за отмяна на регламенти (ЕО) № 1093/94 и (ЕО) № 1447/1999
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономическия и социален комитет (2),
след консултация с Комитета на регионите,
като има предвид, че:
(1)
Общността е страна по Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право от 10 декември 1982 г. (UNCLOS), ратифицирала е Споразумението на Организацията на обединените нации за прилагане на разпоредбите на Конвенцията на ООН по морско право от 10 декември 1982 г., отнасящи се до съхранението и управлението на рибните видове, чието движение се извършва както във вътрешността, така и извън изключителните икономически зони, и на трансгранично и далекомигриращи рибни видове от 4 август 1995 г. (Споразумение на ООН за рибните видове) и е приела Споразумението за насърчаване на спазването на международните мерки за опазване и управление от риболовните кораби в открито море от 24 ноември 1993 г. на Организацията на ООН по прехрана и земеделие (Споразумението на ФАО за съответствие). В по-голямата си част посочените разпоредби установяват принципа за задължението на всички държави да приемат подходящи мерки за устойчиво управление на морските ресурси и да си сътрудничат за осъществяване на тази цел.
(2)
Целта на общата политика в областта на рибарството, изложена в Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (3), е да гарантира експлоатация на живите водни ресурси, която създава условия за необходимата устойчивост както в икономически и екологичен план, така и от социална гледна точка.
(3)
Незаконният, недеклариран и нерегулиран (ННН) риболов представлява една от най-сериозните заплахи за устойчивата експлоатация на живите водни ресурси, подкопаваща самата основа на общата политика в областта на рибарството и международните усилия за насърчаване на по-добро управление на световния океан; ННН риболовът представлява също и сериозна заплаха за морското биологично разнообразие, към която трябва да се подходи в съответствие с целите, определени в Съобщението на Комисията „Спиране на загубата на биологично разнообразие до 2010 г. и след това“.
(4)
През 2001 г. ФАО прие Международен план за действие за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, който бе подкрепен от Общността. Освен това с активната подкрепа на Общността регионални организации за управление на риболова създадоха набор от мерки, предназначени да противодействат на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов.
(5)
В съответствие с поетите международни ангажименти и предвид мащабите и неотложността на проблема, Общността следва съществено да засили действията си срещу ННН риболова и да приеме нови регулаторни мерки, които да обхванат всички аспекти на явлението.
(6)
Действията на Общността следва най-вече да бъдат насочени срещу видовете поведение, попадащи в определението за ННН риболов, и които причиняват най-сериозни щети на морската среда, устойчивостта на рибните запаси и социално-икономическото положение на рибарите, спазващи правилата за опазване и управление на рибните ресурси.
(7)
В съответствие с определението за ННН риболов, обхватът на настоящия регламент следва да включва и риболовните дейности, извършвани в открито море и в морски води под юрисдикцията или суверенитета на крайбрежни държави, включително морски води под юрисдикцията или суверенитета на държави-членки.
(8)
За да бъде правилно разгледано вътрешното измерение на ННН риболова, от съществено значение е Общността да приеме необходимите мерки за по-строго спазване на правилата на общата политика в областта на рибарството. Разпоредби за тази цел следва да бъдат вмъкнати в настоящия регламент за периода до изменението на Регламент (ЕИО) № 2847/93 на Съвета от 12 октомври 1993 г. относно установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството (4).
(9)
Правилата на Общността, и по-специално дял II от Регламент (ЕИО) № 2847/93 предвиждат всеобхватна система за контрол на законността на улова от риболовните кораби на Общността. Настоящата система, приложима за рибните продукти, уловени от риболовни кораби на трети държави и внесени в Общността, не гарантира равностойна степен на контрол; този недостатък представлява сериозен стимул за чуждестранни оператори, извършващи ННН риболов, да предлагат продуктите си в Общността и по този начин да повишават рентабилността на своята дейност; като най-големия пазар и вносител на рибни продукти в света, Общността носи специфична отговорност за предотвратяване вноса на нейна територия на рибни продукти с произход от ННН риболов. Ето защо следва да бъде въведен нов режим, който да осигури необходимия контрол върху веригата за доставки на рибни продукти, внасяни в Общността.
(10)
Правилата на Общността, които уреждат достъпа до пристанищата на Общността на риболовни кораби, плаващи под знамето на трета държава, следва да станат по-строги, с цел да се гарантира адекватен контрол на законността на рибните продукти, разтоварвани от риболовни кораби, плаващи под знамето на трета държава. Това по-специално следва да предполага достъп до пристанища на Общността да се разрешава само на риболовни кораби, плаващи под знамето на трета държава, които могат да представят точна информация за законността на своя улов и да осигурят заверката на тази информация от съответната държава на знамето.
(11)
Трансбордирането в открито море не се поддава на адекватен контрол от държавите на знамето или от крайбрежните държави и е обичайният похват на операторите, извършващи ННН риболов, за да прикрият незаконния характер на улова си. Ето защо Общността има основания да разрешава дейности по трансбордиране само в определени пристанища на държавите-членки, в пристанища на трети държави между риболовни кораби на Общността или, извън водите на Общността, между риболовни кораби на Общността и риболовни кораби, регистрирани като транспортни кораби към регионална организация за управление на риболова.
(12)
Целесъобразно е да бъдат регламентирани условията, редът и честотата, с която държавите-членки извършват дейности по преглеждане, инспекция и проверка въз основа на правилата за управление на риска.
(13)
Забранява се търговията с Общността на рибни продукти, произтичащи от ННН риболов. За да може забраната да действа ефективно и да се гарантира, че всички предлагани рибни продукти, внесени в Общността и изнесени от нея, са уловени в съответствие с международните мерки за опазване и управление и, в зависимост от случая, съгласно други разпоредби, приложими за съответния риболовен кораб, се въвежда схема за сертифициране, приложима за всяка търговия на рибни продукти с Общността.
(14)
Общността следва да отчита ограничения капацитет на развиващите се държави за прилагане на схемата за сертифициране.
(15)
Целесъобразно е съгласно тази схема да се изисква сертификат като предварително условие за внос на рибни продукти в Общността. Сертификатът следва да съдържа информация, доказваща законността на съответните продукти. Той следва да бъде заверен от държавата на знамето, под която плава риболовният кораб, уловил съответната риба, в съответствие с международноправното задължение на държавата да гарантира, че риболовните кораби, плаващи под нейно знаме, спазват международните правила за опазване и управление на рибните ресурси.
(16)
От съществено значение е схемата за сертифициране да се прилага за всеки внос на морски рибни продукти в Общността и за всеки износ от Общността. Схемата следва да се прилага също така за рибни продукти, транспортирани или преработени в държава, различна от държавата на знамето, преди да стигнат до територията на Общността. Ето защо за такива продукти следва да се прилагат специфични изисквания, за да се гарантира, че пристигащите на територията на Общността продукти не се различават от онези, чиято законност е била заверена от държавата на знамето.
(17)
Без да се засяга обемът или честотата на търговията, е необходимо да се гарантира еднаква степен на контрол над всички внесени рибни продукти чрез въвеждане на специфични процедури за предоставяне на статут на „одобрен икономически оператор“.
(18)
Износът на улов от риболовни кораби, плаващи под знамето на държава-членка, също следва да подлежи на схемата за сертифициране в рамките на сътрудничеството с трети държави.
(19)
Държавите-членки, за които е предназначен вносът на продуктите, следва да могат да проверяват валидността на сертификатите за улов, придружаващи пратката, и да имат правото да отказват внос, когато не са изпълнени условията, установени в регламента по отношение на сертификата за улов.
(20)
За да се подобри ефикасността, от съществено значение е дейностите по преглеждане, инспекция и проверка на транзитно преминаващи или трансбордирани рибни продукти да се извършват предимно от държавите-членки, които са крайното им местоназначение.
(21)
В помощ на контролните органи в държавите-членки при изпълнението на задачите им по контрол на законността на търгуваните с Общността рибни продукти, както и за предупреждаване на операторите от Общността, следва да бъде създадена система за предупреждение на Общността, предназначена да разпространява при необходимост информация за случаите на основателни съмнения относно спазването от определени трети държави на приложимите правила за опазване и управление.
(22)
От съществено значение е Общността да приеме възпиращи мерки спрямо риболовни кораби, които извършват ННН риболов и не са подложени на целесъобразни ответни действия от страна на съответната държава на знамето за ННН риболов.
(23)
За тази цел Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, Агенцията на Общността за контрол на риболова, трети държави и други органи, следва да определи въз основа на правилата за управление на риска риболовните кораби, за които има подозрения, че извършват ННН риболов, и да изиска информация от компетентната държава на знамето за установяване достоверността на констатациите.
(24)
За да се улеснят проверките, свързани с риболовни кораби, за които се допуска, че са извършили ННН риболов, и за да се предотврати продължаването на предполагаемото нарушение, такива риболовни кораби следва да подлежат на специфични изисквания за контрол и инспекция от държавите-членки.
(25)
Когато въз основа на получената информация са налице достатъчно основания да се смята, че риболовни кораби, плаващи под знамето на трета държава, са извършвали ННН риболов и че компетентните държави на знамето не са предприели ефективни ответни действия за такъв ННН риболов, Комисията следва да впише въпросните кораби в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов.
(26)
Когато въз основа на получената информация са налице достатъчно основания да се смята, че риболовни кораби на Общността са извършвали ННН риболов и че компетентните държави-членки на знамето не са предприели ефективни ответни действия за такъв ННН риболов съгласно настоящия регламент и Регламент (ЕИО) № 2847/93, Комисията следва да впише въпросните кораби в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов.
(27)
За да бъде компенсирана липсата на ефективни действия от държавите на знамето по отношение на риболовни кораби, плаващи под тяхно знаме и вписани в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, и за да бъде ограничена по-нататъшната риболовна дейност на такива кораби, държавите-членки следва да прилагат подходящи мерки спрямо тези кораби.
(28)
За да се гарантират правата на риболовните кораби, вписани в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, както и правата на техните държави на знамето, процедурата по вписване следва да допуска възможността държавата на знамето да информира Комисията за предприетите мерки и, когато е възможно - съответните собственици или оператори да бъдат изслушани на всеки етап от процедурата, както и да бъде възможно отписването на риболовен кораб, когато критериите за вписването му вече не са налице.
(29)
За да се създаде единна рамка в Общността и да се избегне многообразието от списъци на риболовни кораби, извършващи ННН риболов, риболовните кораби, вписани в такива списъци, приети от регионални организации за управление на риболова, следва да бъдат автоматично вписвани в съответния списък, съставен от Комисията.
(30)
Един от главните фактори за ННН риболова, който следва да бъде разгледан от Общността, е неизпълнението от страна на някои държави на задължението им съгласно международното право в качеството им на държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара, както и липсата на предприети целесъобразни мерки, за да се гарантира спазването на правилата за опазване и управление на рибните ресурси от техни риболовни кораби или граждани.
(31)
За тази цел наред с действията си на международно и на регионално равнище Общността следва да има право да посочва тези държави, които не сътрудничат, въз основа на прозрачни, ясни и обективни критерии, почиващи на международни стандарти, и след като им предостави достатъчно време за отговор на предварителната нотификация - да приема недискриминационни, законни и съразмерни мерки по отношение на такива държави, включително търговски мерки.
(32)
Приемането на търговски мерки по отношение на други държави зависи от Съвета. Тъй като съставянето на списък на държави, които не сътрудничат, следва да доведе до търговски контрамерки по отношение на съответните държави, целесъобразно е Съветът да запази правото си да упражнява пряко изпълнителни правомощия в този конкретен случай.
(33)
От съществено значение е гражданите на държавите-членки да бъдат ефективно възпирани от действия, с които се извършва или се подпомага извършването на ННН риболов от риболовни кораби, плаващи под знамето на трети държави и действащи извън Общността, без да се засяга първостепенната отговорност на държавата на знамето. Поради това държавите-членки следва да въведат необходимите мерки и да си сътрудничат помежду си и с трети държави за установяване самоличността на техни граждани, извършващи ННН риболов, за гарантиране на тяхното адекватно санкциониране и за проверка на дейностите на техни граждани, свързани с кораби на трети държави извън Общността.
(34)
Устойчивият висок брой тежки нарушения на правилата на общата политика в областта на рибарството във водите на Общността или от оператори на Общността се дължи до голяма степен на недостатъчно възпиращия размер на санкциите, предвидени в законодателството на държавите-членки при тежки нарушения на тези правила. Този недостатък се съчетава с широко разнообразие в размера на санкциите сред държавите-членки, което насърчава незаконните оператори да извършват дейности в морските води или на територията на държавите-членки с най-нисък размер на санкциите. За да се преодолее този недостатък и като се доразвиват съответните разпоредби на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕИО) № 2847/93, целесъобразно е в рамките на Общността да се сближат максималните размери на административните санкции, предвидени при тежки нарушения на правилата на общата политика в областта на рибарството, като се отчита стойността на рибните продукти, получени чрез извършване на тежко нарушение, неговата повторяемост и стойността на вредите за съответните рибни ресурси и морска среда, както и да се установят незабавни принудителни и допълнителни мерки.
(35)
Наред с поведение, представляващо тежко нарушение на правилата, уреждащи риболовните дейности, извършването на търговска дейност, пряко свързана с ННН риболов, включително търговия или внос на рибни продукти, произтичащи от ННН риболов, или фалшифицирането на документи също следва да се считат за тежки нарушения, които налагат приемането на хармонизирани максимални нива на административни санкции от държавите-членки.
(36)
Предвидените санкции при тежки нарушения на настоящия регламент следва да се налагат също на юридически лица, тъй като нарушенията до голяма степен се извършват в интерес на юридически лица или в тяхна полза.
(37)
Разпоредбите за наблюдение на риболовни кораби в морето, приети в рамките на някои регионални организации за управление на риболова, следва да се прилагат по хармонизиран начин в Общността.
(38)
Сътрудничеството между държавите-членки, Комисията и с трети държави е от съществено значение за ефикасното разследване и санкциониране на ННН риболов, както и за прилагането на мерките, установени в настоящия регламент. За задълбочаването на това сътрудничество следва да се създаде система за взаимопомощ.
(39)
В съответствие с принципа на пропорционалност, за постигането на основната цел да се премахне ННН риболовът е необходимо и целесъобразно да се установят правила за прилагане на мерките, предвидени в настоящия регламент. Настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на преследваните цели в съответствие с член 5, трета алинея от Договора.
(40)
Мерките, необходими за прилагане на настоящия регламент, следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощията, предоставени на Комисията (5).
(41)
Настоящият регламент определя ННН риболова като особено тежко нарушение на приложимите закони, правила и разпоредби, тъй като сериозно затруднява постигането на целите на нарушените норми и застрашава устойчивостта на съответните запаси или опазването на морската среда. Предвид ограничения обхват на регламента, прилагането му трябва да се основава и да допълва прилагането на Регламент (ЕИО) № 2847/93, който установява основната рамка за контрол и наблюдение на риболовните дейности съгласно общата политика в областта на рибарството. Съответно настоящият регламент засилва правилата на Регламент (ЕИО) № 2847/93 в областта на пристанищните инспекции на риболовни кораби от трети държави, които се отменят и се заменят с режима на пристанищни инспекции, установен в глава II от настоящия регламент. Наред с това настоящият регламент предвижда в глава IХ режим на санкции, приложим по-специално за ННН риболовни дейности. Следователно разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 2847/93 относно санкциите остават приложими за други нарушения на правилата на общата политика в областта на рибарството, различни от разглежданите в настоящия регламент.
(42)
Защитата на лицата във връзка с обработката на лични данни се урежда от Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (6), който е напълно приложим за обработката на лични данни за целите на настоящия регламент, по-специално относно правата на субектите на данни за достъп, поправка, блокиране и заличаване на данни и известяването на трети страни, които поради това не са допълнително конкретизирани в настоящия регламент.
(43)
Влизането в сила на разпоредби от настоящия регламент по въпроси, обхванати от регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1093/94 (7), (ЕО) № 1447/1999 (8), (ЕО) № 1936/2001 (9) и (ЕО) № 601/2004 (10) на Съвета, следва да доведе до пълната или частична отмяна на посочените регламенти,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. Настоящият регламент създава система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран (ННН) риболов.
2. За целите на параграф 1 всяка държава-членка предприема подходящи мерки в съответствие с правото на Общността, за да гарантира ефикасността на тази система. Държавите-членки осигуряват достатъчно средства на своите компетентни органи, за да могат те да изпълняват задачите си съгласно настоящия регламент.
3. Системата, предвидена в параграф 1, се прилага за всички ННН риболовни дейности, както и свързани с тях дейности, извършвани на територията на държави-членки, към които се прилага Договора, или във водите на Общността, в морските води под юрисдикцията или суверенитета на трети държави и в открито море. ННН риболов, извършван в морските води на отвъдморските територии и държави, посочени в приложение II към Договора, се разглежда като ННН риболов, извършван в морските води на трети държави.
Член 2
Определения
За целите на настоящия рагламент:
1.
„незаконен, недеклариран и нерегулиран риболов“ или „(ННН) риболов“ означава риболовни дейности, считани за незаконни, недекларирани или нерегулирани;
2.
„незаконен риболов“ означава риболовни дейности:
а)
извършвани от местни или чуждестранни риболовни кораби във води под юрисдикцията на държава без разрешението на същата или в нарушение на приетите от нея закони и подзаконови актове;
б)
извършвани от риболовни кораби, плаващи под знамето на държави, които участват в съответната регионална организация за управление на риболова, но действащи в нарушение на мерките за опазване и управление, приети от тази организация и задължителни за държавите, или в нарушение на съответните норми на приложимото международно право; или
в)
извършвани от риболовни кораби в нарушение на националното законодателство или на международни задължения, включително поетите от сътрудничещи си държави пред съответната регионална организация за управление на риболова;
3.
„недеклариран риболов“ означава риболовни дейности:
а)
които не са декларирани или са декларирани невярно пред съответния национален орган в нарушение на национални закони и подзаконови актове; или
б)
които са извършвани в района, попадащ в обхвата на компетентност на съответна регионална организация за управление на риболова и не са декларирани или са декларирани невярно в нарушение на процедурите за деклариране на тази организация;
4.
„нерегулиран риболов“ означава риболовни дейности:
а)
извършвани в района, попадащ в обхвата на съответна регионална организация за управление на риболова, от риболовни кораби без националност, от риболовни кораби, плаващи под знамето на държава, неучастваща в организацията, или от структура, занимаваща се с риболов по начин, който е в противоречие или в нарушение на мерките за опазване и управление на тази организация; или
б)
извършвани в райони или по отношение на рибни запаси, за които няма приложими мерки за опазване и управление, от риболовни кораби по начин, противоречащ на отговорността на държавите за опазването на живите морски ресурси съгласно международното право;
5.
„риболовен кораб“ означава всеки кораб, независимо от големината му, който се използва или е предназначен да се използва за търговска експлоатация на рибни ресурси, включително помощни кораби, кораби фабрики и кораби, участващи в трансбордиране, както и транспортни кораби, оборудвани за транспорт на рибни продукти, с изключение на кораби-контейнери;
6.
„риболовен кораб на Общността“ означава риболовен кораб, плаващ под знамето на държава-членка, и регистриран в Общността;
7.
„разрешение за риболов“ означава право да се извършват риболовни дейности за определен период, в дадена зона или за даден вид риболов;
8.
„рибни продукти“ означава всички продукти, които попадат в обхвата на глава 03 и тарифни позиции 1604 и 1605 от Комбинираната номенклатура, създадена с Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (11), с изключение на продуктите, посочени в приложение I от настоящия регламент;
9.
„мерки за опазване и управление“ означава мерки за опазването на един или повече видове живи морски ресурси, които са приети и са в сила съгласно съответните правила на международното право и/или на правото на Общността;
10.
„трансбордиране“ означава пренатоварването на всички или на част от рибните продукти, намиращи се на борда на риболовен кораб, на друг риболовен кораб;
11.
„внос“ означава внасянето на рибни продукти на територията на Европейската общност, включително с цел трансбордиране в пристанища на нейна територия;
12.
„непряк внос“ означава внос от територията на трета държава, различна от държавата на знамето на риболовния кораб, отговорен за улова;
13.
„износ“ означава всяко пренасяне на рибни продукти, уловени от кораби, плаващи под знамето на държава-членка, включително изнасяне от територията на Общността, от трети държави или от риболовни полета;
14.
„реекспорт“ означава всяко пренасяне на рибни продукти от територията на Общността, които преди това са били внесени на територията на Общността;
15.
„регионална организация за управление на риболова“ означава подрегионална, регионална или друга подобна организация с компетентност съгласно международното право да определя мерки за опазване и управление на живи морски ресурси, поставени под нейна отговорност по силата на конвенцията или споразумението, с което е създадена;
16.
„договаряща страна“ означава договаряща страна по международна конвенция или споразумение за учредяване на регионална организация за управление на риболова, както и държави, риболовни структури или структури, които сътрудничат с такава организация и се ползват със статут на сътрудничеща недоговаряща страна по отношение на такава организация;
17.
„наблюдение“ означава всеки случай на наблюдение на риболовен кораб, който може да отговаря на един или няколко от критериите, посочени в член 3, параграф 1, от страна на компетентен орган на държава-членка, отговарящ за морските инспекции, или от страна на капитана на риболовен кораб на Общността или на трета държава;
18.
„съвместна риболовна дейност“ означава всяка дейност с участието на два или повече риболовни кораба, при която от риболовните съоръжения на един риболовен кораб се прехвърля улов на друг кораб или при която техниката, използвана от тези риболовни кораби, изисква общо риболовно съоръжение;
19.
„юридическо лице“ означава всеки правен субект, ползващ се с такъв статут съгласно приложимото национално право, с изключение на държави или публични органи при упражняване на държавна власт, както и на обществени организации;
20.
„риск“ означава вероятността от настъпването на събитие, засягащо рибни продукти, внесени на територията на Общността или изнесени от нея, което препятства правилното прилагане на настоящия регламент или прилагането на мерките за опазване и управление;
21.
„управление на риска“ е системното определяне на риска и прилагането на всички необходими мерки за ограничаване излагането на риск. Това включва дейности като събиране на данни и информация, анализ и оценка на риска, предписване и предприемане на действия и редовен мониторинг и преглед на процеса и резултатите от него въз основа на международни, общностни или национални източници или стратегии;
22.
„открито море“ означава цялата част от морето, определена в член 86 от Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право (UNCLOS);
23.
„пратка“ означава продукти, които или са изпратени едновременно от един износител до един получател, или са включени в единен транспортен документ, покриващ превоза им от износителя до получателя.
Член 3
Риболовни кораби, извършващи ННН риболовни дейности
1. За риболовен кораб се смята, че извършва ННН риболовни дейности, ако се докаже, че в нарушение на мерките за опазване и управление, приложими за района, в който са извършени дейностите, риболовният кораб:
а)
е извършвал риболов без валидни лиценз, разрешение или разрешително, издадени от държавата на знамето или от съответната крайбрежна държава, или
б)
не е изпълнил задълженията си да отчете и декларира улова или свързаните с него данни, включително данни, предадени чрез Системите за наблюдение на риболовните кораби, или предизвестията съгласно член 6, или
в)
е извършвал риболов в закрит район, по време на закрит сезон, или без квота или след изчерпването ѝ, или отвъд ограничената дълбочина, или
г)
е извършвал целеви риболов на запас, за който е обявен мораториум или чийто улов е забранен, или
д)
е използвал забранени или неотговарящи на изискванията риболовни съоръжения, или
е)
е подправил или прикрил своята маркировка, самоличност или регистрация, или
ж)
е укрил, подправил или унищожил доказателства, свързани с разследване, или
з)
е възпрепятствал длъжностните лица при изпълнение на техните задължения по повод на инспекция дали се спазват приложимите мерки за опазване и управление, или е възпрепятствал наблюдатели при изпълнение на техните задължения по наблюдение дали се спазват приложимите правила на Общността, или
и)
е взел на борда, трансбордирал или разтоварил маломерна риба в нарушение на действащото законодателство, или
й)
е трансбордирал или участвал в съвместна риболовна дейност, подпомагане или снабдяване на други риболовни кораби, за които е установено, че са извършвали ННН риболов по смисъла на настоящия регламент, и в частност кораби, вписани в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, или в такъв списък на регионална организация за управление на риболова; или
к)
е извършвал риболовна дейност в района на регионална организация за управление на риболова по начин, несъответстващ или нарушаващ мерките за опазване и управление на организацията, като плава под знамето на държава, която не членува в организацията или не ѝ сътрудничи, съгласно установеното от същата организация, или
л)
няма националност и следователно е кораб без националност съгласно международното право.
2. Дейностите, посочени в параграф 1, се считат за тежки нарушения съгласно член 42, в зависимост от тежестта на въпросното нарушение, която се определя от компетентния орган на държавата-членка, като се вземат предвид критерии като нанесената щета, нейната стойност, степента на нарушението или неговата повторяемост.
ГЛАВА II
ИНСПЕКЦИИ НА РИБОЛОВНИ КОРАБИ НА ТРЕТИ ДЪРЖАВИ В ПРИСТАНИЩА НА ДЪРЖАВИ-ЧЛЕНКИ
РАЗДЕЛ 1
Условия на достъп до пристанище за риболовни кораби на трети държави
Член 4
Схеми на пристанищни инспекции
1. С цел предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболова се поддържа ефективна схема на пристанищни инспекции на риболовни кораби на трети държави, посещаващи пристанищата на държави-членки.
2. Достъпът до пристанища на държави-членки, предоставянето на пристанищни услуги и извършването на дейности по разтоварване или трансбордиране в такива пристанища се забранява за риболовни кораби на трети държави, освен ако те отговарят на изискванията на настоящия регламент, с изключение на случаите на непреодолима сила или бедствие по смисъла на член 18 от UNCLOS (непреодолима сила или бедствие) за услуги, абсолютно необходими за справяне с такива ситуации.
3. Трансбордирането между риболовни кораби на трети държави или между такива кораби и риболовни кораби, плаващи под знамето на държава-членка, е забранено във води на Общността и се извършва само на пристанище в съответствие с разпоредбите на настоящата глава.
4. Риболовни кораби, плаващи под знамето на държава-членка, не могат да трансбордират улов от риболовни кораби на трети държави в морето извън водите на Общността, освен ако риболовните кораби не са регистрирани като транспортни кораби към регионална организация за управление на риболова.
Член 5
Определени пристанища
1. Държавите-членки определят пристанища или места в близост до брега, където са разрешени дейностите по разтоварване или трансбордиране на рибни продукти и пристанищните услуги, посочени в член 4, параграф 2.
2. Достъпът до пристанищни услуги и извършването на дейности по разтоварване или трансбордиране от риболовни кораби на трети държави се разрешава само в определените пристанища.
3. Не по-късно от 15 януари всяка година държавите-членки предават на Комисията списък на определените пристанища. Всички настъпили впоследствие промени по списъка се съобщават на Комисията не по-късно от 15 дни преди промяната да породи действие.
4. Комисията незабавно публикува списъка на определените пристанища в Официален вестник на Европейския съюз и на своя уебсайт.
Член 6
Предизвестие
1. Най-малко 3 работни дни преди очаквания час на пристигане в пристанището капитаните на риболовни кораби на трети държави или техни представители уведовяват компетентните органи на държавите-членки, чиито определени пристанища или места за разтоварване желаят да използват, за следната информация:
а)
идентификация на кораба;
б)
име на определеното пристанище и цел на посещението, разтоварване, трансбордиране, достъп до услуги;
в)
разрешение за риболов или, в зависимост от случая, разрешение за подпомагане на риболовна дейност или за трансбордиране на рибни продукти;
г)
дати на риболовното пътуване;
д)
очаквана дата и час на пристигане в пристанището;
е)
количествата от всеки вид, държан на борда или, в зависимост от случая, доклад за липса на улов;
ж)
зоната или зоните, в които е извършен уловът или където се е състояло трансбордирането, дали във водите на Общността, в зони под юрисдикцията или суверенитета на трета държава, или в открито море;
з)
количествата от всеки вид, които трябва да се разтоварят или трансбордират.
Капитани на риболовни кораби на трети държави или техни представители се освобождават от задължението да съобщят информацията, която се съдържа в букви а), в), г), ж) и з), когато сертификатът за улов е бил заверен в съответствие с глава III с оглед разтоварването или трансбордирането на целия улов на територията на Общността.
2. Уведомлението, посочено в параграф 1, се придружава от сертификат за улов, заверен в съответствие с глава III, ако риболовният кораб на трета държава носи на борда си рибни продукти. Разпоредбите на член 14 за признаването на документи за улова или контролни формуляри на пристанищната държава, които са част от документацията на улова или схемите на пристанищен контрол, приети от регионални организации за управление на риболова, се прилагат mutatis mutandis.
3. В съответствие с процедурата, посочена в член 54, параграф 2, Комисията може да освобождава някои категории риболовни кораби на трети държави от задължението по параграф 1 за определен срок, подлежащ на подновяване, или да разпореди друг срок за предизвестие, като вземе предвид, inter alia, вида рибен продукт, разстоянието между риболовните полета, местата за разтоварване и пристанищата, в които са регистрирани или вписани съответните кораби.
4. Настоящият член се прилага без да се засяга действието на специалните разпоредби, съдържащи се в споразуменията в областта на рибарството, сключени между Общността и трети държави.
Член 7
Разрешение
1. Без да се засяга член 37, точка 5, риболовен кораб на трета държава получава разрешение за достъп до пристанището, само ако информацията по член 6, параграф 1 е пълна и, в случай че риболовният кораб на трета държава носи на борда си рибни продукти, придружена от сертификат за улов, посочен в член 6, параграф 2.
2. Разрешението за започване на дейности по разтоварване или трансбордиране в пристанището се издава след преглеждане доколко представената информация е пълна, както е постановено в параграф 1, и, когато е целесъобразно, след инспекция съгласно раздел 2.
3. Чрез дерогация от параграфи 1 и 2 от настоящия член пристанищната държава-членка може да разреши достъп до пристанище и разтоварване на товара или на част от него в случаите, когато информацията, посочена в член 6, параграф 1, е непълна или преглеждането или проверката ѝ още не е приключило, но в такива случаи задържа съответните рибни продукти на съхранение под контрола на компетентните органи. Рибните продукти се освобождават за продажба, приемане или транспортиране само след получаване на информацията, посочена в член 6, параграф 1, или след приключване на процеса на преглеждане или проверка. Ако процесът не е приключил в срок от 14 дни след разтоварването, пристанищната държава-членка може да конфискува рибните продукти и да се разпореди с тях съгласно националните правила. Разходите за съхранението се поемат от операторите.
Член 8
Регистрация на дейностите по разтоварване или трансбордиране
1. Капитаните на риболовни кораби на трета държава или техни представители изпращат на органите на държавите-членки, на чиито определени пристанища използват съоръжения за разтоварване или трансбордиране, по възможност по електронен път, преди започване на дейности по разтоварване или трансбордиране, декларация, посочваща количеството рибни продукти по видове, което трябва да бъде разтоварено или трансбордирано, датата и мястото на всеки улов. Капитаните и техните представители носят отговорност за точността на тези декларации.
2. Държавите-членки съхраняват посочените в параграф 1 декларации в оригинал или на хартиен носител, ако са подадени по електронен път, за срок от три години или повече, в съответствие с националните правила.
3. Процедурите и формулярите, свързани с декларацията за разтоварване и трансбордиране, се определят в съответствие с процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
4. До края на първия месец от всяко календарно тримесечие държавите-членки нотифицират по електронен път Комисията за количествата, разтоварени и/или трансбордирани през предходното тримесечие на техни пристанища от риболовни кораби на трети държави.
РАЗДЕЛ 2
Пристанищни инспекции
Член 9
Общи принципи
1. Всяка година държавите-членки извършват в своите определени пристанища инспекции на поне 5 % от дейностите по разтоварване и трансбордиране от риболовни кораби на трети държави, съгласно показателите, определени чрез процедурата, посочена в член 54, параграф 2, въз основа на правилата за управление на риска, без да се засяга приемането на по-високи граници от регионалните организации за управление на риболова.
2. Следните риболовни кораби подлежат на инспекция във всички случаи:
а)
риболовните кораби, наблюдавани съгласно член 48;
б)
риболовните кораби, за които е докладвано в рамките на уведомление по системата на Общността за предупреждение в съответствие с глава IV;
в)
риболовните кораби, за които съгласно член 25 според Комисията се предполага, че са извършвали ННН риболов;
г)
риболовните кораби, които фигурират в списък на кораби, които са извършвали ННН риболов, приет от регионална организация за управление на риболова и съобщен на държавите-членки съгласно член 30.
Член 10
Процедура на инспекция
1. Длъжностните лица, отговарящи за инспекциите („длъжностни лица“), са оправомощени да проверяват всички зони, палуби и помещения на риболовния кораб, улова (преработен или не), мрежите или други съоръжения, оборудването и всякаква документация, за която длъжностните лица преценят, че е необходима проверка в съответствие с приложимите закони, подзаконови актове или международни мерки за управление и опазване. Длъжностните лица могат също да разпитват лица, за които се смята, че имат информация по съществото на инспекцията.
2. В инспекцията се включва наблюдението на всички дейности по разтоварване или трансбордиране, както и насрещна проверка на количествата по видове, посочени в предизвестието за разтоварване, и фактически разтоварените или трансбордирани количества по видове.
3. Длъжностните лица подписват своите доклади за инспекцията в присъствието на капитана на риболовния кораб, който има правото да добавя или да поиска добавяне на всякаква информация, която счита за подходяща. Длъжностните лица вписват в бордовия дневник извършването на инспекцията.
4. Копие от доклада за инспекцията се предава на капитана на кораба, който може да го препрати до собственика на кораба.
5. Капитанът сътрудничи и оказва съдействие при инспекциите на риболовния кораб и не възпрепятства длъжностните лица, не ги заплашва, нито оказва намеса при изпълнението на техните задължения.
Член 11
Процедура в случай на нарушения
1. В случай че информацията, събрана по време на инспекцията, предоставя доказателства на длъжностното лице да счита, че даден риболовен кораб е извършвал ННН риболовна дейност съгласно критериите, определени в член 3, длъжностното лице:
а)
отбелязва подозираното нарушение в доклада за инспекцията;
б)
предприема всички необходими действия, за да гарантира запазването на доказателствата, отнасящи се до подозираното нарушение;
в)
незабавно предава доклада за инспекцията на компетентния орган.
2. Ако резултатите от инспекцията предоставят доказателства, че риболовен кораб на трета държава е извършвал ННН риболов съгласно критериите, определени в член 3, компетентните органи на пристанищната държава-членка не разрешават на такъв кораб да разтоварва или трансбордира своя улов.
3. Инспектиращата държава-членка незабавно нотифицира Комисията или определен от нея орган за решението си по параграф 2 да не разреши дейности по разтоварване или трансбордиране, като прилага копие от доклада за инспекцията, а Комисията или определеният от нея орган незабавно го предават на компетентния орган на държавата на знамето, под което плава инспектираният риболовен кораб, с копие до държавата или държавите на знамето, под което плават корабите донори, когато инспектираният риболовен кораб е участвал в дейности по трансбордиране. Когато е целесъобразно, копие от нотификацията се изпраща и на изпълнителния секретар на регионалната организация за управление на риболова, в чийто район на компетентност е извършен уловът.
4. Когато подозираното нарушение е извършено в открито море, пристанищната държава-членка съдейства на държавата на знамето в извършването на разследването и според случая налага санкциите, предвидени в законодателството на тази пристанищна държава-членка, при условие че в съответствие с международното право тази държава на знамето изрично се е съгласила да прехвърли своята компетентност. Освен това когато подозираното нарушение е извършено в морските води на трета държава, пристанищната държава-членка съдейства и на крайбрежната държава в извършването на разследването и според случая налага санкциите, предвидени в законодателството на пристанищната държава-членка, при условие че в съответствие с международното право тази крайбрежна държава изрично се е съгласила да прехвърли своята компетентност.
ГЛАВА III
СХЕМА ЗА СЕРТИФИЦИРАНЕ НА ВНОСА И ИЗНОСА НА РИБНИ ПРОДУКТИ
Член 12
Сертификати за улов
1. Вносът в Общността на рибни продукти от ННН риболов се забранява.
2. За да се осигури ефективността на забраната по параграф 1, рибни продукти се внасят в Общността само когато са придружени от сертификат за улов, в съответствие с настоящия регламент.
3. Сертификатът за улов по параграф 2 се заверява от държавата на знамето, под което плават риболовният кораб или кораби, извършили улова, от който са получени рибните продукти. Сертификатът служи за удостоверяване съобразността на улова с приложимите закони, подзаконови актове и международни мерки за опазване и управление.
4. Сертификатът за улов съдържа цялата информация по образеца в приложение II и се заверява от публичен орган на държавата на знамето, съответно оправомощен да потвърди точността на информацията. По споразумение с държавите на знамето в рамките на сътрудничеството по член 20, параграф 4, сертификатът за улов може да бъде съставен, заверен или представен по електронен път или да бъде заменен с електронни системи за проследяване, осигуряващи същата степен на контрол от страна на органите.
5. Списъкът на продуктите в приложение I, които са изключени от обхвата на прилагане на сертификата за улов, може да се преразглежда всяка година въз основа на резултатите от информацията, събрана съгласно глави II, III, IV, V, VIII, X и XII, и да се изменя в съответствие с процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
Член 13
Схеми за документиране на улова, договорени и действащи в рамките на регионална организация за управление на риболова
1. Документи за улова, както и всякакви свързани с тях документи, заверени в съответствие със схемите за документиране на улова, приети от регионална организация за управление на риболова, които са признати за съответстващи на предвидените в настоящия регламент изисквания, се приемат за сертификати за улов по отношение на рибни продукти от видове, за които се прилагат такива схеми за документиране на улова, и подлежат на изискванията за преглеждане и проверка, възложени на държавата-членка вносител съгласно членове 16 и 17, и на разпоредбите за отказ на внос, определени в член 18. Списъкът на тези схеми за документиране на улова се определя съгласно процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
2. Параграф 1 се прилага, без да се засягат действащите специални разпоредби, с които посочените схеми за документиране на улова се прилагат в правото на Общността.
Член 14
Непряк внос на рибни продукти
1. За да внесе рибни продукти, съставляващи единна пратка, транспортирани в същото състояние до Общността от трета държава, различна от държавата на знамето, вносителят представя на органите на държавите-членки на вноса:
а)
сертификата(ите) за улов, заверен(и) от държавата на знамето, и
б)
документирано доказателство, че рибните продукти не са били обект на други дейности освен разтоварване, повторно натоварване или всякаква дейност, предназначена да ги запази в добро и оригинално състояние, и че са били под надзора на компетентните органи на тази трета държава.
Документираните доказателства се представят под формата на:
i)
когато е целесъобразно, единен транспортен документ, издаден за преминаването от територията на държавата на знамето през територията на тази трета държава; или
ii)
документ, издаден от компетентните органи на тази трета държава:
-
който дава точно описание на рибните продукти, посочва датите на разтоварване и повторно натоварване на продуктите и, когато е приложимо, наименованията на използваните кораби или други транспортни средства, и
-
който посочва условията, при които рибните продукти са останали в тази трета държава.
Когато съответните видове са предмет на схема за документиране на улова на регионална организация за управление на улова, която е призната съгласно член 13, посоченият по-горе документ може да бъде заменен със сертификат за реекспорт от тази схема за документиране на улова, при условие че третата държава съответно е изпълнила нейните изисквания за нотифициране.
2. За да внесе рибни продукти, съставляващи единна пратка, които са били преработени в трета държава, различна от държавата на знамето, вносителят представя на органите на държавата-членка на вноса декларация, която е съставена от преработвателното предприятие в тази трета държава, одобрена е от нейните компетентни органи съгласно формуляра в приложение IV, и която:
а)
съдържа точно описание на непреработените и преработените продукти и съответните им количества;
б)
посочва, че преработените продукти са били преработени в тази трета държава от улова, придружен със заверен(и) от държавата на знамето сертификат(и) за улов; и
в)
се придружава от:
i)
оригинален(ни) сертификат(и) за улов, когато целият улов е бил използван за преработване на рибните продукти, изнасяни в единна пратка, или
ii)
копие от оригиналния(ите) сертификат(и) за улов, когато част от улова е бил използван за преработване на рибните продукти, изнасяни в единна пратка.
Когато съответните видове са предмет на схема за документиране на улова на регионална организация за управление на улова, която е призната съгласно член 13, декларацията може да бъде заменена със сертификат за реекспорт от тази схема за документиране на улова, при условие че третата държава на преработване съответно е изпълнила нейните изисквания за нотифициране.
3. Документите и декларацията, посочени съответно в параграф 1, буква б) и параграф 2 от настоящия член, могат да се изпращат по електронен път в рамките на сътрудничеството по член 20, параграф 4.
Член 15
Износ на улов, извършен от риболовни кораби, плаващи под знамето на държава-членка
1. Износът на улов, извършен от риболовни кораби, плаващи под знамето на държава-членка, подлежи на заверка на сертификат за улов от компетентните органи на държавата-членка на знамето в съответствие с разпоредбите на член 12, параграф 4, ако това се изисква в рамките на сътрудничеството по член 20, параграф 4.
2. Държавите-членки на знамето нотифицират Комисията за компетентните си органи за заверка на сертификатите за улов, посочени в параграф 1.
Член 16
Представяне и преглеждане на сертификатите за улов
1. Завереният сертификат за улов се представя от вносителя на компетентните органи на държавата-членка, за която е предназначен вносът, не по-късно от три работни дни преди очаквания час на пристигане на мястото на влизане на територията на Общността. Срокът от три работни дни може да се адаптира в съответствие с вида рибен продукт, разстоянието до мястото на влизане в територията на Общността или използваното транспортно средство. Въз основа на правилата за управление на риска тези компетентни органи преглеждат сертификата за улов с оглед на информацията, предоставена в нотификацията, която е получена от държавата на знамето в съответствие с членове 20 и 22.
2. Чрез дерогация от параграф 1 вносителите, които се ползват със статут на „одобрени икономически оператори“, могат да информират компетентните органи на държавата-членка за пристигането на продуктите в срока, посочен в параграф 1, и да представят заверения сертификат за улов и свързаните с него документи, посочени в член 14, на органите с цел преглеждане в съответствие с параграф 1 от настоящия член или проверка в съответствие с член 17.
3. Критериите, по които компетентните органи на държава-членка предоставят статут на „одобрен икономически оператор“ на даден вносител, включват:
а)
установяване на вносителя на територията на тази държава-членка;
б)
достатъчен брой и обем операции, свързани с внос, които да обосновават прилагането на процедурата, посочена в параграф 2;
в)
подходяща степен на съответствие с изискванията на мерките за опазване и управление;
г)
удовлетворителна система на управление на търговската и, където е целесъобразно, транспортната и преработвателната документация, която дава възможност за подходящо преглеждане и проверки за целите на настоящия регламент;
д)
съществуване на улеснения във връзка с извършването на това преглеждане и проверки;
е)
където е целесъобразно, практически стандарти за компетентност или професионална квалификация, пряко свързани с осъществяваните дейности; и
ж)
където е целесъобразно, доказана платежоспособност.
Държавите-членки съобщават на Комисията името и адреса на „одобрените икономически оператори“ във възможно най-кратък срок, след като им предоставят този статут. Комисията съобщава тази информация на държавите-членки по електронен път.
Правилата, свързани със статута на „одобрен икономически оператор“, могат да се определят в съответствие с процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
Член 17
Проверки
1. Компетентните органи на държавите-членки могат да извършват всички проверки, които считат за необходими, за гарантиране на правилното прилагане на разпоредбите на настоящия регламент.
2. Проверките могат да се състоят по-специално в оглед на продуктите, проверка на декларираните данни, както и наличност и автентичност на документите, проверка на счетоводните отчети на оператори, както и на друга документация, инспекция на транспортните средства, включително контейнерите и местата за съхранение на продуктите, и официални разследвания и други подобни действия, наред с пристанищната инспекция на риболовни кораби съгласно глава II.
3. Проверките се съсредоточават върху риска, идентифициран въз основа на критерии, разработени на национално или на общностно равнище, съгласно правилата за управление на риска. Държавите-членки нотифицират Комисията за своите национални критерии в срок от 30 работни дни след 29 октомври 2008 г. и актуализират тази информация. Критериите на Общността се определят в съответствие с процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
4. Проверки се извършват при всеки случай, когато:
а)
проверяващият орган на държавата-членка има основания да се съмнява в автентичността на самия сертификат за улов, на печата или на подписа за заверка, положен от съответния орган на държавата на знамето, или
б)
проверяващият орган на държавата-членка разполага с информация, която подлага на съмнение спазването от страна на риболовния кораб на приложимите закони, подзаконови актове или мерки за опазване и управление, или изпълнението на други изисквания съгласно настоящия регламент, или
в)
риболовни кораби, риболовни дружества или други оператори са били докладвани във връзка с предполагаеми ННН риболов, включително риболовни кораби, докладвани на регионална организация за управление на риболова съгласно инструмент, приет от такава организация, за съставяне на списъци на кораби, за които се предполага, че са извършвали дейности по незаконен, недеклариран и нерегулиран риболов, или
г)
държави на знамето или реекспортиращи държави са били докладвани на регионална организация за управление на риболова съгласно инструмент, приет от такава организация, за изпълнение на търговски мерки по отношение на държави на знамето, или
д)
е било публикувано предупреждение съгласно член 23, параграф 1.
5. Държавите-членки могат да решат да извършват проверки на случаен принцип в допълнение към проверките, посочени в параграфи 3 и 4.
6. За целите на проверката компетентните органи на държавите-членки могат да потърсят съдействието на компетентните органи на държавата на знамето или на третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14, в който случай:
а)
в искането за съдействие се посочват причините за възникване на основателни съмнения у компетентните органи на съответната държава-членка относно валидността на сертификата, на съдържащите се в него твърдения и/или относно съответствието на продуктите с мерките за опазване и управление. В подкрепа на искането за съдействие се изпраща копие от сертификата за улов, както и всяка информация или документи, сочещи, че информацията в сертификата е неточна. Искането се изпраща незабавно на компетентните органи на държавата на знамето или на третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14;
б)
процедурата на проверка приключва в срок от 15 дни от датата на искането за проверка. В случай че компетентните органи на съответната държава на знамето не могат да спазят срока, проверяващите органи в държавата-членка могат, по искане на държавата на знамето или на третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14, да удължат срока за отговор с не повече от 15 дни.
7. Освобождаването на продуктите за пускане на пазара временно се прекратява до получаване на резултатите от процедурите за проверка, посочени в параграфи 1-6. Разходите за съхранението се поемат от оператора.
8. Държавите-членки нотифицират Комисията за компетентните си органи по преглеждането и проверките на сертификатите за улов в съответствие с член 16 и параграфи 1-6 от настоящия член.
Член 18
Отказ на внос
1. Когато е целесъобразно, компетентните органи на държавите-членки отказват вноса в Общността на рибни продукти, без за това да е необходимо искане за представяне на допълнителни доказателства или искане за съдействие, адресирано до държавата на знамето, когато са уведомени, че:
а)
вносителят не е бил в състояние да представи сертификат за улов за съответните продукти или да изпълни своите задължения съгласно член 16, параграф 1 или 2;
б)
предназначените за внос продукти не съвпадат с посочените в сертификата за улов;
в)
сертификатът за улов не е заверен от публичен орган на държавата на знамето съгласно член 12, параграф 3;
г)
сертификатът за улов не съдържа цялата изисквана информация;
д)
вносителят не е в състояние да докаже, че рибните продукти отговарят на условията по член 14, параграф 1 или 2;
е)
риболовен кораб, фигуриращ в сертификата за улов като кораб по произход на улова, е включен в списък на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, или в списъци на кораби, извършващи ННН риболов, посочени в член 30;
ж)
сертификатът за улов е заверен от органите на държава на знамето, посочена като несътрудничеща държава в съответствие с член 31.
2. Когато е целесъобразно, компетентните органи на държавите-членки отказват вноса на всякакви рибни продукти в Общността след искане за съдействие по член 17, параграф 6, когато:
а)
са получили отговор, според който износителят няма право да иска заверка на сертификат за улов; или
б)
са получили отговор, според който продуктите не са съобразени с мерките за опазване и управление или не са спазени други условия по настоящата глава; или
в)
не са получили отговор в определения срок; или
г)
са получили отговор, който не съответства на въпросите, зададени в искането.
3. Когато се отказва внос на рибни продукти съгласно параграфи 1 или 2, държавите-членки могат да конфискуват и унищожат тези рибни продукти, да се разпореждат с тях или да ги продават в съответствие с националното право. Приходите от продажбата могат да се използват за благотворителност.
4. Всяко лице има право да обжалва решенията, взети от компетентните органи съгласно параграфи 1, 2 или 3, които го засягат. Правото на обжалване се упражнява съгласно действащите разпоредби в съответната държава-членка.
5. Компетентните органи на държавите-членки нотифицират за отказа за внос държавата на знамето и, когато е целесъобразно, третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14. Копие от нотификацията се изпраща на Комисията.
Член 19
Транзитно преминаване и трансбордиране
1. Когато на входния пункт на Общността рибните продукти са поставени под режим транзит и са транспортирани до друга държава-членка, където ще бъдат поставени под друг митнически режим, в тази държава-членка се прилагат разпоредбите на членове 17 и 18.
2. Когато на входния пункт на Общността рибните продукти са поставени под режим транзит и са транспортирани на друго място в същата държава-членка, където ще бъдат поставени под друг митнически режим, държавите-членки могат да прилагат разпоредбите на членове 16, 17 и 18 на входния пункт или на местоназначението. Във възможно най-кратък срок държавите-членки нотифицират Комисията за мерките, предприети за прилагането на настоящия параграф, и актуализират тази информация. Комисията публикува тези нотификации на своя уебсайт.
3. Когато на входния пункт на Общността рибните продукти се трансбордират и транспортират по море до друга държава-членка, в тази държава-членка се прилагат разпоредбите на членове 17 и 18.
4. Държавите-членки на трансбордирането съобщават на държавите-членки на местоназначението информацията, съдържаща се в транспортните документи относно естеството на рибните продукти, тяхното тегло, пристанището на товарене и спедитора в третата държава, имената на транспортните кораби и пристанищата на трансбордиране и местоназначение, веднага след получаване на тази информация и преди очакваната дата на пристигане в пристанището на местоназначение.
Член 20
Нотификации от държавата на знамето и сътрудничество с трети държави
1. Сертификати за улов, заверени от дадена държава на знамето за целите на настоящия регламент, се приемат при условие, че Комисията е получила нотификация от съответната държава на знамето, с която се удостоверява, че:
а)
държавата на знамето е създала вътрешна организация за прилагане, контрол и изпълнение на законите, подзаконовите актове и мерките за опазване и управление, които нейните риболовни кораби са длъжни да спазват;
б)
публичните ѝ органи са оправомощени да удостоверяват верността на информацията, съдържаща се в сертификатите за улов, и да извършват проверки на такива сертификати по искане на държавите-членки. Нотификацията съдържа и необходимата информация за определяне кои са въпросните органи.
2. Информацията, която трябва да се съдържа в нотификацията по параграф 1, се съдържа в приложение III.
3. Комисията информира държавата на знамето за получаването на нотификация по параграф 1. Ако държавата на знамето не осигури всички елементи, посочени в параграф 1, Комисията посочва на държавата на знамето кои от елементите липсват и иска нова нотификация.
4. Когато е целесъобразно, Комисията установява административно сътрудничество с трети държави в области, свързани с прилагането на разпоредбите за сертифициране на улова, определени в настоящия регламент, включително използването на електронни средства за съставяне, заверяване или представяне на сертификатите за улов и когато е целесъобразно - на документите, посочени в член 14, параграф 1 и член 14, параграф 2.
Това сътрудничество цели да:
а)
гарантира, че рибните продукти, внесени в Общността, произхождат от улов, извършен съгласно приложимите закони, подзаконови актове или мерки за опазване и управление;
б)
улесни изпълнението от държавите на знамето на формалностите във връзка с достъпа до пристанища за риболовни кораби, вноса на рибни продукти и изискванията за проверка на сертификатите за улов, определени в глава II и в настоящата глава;
в)
осигури извършването на проверки на място от Комисията или определен от нея орган с цел да се провери ефективното изпълнение на договореностите за сътрудничество;
г)
осигури създаването на рамка за обмен на информация между двете страни в подкрепа на изпълнението на договореностите за сътрудничество.
5. Сътрудничеството по параграф 4 не се смята за предварително условие за прилагането на настоящата глава спрямо внос, произхождащ от улов, който е извършен от риболовни кораби, плаващи под знамето на която и да е държава.
Член 21
Реекспорт
1. Реекспортът на продукти, внесени със сертификат за улов съгласно настоящата глава, се разрешава чрез заверка от компетентните органи на държавата-членка, от която се предвижда извършването на реекспорт, на раздел „реекспорт“ от сертификата за улов или на копие от него, когато рибните продукти, които престои да се реекспортират, представляват част от внесените продукти.
2. Процедурата, определена в член 16, параграф 2, се прилага mutadis mutandis, когато рибните продукти се реекспортират от одобрен икономически оператор.
3. Държавите-членки нотифицират Комисията за компетентните си органи по заверка и проверка на раздел „реекспорт“ от сертификатите за улов в съответствие с процедурата, определена в член 15.
Член 22
Съхраняване и разпространение на документация
1. Комисията води регистър на държавите и техните компетентни органи, посочени по реда на настоящата глава, който съдържа:
а)
държавите-членки, които са посочили своите компетентни органи по заверка, преглеждане и проверка на сертификати за улов и сертификати за реекспорт в съответствие с членове 15, 16, 17 и 21;
б)
държавите на знамето, за които са получени нотификации по реда на член 20, параграф 1, като се посочват онези от тях, с които е установено сътрудничество с трети държави съгласно член 20, параграф 4.
2. Комисията публикува на своя уебсайт и в Официален вестник на Европейския съюз списъка на държавите и техните компетентни органи, посочени в параграф 1, като редовно актуализира тази информация. Комисията предоставя по електронен път на органите на държавите-членки, отговарящи за заверка и проверка на сертификати за улов, подробна информация за органите на държавите на знамето, на които е възложена заверката и проверката на сертификати за улов.
3. Комисията публикува на своя уебсайт и в Официален вестник на Европейския съюз списъка на схемите за документиране на улова, които са признати съгласно член 13, и редовно актуализира тази информация.
4. Държавите-членки съхраняват оригиналите на сертификатите за улов, представени за целите на вноса, сертификатите за улов, заверени за целите на износа, и заверените раздели за реекспорт от сертификатите за улов, за срок от три години или повече в съответствие с националните правила.
5. Одобрените икономически оператори съхраняват оригиналите на документите, посочени в параграф 4, за срок от три години или повече в съответствие с националните правила.
ГЛАВА IV
СИСТЕМА ЗА ПРЕДУПРЕЖДЕНИЕ НА ОБЩНОСТТА
Член 23
Публикуване на предупреждения
1. Когато получената съгласно глави II, III, V, VI, VII, VIII, X или XI информация поражда основателни съмнения във връзка със спазването по отношение на риболовни кораби или рибни продукти от определени трети държави, на приложимите закони, подзаконови актове, включително приложими закони или подзаконови актове, съобщени от трети държави, с които е установено посоченото в член 20, параграф 4 административно сътрудничество, или на международни мерки за опазване и управление, Комисията публикува на своя уебсайт и в Официален вестник на Европейския съюз предупредително известие към операторите, за да осигури предприемането на подходящи мерки от държавите-членки по отношение на съответните трети държави съгласно настоящата глава.
2. Комисията незабавно съобщава информацията, посочена в параграф 1 на органите на държавите-членки и на съответната държава на знамето, и когато е целесъобразно - на третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14.
Член 24
Действия след публикуването на предупредителни известия
1. При получаване на информацията, съобщена съгласно член 23, параграф 2, когато е целесъобразно и в съответствие с правилата за управление на риска, държавите-членки:
а)
идентифицират текущите пратки с рибни продукти, които предстои да бъдат внесени и които попадат в обхвата на предупредителното известие, след което съгласно разпоредбите на член 17 извършват проверка на сертификата за улов и, когато е целесъобразно, на посочените в член 14 документи;
б)
предприемат мерки, за да гарантират, че бъдещите пратки с рибни продукти, предназначени за внос, които попадат в обхвата на предупредителното известие, подлежат съгласно разпоредбите на член 17 на проверка на сертификата за улов и, когато е целесъобразно, на посочените в член 14 документи;
в)
идентифицират предишните пратки с рибни продукти, които попадат в обхвата на предупредителното известие, и извършват необходимите проверки, включително проверка на представените до момента сертификати за улов;
г)
съгласно разпоредбите на международното право подлагат риболовните кораби, които попадат в обхвата на предупредителното известие, на необходимите проучвания, разследвания или инспекции в морето, в пристанищата или на други места за разтоварване.
2. Държавите-членки съобщават в най-кратък срок на Комисията заключенията от своите проверки и искания за проверки, както и предприетите действия при установено неспазване на приложимите закони, подзаконови актове или международни мерки за опазване и управление.
3. Когато Комисията реши, че с оглед на заключенията от извършените съгласно параграф 1 проверки са отпаднали основателните съмнения, които са довели до публикуване на предупредителното известие, тя незабавно:
а)
публикува на своя уебсайт и в Официален вестник на Европейския съюз известие, с което отменя предходното предупредително известие;
б)
информира за отменянето държавата на знамето и, когато е целесъобразно, третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14; и
в)
информира държавите-членки по подходящ начин.
4. Когато Комисията реши, че с оглед на заключенията от извършените съгласно параграф 1 проверки остават налице основателни съмнения, които мотивират предупредителното известие, тя незабавно:
а)
актуализира предупредителното известие чрез нова публикация на своя уебсайт и в Официален вестник на Европейския съюз;
б)
информира държавата на знамето и, когато е целесъобразно, третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14;
в)
информира държавите-членки по подходящ начин; и
г)
когато е целесъобразно, отнася въпроса до регионалната организация за управление на риболова, чиито мерки за опазване и управление може да са били нарушени.
5. Когато Комисията реши, че с оглед на заключенията от извършените съгласно параграф 1 проверки съществуват достатъчно основания да се смята, че установените факти могат да представляват случай на неспазване на приложимите закони, подзаконови актове или международни мерки за опазване и управление, тя незабавно:
а)
публикува ново предупредително известие за тях на своя уебсайт и в Официален вестник на Европейския съюз;
б)
информира държавата на знамето и предприема съответните процедури и стъпки съгласно глави V и VI;
в)
когато е целесъобразно, информира третата държава, различна от държавата на знамето, както е посочено в член 14;
г)
информира държавите-членки по подходящ начин;
д)
когато е целесъобразно, отнася въпроса до регионалната организация за управление на риболова, чиито мерки за опазване и управление може да са били нарушени.
ГЛАВА V
ИДЕНТИФИЦИРАНЕ НА РИБОЛОВНИ КОРАБИ, ИЗВЪРШВАЩИ ННН РИБОЛОВ
Член 25
Съмнения за ННН риболов
1. Комисията или определен от нея орган събира и анализира:
а)
цялата информация за ННН риболов, получена съгласно глави II, III, IV, VIII, X и XI, и/или
б)
всяка друга имаща отношение информация, когато е целесъобразно, например:
i)
данни за улова;
ii)
търговска информация, получена от националните статистически органи и други надеждни източници;
iii)
корабни регистри и бази данни;
iv)
програми на регионална организация за управление на риболова относно документи за улова или статистически документи;
v)
доклади за наблюдение или друга дейност по отношение на риболовни кораби, за които се предполага, че извършват ННН риболов, както е посочено в член 3, и списъци на кораби, извършващи ННН риболов, представени или приети от регионални организации за управление на риболова;
vi)
доклади съгласно Регламент (ЕИО) № 2847/93 за риболовни кораби, за които се предполага, че извършват ННН риболов, както е посочено в член 3;
vii)
всяка друга имаща отношение информация, получена inter alia в пристанищата и на риболовните полета.
2. Държавите-членки могат по всяко време да представят на Комисията всякаква допълнителна информация, която може да има значение за съставянето на списък на Общността на кораби, извършващи ННН риболов. Комисията или определен от нея орган разпространява информацията заедно с всички представени доказателства, до държавите-членки и съответните държави на знамето.
3. Комисията, или определен от нея орган, поддържа досие за всеки риболовен кораб, за който са докладвани съмнения, че участва в ННН риболов, като досието се актуализира с всяка новополучена информация.
Член 26
Предполагаем ННН риболов
1. Комисията идентифицира риболовни кораби, за които е получена достатъчно информация съгласно член 25, за да се предполага, че е възможно да извършват ННН риболов, които налагат необходимост от официално проучване със съответната държава на знамето.
2. Комисията нотифицира държавите на знамето, чиито риболовни кораби са идентифицирани съгласно параграф 1, за официално искане за проучване във връзка със съмненията за извършване на ННН риболов от съответните кораби, плаващи под тяхно знаме. Нотификацията:
а)
съдържа цялата информация, събрана от Комисията във връзка със съмненията за извършване на ННН риболов;
б)
съдържа официално искане до държавата на знамето да предприеме всички необходими мерки за разследване на съмненията за извършване на ННН риболов и своевременно да информира Комисията за резултатите от разследването;
в)
съдържа официално искане до държавата на знамето за незабавно предприемане на принудителни действия, ако се докаже основателността на съмненията относно съответния риболовен кораб, и информиране на Комисията за предприетите мерки;
г)
отправя искане до държавата на знамето да уведоми собственика или, когато е целесъобразно, оператора на съответния риболовен кораб относно подробното изложение на основанията за евентуално включване в списъка и за последиците, които могат да произтекат, ако риболовният кораб бъде включен в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, съгласно член 37. Освен това към държавите на знамето се отправя искане за предоставяне на информация на Комисията за собствениците на риболовни кораби и, когато е целесъобразно, за операторите, за да се гарантира, че тези лица могат да бъдат изслушани съгласно член 27, параграф 2;
д)
информира държавата на знамето за разпоредбите на глави VI и VII.
3. Комисията нотифицира държавите-членки на знамето, чиито кораби са идентифицирани съгласно параграф 1, за официално искане за проучване във връзка със съмненията за извършване на ННН риболов от съответните кораби, плаващи под тяхно знаме. Нотификацията:
а)
съдържа цялата информация, събрана от Комисията във връзка със съмненията за извършване на ННН риболов;
б)
съдържа официално искане до държавата-членка на знамето да предприеме всички необходими мерки в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2847/93 за разследване на съмненията за ННН риболов или, когато е целесъобразно, да докладва всички предприети мерки за разследването му и своевременно да информира Комисията за резултатите от разследването;
в)
съдържа официално искане до държавата-членка на знамето за своевременно предприемане на принудителни действия, ако се докаже основателността на съмненията относно съответния риболовен кораб, и информиране на Комисията за предприетите мерки;
г)
отправя искане до държавата-членка на знамето да уведоми собственика и, когато е целесъобразно, оператора на риболовния кораб, относно подробното изложение на основанията за евентуално включване в списъка и за последиците, които могат да произтекат, ако корабът бъде включен в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, съгласно член 37. Освен това към държавите-членки на знамето се отправя искане за предоставяне на информация на Комисията за собствениците на риболовни кораби и, когато е целесъобразно, за операторите, за да се гарантира, че тези лица могат да бъдат изслушани, съгласно член 27, параграф 2.
4. Комисията разпространява информацията за риболовните кораби, за които се предполага, че извършват ННН риболов, до всички държави-членки, с цел да се улесни прилагането на Регламент (ЕИО) № 2847/93.
Член 27
Съставяне на списък на Общността на кораби, извършващи ННН риболов
1. В съответствие с посочената в член 54, параграф 2 процедура, Комисията съставя списък на Общността на кораби, извършващи ННН риболов. Списъкът включва риболовните кораби, по отношение на които, след предприетите мерки по членове 25 и 26, получената съгласно настоящия регламент информация установява извършването на ННН риболов, и чиито държави на знамето не са изпълнили официалните искания, посочени в член 26, параграф 2, букви б) и в) и член 26, параграф 3, букви б) и в), в отговор на такъв ННН риболов.
2. Преди включването на даден риболовен кораб в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, Комисията предоставя на собственика, и когато е целесъобразно, на операторите на съответния риболовен кораб подробно изложение на основанията за евентуално включване в списъка, заедно с всички елементи в подкрепа на подозрението, че риболовният кораб е извършвал ННН риболов. В изложението се споменава правото на искане или предоставяне на допълнителна информация и се дава възможност на собственика, и когато е целесъобразно, на операторите, да бъдат изслушани и да се защитят, като им се осигурява подходящ срок и средства за това.
3. Когато вземе решение за включване на даден риболовен кораб в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, Комисията съобщава решението и мотивите за него на собственика и, когато е целесъобразно, на оператора на риболовния кораб.
4. Задълженията, наложени на Комисията съгласно параграфи 2 и 3, се прилагат, без да се засяга главната отговорност за риболовния кораб на държавата на знамето, и само доколкото съответната информацията, необходима за идентифициране на собственика и операторите на риболовния кораб, е на разположение на Комисията.
5. Комисията нотифицира държавата на знамето относно включването на риболовния кораб в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, и представя на държавата на знамето подробното изложение на основанията за включване в списъка.
6. Комисията отправя искане към държавите на знамето с риболовни кораби, включени в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов:
а)
да уведомят собственика на риболовните кораби за включването им в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, за основанията за тяхното включване и за произтичащите от това последици, съгласно член 37; и
б)
да предприемат всички необходими мерки за преустановяване на ННН риболов, включително, когато е необходимо, заличаване от регистъра или отнемане на лицензите за риболов на съответните риболовни кораби, и да информират Комисията за предприетите мерки.
7. Настоящият член не се прилага за риболовни кораби на Общността, ако държавата-членка на знамето е предприела действия в съответствие с параграф 8.
8. Риболовни кораби на Общността не се включват в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, ако държавата-членка на знамето е предприела действия съгласно настоящия регламент и Регламент (ЕИО) № 2847/93 срещу нарушения, които съставляват тежки нарушения, както е посочено в член 3, параграф 2, без да се засягат предприетите действия от регионални организации за управление на риболова.
Член 28
Заличаване на риболовни кораби от списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов
1. Комисията заличава риболовен кораб от списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, в съответствие с посочената в член 54, параграф 2 процедура, ако държавата на знамето на съответния риболовен кораб докаже, че:
а)
корабът не е извършвал никоя от ННН риболовните дейности, заради които е бил включен в списъка; или
б)
в отговор на въпросните ННН риболовни дейности са били наложени съразмерни, възпиращи и ефективни санкции, по-специално на риболовните кораби, плаващи под знамето на държава-членка в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2847/93.
2. Собственикът или, когато е целесъобразно, операторът на риболовен кораб, включен в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, може да отправи искане до Комисията за преразглеждане на статута на кораба в случай на бездействие от страна на държавата на знамето по параграф 1.
Комисията разглежда въпроса за заличаването на риболовния кораб от списъка само ако:
а)
собственикът или операторите представят доказателство за това, че риболовният кораб вече не извършва ННН риболов, или;
б)
включеният в списъка риболовен кораб е потънал или е бракуван.
3. Във всички останали случаи Комисията разглежда въпроса за заличаването на риболовния кораб от списъка, само ако са изпълнени следните условия:
а)
изминали са най-малко две години от включването на риболовния кораб в списъка, през които Комисията не е получила съгласно член 25 последващи доклади за извършени предполагаеми ННН риболов от същия кораб, или;
б)
собственикът представя информация за извършваната в момента от риболовния кораб дейност, от която е видно, че корабът работи в пълно съответствие със законите, правилата и/или мерките за опазване и управление, които се прилагат по отношение на всяка риболовна дейност, в която той участва, или;
в)
съответният риболовен кораб, неговият собственик или оператори не поддържат никакви оперативни или финансови, преки или косвени връзки с друг кораб, собственик или оператор, за който се предполага или е доказано, че извършва ННН риболов.
Член 29
Съдържание, оповестяване и поддържане на списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов
1. Списъкът на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, съдържа следните данни за всеки риболовен кораб:
а)
име и предишни имена, ако има такива;
б)
знаме и предишни знамена, ако има такива;
в)
собственик и, когато е приложимо, предишни собственици, включително бенефициери, ако има такива;
г)
оператор и, когато е приложимо, предишни оператори, ако има такива;
д)
позивна и предишни позивни, ако има такива;
е)
номер от регистъра на Lloyds/IMO (ако има такъв);
ж)
снимки, ако има такива;
з)
дата на първоначално включване в списъка;
и)
кратка справка за дейностите, които обосновават включването на кораба в списъка, заедно с позовавания на всички имащи отношение документи, които съдържат информация и доказателства за такава дейност.
2. Комисията публикува списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, в Официален вестник на Европейския съюз и предприема всички необходими мерки да гарантира оповестяването на този списък, включително чрез поместването му на своя уебсайт.
3. Комисията актуализира на всеки три месеца списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов и предвижда система за автоматично съобщаване на актуализациите на държавите-членки, на регионалните организации за управление на риболова и на всеки член на гражданското общество при поискване. Освен това Комисията предава списъка на ФАО и на регионалните организации за управление на риболова с цел засилване на сътрудничеството между Общността и посочените организации при предотвратяването, възпирането и премахването на ННН риболова.
Член 30
Списъци на кораби, извършващи ННН риболов, приети от регионални организации за управление на риболова
1. Освен риболовните кораби по член 27, в списъка на Европейската общност на кораби, извършващи ННН риболов, се включват и риболовните кораби, включени в списъци на кораби, извършващи ННН риболов, приети от регионални организации за управление на риболова, в съответствие с посочената в член 54, параграф 2 процедура. Заличаването на тези кораби от списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, се определя от решенията, взети по отношение на тях от съответната регионална организация за управление на риболова.
2. Всяка година, след като получи от регионалните организации за управление на риболова списъците на риболовни кораби, за които се предполага или е доказано, че извършват ННН риболов, Комисията ги съобщава на държавите-членки.
3. Комисията нотифицира незабавно държавите-членки за всяко допълване, заличаване и/или изменение в списъците по параграф 2 от настоящия член, при всяко настъпване на такива промени. Член 37 се прилага по отношение на корабите в изменените по такъв начин списъци на кораби, извършващи ННН риболов на регионални организации за управление на риболова към датата на нотифицирането на държавите-членки за тях.
ГЛАВА VI
НЕСЪТРУДНИЧЕЩИ ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
Член 31
Определяне на несътрудничещи трети държави
1. Съгласно процедурата, посочена в член 54, параграф 2, Комисията определя третите държави, които смята за несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов.
2. Определянето по параграф 1 се основава на преглед на цялата информация, получена съгласно глави II, III, IV, V, VIII, X и XI или, когато е целесъобразно, на всяка друга имаща отношение информация, като данни за улов, търговска информация, получена от националните статистически органи и други надеждни източници, корабни регистри и бази данни, програми на регионални организации за управление на риболова за документи за улова или статистически документи и списъци на кораби, извършващи ННН риболов, приети от регионални организации за управление на риболова, както и на всяка друга имаща отношение информация, получена в пристанищата и на риболовните полета.
3. Дадена трета държава може да бъде определена като несътрудничеща трета държава, ако не изпълнява предвидените в международното право задължения да предприема действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболов като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара.
4. За целите на параграф 3 Комисията разчита главно на разглеждане на мерките, предприети от съответната трета държава по отношение на:
а)
повтарящ се ННН риболов, за които е документирано по подходящ начин, че се извършват или подпомагат от риболовни кораби, плаващи под нейно знаме, от нейни граждани или от риболовни кораби, които действат в нейни морски води или използват нейни пристанища, или
б)
достъпа на рибни продукти с произход от ННН риболов до нейния пазар.
5. За целите на параграф 3 Комисията взема предвид:
а)
дали съответната трета държава ефективно си сътрудничи с Общността, като осигурява ответна реакция на исканията на Комисията за разследване, осигуряване на обратна информация или последващи действия по отношение на ННН риболов и свързани с него дейности;
б)
дали съответната трета държава е предприела ефективни принудителни мерки по отношение на операторите, отговорни за ННН риболов, и по-специално дали са наложени санкции с достатъчна тежест, за да бъдат лишени нарушителите от облагите от ННН риболов;
в)
историята, характера, обстоятелствата, степента и тежестта на проявите на разглеждания ННН риболов;
г)
за развиващите се държави - съществуващия капацитет на техните компетентни органи.
6. За целите на параграф 3 Комисията разглежда също следните елементи:
а)
ратифицирането или присъединяването на съответните трети държави към международните правни инструменти в областта на рибарството, и по-специално UNCLOS, Споразумение на ООН за рибните видове и Споразумението на ФАО за съответствие;
б)
статутът на съответната трета държава като договаряща страна на регионални организации за управление на риболова или като сътрудничеща държава извън тях, или нейното съгласие да прилага приетите от тях мерки за опазване и управление;
в)
всички действия или бездействия на съответната трета държава, които може да са ограничили ефективността на приложимите закони, подзаконови актове или международни мерки за опазване и управление.
7. Когато е целесъобразно, при прилагането на настоящия член надлежно се отчитат конкретните ограничения за развиващите се държави, особено по отношение на наблюдението, контрола и надзора на риболовните дейности.
Член 32
Предприети действия спрямо държави, определени като несътрудничещи трети държави
1. Комисията незабавно нотифицира държавите, които съгласно критериите, посочени в член 31, могат да бъдат определени за несътрудничещи трети държави. Нотификацията съдържа следната информация:
а)
основанието или основанията за определянето, заедно с всички налични доказателства във връзка с това;
б)
възможността за изпращане на писмен отговор до Комисията във връзка с решението за определяне и на друга имаща отношение информация, като например доказателства, които опровергават определянето или, когато е целесъобразно, план за действие и предприетите мерки за подобряване на положението;
в)
правото да се поиска или да се представи допълнителна информация;
г)
последиците от определянето като несътрудничеща трета държава съгласно член 38.
2. В нотификацията по параграф 1 Комисията включва и искане към съответната трета държава да предприеме всички необходими мерки за прекратяване на въпросните ННН риболовни дейности и за предотвратяване на тези дейности в бъдеще, както и за коригиране на всяко действие или бездействие, посочено в член 31, параграф 6, буква в).
3. Комисията предава нотификацията и искането до съответната трета държава чрез повече от едно средство за комуникация. Комисията се стреми да получи потвърждение от тази държава, че последната е получила нотификацията.
4. Комисията осигурява на съответната трета държава подходящ срок за отговор на нотификацията и разумен срок, за да коригира положението.
Член 33
Съставяне на списък на несътрудничещи трети държави
1. Съветът с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията решава относно списъка на несътрудничещи трети държави.
2. Комисията незабавно нотифицира съответната трета държава за определянето ѝ като несътрудничеща трета държава и за наложените мерки по член 38, като отправя към нея искане да коригира съществуващото положение и да информира за мерките, предприети с цел нейните кораби да спазват мерките за опазване и управление.
3. След взетото по параграф 1 от настоящия член решение Комисията незабавно нотифицира държавите-членки за него, като отправя към тях искане да осигурят незабавно изпълнение на мерките, приети съгласно член 38. Държавите-членки нотифицират Комисията за всички мерки, предприети в отговор на искането.
Член 34
Заличаване от списъка на несътрудничещи трети държави
1. Съветът с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията заличава дадена трета държава от списъка на несътрудничещи трети държави, ако съответната трета държава докаже, че положението, дало основание за включването ѝ в списъка, е коригирано. Решението за заличаване от списъка взема предвид също дали съответната трета държава е предприела конкретни мерки, които могат да доведат до трайно подобряване на положението.
2. След взетото по параграф 1 от настоящия член решение Комисията незабавно нотифицира държавите-членки за отмяната на мерките по член 38 по отношение на съответната трета държава.
Член 35
Оповестяване на списъка на несътрудничещи трети държави
Комисията публикува списъка на несътрудничещи трети държави в Официален вестник на Европейския съюз и предприема всички необходими мерки да осигури оповестяването на този списък, включително чрез поместването му на своя уебсайт. Комисията редовно актуализира списъка и предвижда система за автоматично съобщаване на актуализациите на държавите-членки, на регионалните организации за управление на риболова и на всеки член на гражданското общество при поискване. Освен това Комисията предава списъка на несътрудничещи трети държави на ФАО и на регионалните организации за управление на риболова с цел засилване на сътрудничеството между Общността и посочените организации при предотвратяването, възпирането и премахването на ННН риболова.
Член 36
Извънредни мерки
1. Ако са налице доказателства, че приетите от дадена трета държава мерки накърняват мерки за опазване и управление, приети от регионална организация за управление на риболова, Комисията има правомощието да приеме, в съответствие с международните си задължения, извънредни мерки за срок не по-дълъг от шест месеца. Комисията може да приеме ново решение за удължаване на извънредните мерки за срок не по-дълъг от шест месеца.
2. Извънредните мерки, посочени в параграф 1 могат да включват inter alia следното:
а)
риболовните кораби, притежаващи разрешение за риболов и плаващи под знамето на съответната трета държава, не получават достъп до пристанищата на държави-членки, освен в случай на непреодолима сила или бедствие, както е посочено в член 4, параграф 2 за предоставяне на услугите, абсолютно необходими за справяне с тези ситуации;
б)
риболовните кораби, които плават под знамето на държава-членка, нямат право да участват в съвместни риболовни дейности с кораби, плаващи под знамето на съответната трета държава;
в)
риболовните кораби, които плават под знамето на държава-членка, нямат право да ловят риба в морски води под юрисдикцията на съответната трета държава, без да се засягат разпоредбите, предвидени в двустранни споразумения в областта на рибарството;
г)
не се разрешава осигуряването на жива риба за рибовъдство в морски води под юрисдикцията на съответната трета държава;
д)
живата риба, уловена от риболовни кораби, които плават под знамето на съответната трета държава, не се приема за целите на рибовъдството в морски води под юрисдикцията на държава-членка.
3. Извънредните мерки пораждат незабавно действие. Те се нотифицират на държавите-членки и на съответната трета държава и се публикуват в Официален вестник на Европейския съюз.
4. Съответните държави-членки могат да отнесат решението на Комисията по параграф 1 до Съвета в срок от 10 работни дни след получаване на нотификацията.
5. Съветът може да вземе различно решение с квалифицирано мнозинство в срок от един месец от деня на получаване на отнесеното до него решение.
ГЛАВА VII
МЕРКИ ПО ОТНОШЕНИЕ НА РИБОЛОВНИ КОРАБИ И ДЪРЖАВИ, УЧАСТВАЩИ В ННН РИБОЛОВ
Член 37
Действия по отношение на риболовни кораби, включени в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов
Към риболовните кораби, включени в списъка на Общността на кораби, извършващи ННН риболов, се прилагат следните мерки:
1.
държавите-членки на знамето не внасят в Комисията искания за разрешения за риболов за риболовни кораби, извършващи ННН риболов;
2.
на риболовни кораби, извършващи ННН риболов, се отнемат действащите разрешения за риболов или специалните разрешителни за риболов, издадени от държавите-членки на знамето;
3.
риболовните кораби, извършващи ННН риболов, които плават под знамето на трета държава, нямат право да ловят риба във водите на Общността и тяхното чартиране се забранява;
4.
риболовните кораби, които плават под знамето на държава-членка, по никакъв начин не подпомагат и не участват в преработвателни дейности на риба, трансбордиране или съвместни риболовни дейности с риболовни кораби, извършващи ННН риболов;
5.
риболовните кораби, извършващи ННН риболов, които плават под знамето на държава-членка, имат право на достъп само до своите пристанища на домуване и до никое друго пристанище в Общността, освен в случай на непреодолима сила или бедствие. Риболовните кораби, извършващи ННН риболов, които плават под знамето на трета държава, нямат право на достъп до пристанище на държава-членка, освен в случай на непреодолима сила или бедствие. Като алтернатива държава-членка може да разреши достъп до своите пристанища на риболовен кораб, извършващ ННН риболов, при условие че бъдат конфискувани уловът на борда и, когато е целесъобразно, риболовните съоръжения, забранени съгласно приетите от регионални организации за управление на риболова мерки за опазване и управление. Освен това държавите-членки конфискуват улова и, когато е целесъобразно, риболовните съоръжения, забранени съгласно тези мерки, на борда на риболовни кораби, извършващи ННН риболов, които са получили достъп до техни пристанища поради случаи на непреодолима сила или бедствие;
6.
риболовните кораби, извършващи ННН риболов, които плават под знамето на трета държава, не се снабдяват на пристанищата с провизии, гориво или други услуги, освен в случай на непреодолима сила или бедствие;
7.
риболовните кораби, извършващи ННН риболов, които плават под знамето на трета държава, нямат право да сменят екипажа, освен ако не се налага поради случаи на непреодолима сила или бедствие;
8.
държавите-членки отказват да предоставят своето знаме на риболовни кораби, извършващи ННН риболов;
9.
забранява се вносът на рибни продукти, уловени от риболовни кораби, извършващи ННН риболов, и съответно не се приемат или заверяват сертификати за улов, които придружават подобни продукти;
10.
забраняват се износът и реекспортът за преработка на рибни продукти от риболовни кораби, извършващи ННН риболов;
11.
риболовни кораби, извършващи ННН риболов, на които няма риба, нито екипаж, имат право на достъп до пристанище с цел бракуване, но без да се засяга евентуално съдебно производство или санкции, наложени срещу този кораб и всяко засегнато юридическо или физическо лице.
Член 38
Действия по отношение на несътрудничещи трети държави
Към несътрудничещи трети държави се прилагат следните мерки:
1.
забранява се вносът в Общността на рибни продукти, уловени от риболовни кораби, които плават под знамето на такива трети държави, и съответно не се приемат сертификати за улов, придружаващи такива продукти. Когато определянето за несътрудничеща трета държава съгласно член 31 е обосновано с липсата на подходящи мерки, предприети от тази трета държава по отношение на ННН риболов, който засяга дадени запаси или видове, забраната за внос може да се прилага само към съответните запаси или видове;
2.
забранява се покупката от оператори на Общността на риболовни кораби, които плават под знамето на такива държави;
3.
забранява се на риболовните кораби, плаващи под знамето на държава-членка, да го сменят със знамето на такава държава;
4.
държавите-членки не разрешават сключване на споразумения с такива държави за чартиране на риболовни кораби, които плават под тяхно знаме;
5.
забранява се износът на риболовни кораби на Общността в такива държави;
6.
забраняват се частни търговски споразумения между граждани на държава-членка и такива държави, които целят риболовен кораб, който плава под знамето на държавата-членка, да използва възможностите за риболов на такива държави;
7.
забраняват се съвместни риболовни дейности с участието на риболовни кораби, които плават под знамето на държава-членка, и риболовен кораб, който плава под знамето на такива държави;
8.
Комисията прави предложение за денонсиране на сключените с такива държави двустранни споразумения в областта на рибарството или споразумения за партньорство в областта на рибарството, които предвиждат прекратяване на споразумението в случай на неспазване на поетите от третата държава ангажименти във връзка с борбата с ННН риболова;
9.
Комисията не започва преговори с такива държави за сключване на двустранни споразумения в областта на рибарството или споразумения за партньорство в областта на рибарството.
ГЛАВА VIII
ГРАЖДАНИ
Член 39
Граждани, които извършват или подпомагат ННН риболов
1. Гражданите под юрисдикцията на държавите-членки (граждани) не подпомагат нито извършват ННН риболов, включително чрез наемане на борда или като оператори, или бенефициери на риболовни кораби, включени в списъка на Общността на корабите, извършващи ННН риболов.
2. Без да се засяга главната отговорност на държавата на знамето, държавите-членки сътрудничат помежду си и с трети държави и предприемат всички подходящи мерки в съответствие с националното и общностното право, за да установят самоличността на гражданите, подпомагащи или извършващи ННН риболов.
3. Без да се засяга главната отговорност на държавата на знамето и в съответствие с приложимите закони или подзаконови актове държавите-членки предприемат подходящи действия по отношение на свои граждани, за които е установено, че подпомагат или извършват ННН риболов.
4. Всяка държава-членка нотифицира Комисията за наименованията на компетентните органи, които отговарят за координиране на събирането и проверката на информацията за действията на гражданите, посочени в настоящата глава, както и за докладването до Комисията и сътрудничеството с нея.
Член 40
Превенция и санкции
1. Държавите-членки насърчават гражданите да съобщават всяка известна им информация относно правни интереси, ползи или финансови интереси, свързани с риболовни кораби, плаващи под знамето на трета държава, или контрола върху тях, както и имената на съответните кораби.
2. Гражданите не продават и не изнасят риболовни кораби, предназначени за оператори, които участват в експлоатацията, управлението или собствеността на риболовни кораби, включени в списъка на Общността на корабите, извършващи ННН риболов.
3. Без да се засягат останалите разпоредби от законодателството на Общността във връзка с публичните средства, държавите-членки не предоставят никакви държавни помощи по национални схеми за държавни помощи или от фондовете на Общността на оператори, които участват в експлоатацията, управлението или собствеността на риболовни кораби, включени в списъка на Общността на корабите, извършващи ННН риболов.
4. Държавите-членки полагат усилия да получат информация за съществуването на договорености между граждани и трета държава, която допуска риболовни кораби, които плават под тяхно знаме, да го сменят със знамето на тази трета държава. Те информират Комисията за това, като представят списък на съответните риболовни кораби.
ГЛАВА IХ
НЕЗАБАВНИ ПРИНУДИТЕЛНИ МЕРКИ, САНКЦИИ И СЪПЪТСТВАЩИ САНКЦИИ
Член 41
Обхват
Разпоредбите на настоящата глава се прилагат при:
1.
тежки нарушения, извършени на територията на държавите-членки, за която се прилага Договорът, или в морските води под суверенитета или юрисдикцията на държавите-членки, с изключение на водите, прилежащи към териториите и държавите, посочени в приложение II към Договора;
2.
тежки нарушения, извършени от риболовни кораби на Общността или граждани на държави-членки;
3.
тежки нарушения, открити на територията или във водите, посочени в точка 1 от настоящия член, но които са били извършени в открито море или под юрисдикцията на трета държава и са санкционирани съгласно член 11, параграф 4.
Член 42
Тежки нарушения
1. За целите на настоящия регламент „тежки нарушения“ означава:
а)
дейностите, за които се смята, че представляват ННН риболов съгласно посочените в член 3 критерии;
б)
търговска дейност, пряко свързана с ННН риболов, включително търговия с рибни продукти или внос на такива;
в)
фалшифициране на посочените в настоящия регламент документи или използването на фалшиви или невалидни такива документи;
2. Тежкият характер на нарушението се определя от компетентния орган на съответната държава-членка, като се отчитат критериите, посочени в член 3, параграф 2.
Член 43
Незабавни принудителни мерки
1. Когато физическо лице е заподозряно в извършването или е заловено да извършва тежко нарушение или юридическо лице е заподозряно в отговорност за такова нарушение, държавите-членки започват пълно разследване на нарушението и предприемат незабавни принудителни мерки съгласно тяхното национално законодателство и в зависимост от тежестта на нарушението, като по-специално:
а)
незабавно прекратяване на риболовната дейност;
б)
пренасочване на риболовния кораб към пристанище;
в)
пренасочване на транспортното средство към друго място за инспекция;
г)
налагане на гаранция;
д)
изземане на риболовни съоръжения, улов или рибни продукти;
е)
временно спиране от движение на съответния риболовен кораб или транспортно средство;
ж)
преустановяване на разрешението за риболов.
2. Характерът на принудителните мерки трябва да бъде такъв, че да предотврати продължаването на съответното тежко нарушение и да даде възможност на компетентните органи да приключат неговото разследване.
Член 44
Санкции за тежки нарушения
1. Държавите-членки гарантират, че на физическо лице, извършило тежко нарушение, или на юридическо лице, отговорно за тежко нарушение, се налагат ефективни, съразмерни и възпиращи административни санкции.
2. Държавите-членки налагат санкция, чийто максимален размер е най-малко пет пъти повече от стойността на рибните продукти, получени чрез извършването на тежкото нарушение.
В случай на повторно тежко нарушение в срок от 5 години държавите-членки налагат глоби, чийто максимален размер е най-малко осем пъти повече от стойността на рибните продукти, получени чрез извършването на тежкото нарушение.
При налагане на тези санкции държавите-членки вземат предвид също стойността на вредите, нанесени на съответните рибни ресурси и на морската среда.
3. Държавите-членки могат да използват в допълнение или като алтернатива ефективни, съразмерни и възпиращи наказателноправни санкции.
Член 45
Съпътстващи санкции
Предвидените в настоящата глава санкции могат да бъдат съпътствани от други санкции или мерки, по-специално:
1.
запориране на риболовния кораб, участвал в извършването на нарушението;
2.
временно спиране от движение на риболовния кораб;
3.
конфискуване на забранените риболовни съоръжения, улов или рибни продукти;
4.
преустановяване или отнемане на разрешението за риболов;
5.
намаляване или отнемане на правата за извършване на риболов;
6.
временно или постоянно лишаване от правото да се получават нови права за извършване на риболов;
7.
временна или постоянна забрана за достъп до държавни помощи или субсидии.
8.
преустановяване или отнемане на статута на одобрен икономически оператор, получен съгласно член 16, параграф 3.
Член 46
Общ размер на санкциите и съпътстващите санкции
Общият размер на санкциите и съпътстващите санкции се изчислява по начин, който гарантира, че те ефективно лишават нарушителите от икономическите облаги, извлечени от тежките нарушения, без да се засяга законното право на упражняване на професия. За тази цел се вземат предвид и незабавните принудителни мерки съгласно член 43.
Член 47
Отговорност на юридическите лица
1. Юридически лица се подвеждат под отговорност за тежки нарушения, когато нарушенията са извършени в тяхна полза от физическо лице, което е действало индивидуално или като част от орган на юридическото лице, и което заема решаваща позиция в юридическото лице по силата на:
а)
правомощия да представлява юридическото лице; или
б)
право да взема решения от името на юридическото лице; или
в)
право да упражнява контрол в рамките на юридическото лице.
2. Юридическо лице може да бъде подведено под отговорност, когато липсата на надзор или контрол от страна на физическото лице, посочено в параграф 1, е създала възможност за извършване на тежко нарушение, в полза на това юридическо лице, от физическо лице, което му е подчинено.
3. Отговорността на юридическото лице не изключва производството срещу физически лица, които са извършители, подбудители или съучастници в извършването на съответните нарушения.
ГЛАВА Х
ПРИЛАГАНЕ НА РАЗПОРЕДБИТЕ, ПРИЕТИ ОТ НЯКОИ РЕГИОНАЛНИ ОРГАНИЗАЦИИ ЗА УПРАВЛЕНИЕ НА РИБОЛОВА ВЪВ ВРЪЗКА С НАБЛЮДЕНИЕ НА РИБОЛОВНИ КОРАБИ
Член 48
Наблюдение в морето
1. Разпоредбите на настоящата глава се прилагат към риболовните дейности, за които се прилагат правилата за наблюдение на кораби, които са приети в рамките на регионални организации за управление на риболова и които са обвързващи за Общността.
2. В случай че компетентен орган на държава-членка, който отговаря за морски инспекции, наблюдава риболовен кораб, извършващ дейности, които могат да бъдат смятани за ННН риболов, той незабавно докладва за наблюдението. Докладът и резултатите от разследването на този риболовни кораби от тази държава-членка се смятат за доказателство, което се използва при прилагането на различните механизми за идентификация и изпълнение, предвидени в настоящия регламент.
3. В случай че капитан на риболовен кораб на Общността или на трета държава наблюдава риболовен кораб, който извършва дейности, посочени в параграф 2, капитанът може да документира колкото е възможно повече сведения за наблюдението, като например:
а)
име и описание на риболовния кораб;
б)
позивна на риболовния кораб;
в)
регистрационен номер и, ако има такъв, номер на риболовния кораб от регистъра на Lloyds/IMO;
г)
държава на знамето на риболовния кораб;
д)
местоположение (географска ширина и дължина) към момента на начално идентифициране на кораба;
е)
дата/час (UTC) на първоначалното идентифициране;
ж)
снимка или снимки на риболовния кораб в подкрепа на наблюдението;
з)
всяка друга имаща отношение информация във връзка с наблюдаваната дейност на въпросния риболовен кораб.
4. Докладите за наблюдението се изпращат незабавно на компетентния орган на държавата-членка на знамето на риболовния кораб, който извършва наблюдението, като компетентният орган в най-кратък срок ги предава на Комисията или на определения от нея орган. След това Комисията или определеният от нея орган незабавно информира държавата на знамето на наблюдавания риболовен кораб. Впоследствие Комисията или определен от нея орган изпращат доклада за наблюдението на всички държави-членки и, когато е целесъобразно, на изпълнителния секретар на съответната регионална организация за управление на риболова за предприемане на по-нататъшни действия в съответствие с приетите от тези организации мерки.
5. Държава-членка, която получава доклад за наблюдение на дейностите на риболовен кораб, плаващ под нейно знаме, от компетентния орган на договаряща страна в регионална организация за управление на риболова, в най-кратък срок нотифицира Комисията за доклада и предава цялата имаща отношение информация на нея или на определения от нея орган, който впоследствие я предава на изпълнителния секретар на съответната регионална организация за управление на риболова за по-нататъшни действия съгласно приетите от тази организация мерки, според случая.
6. Настоящият член се прилага без да се засягат по-строгите разпоредби, приети от регионални организации за управление на риболова, в които Общността е договаряща страна.
Член 49
Представяне на информация относно наблюдавани риболовни кораби
1. Държавите-членки, които получат подходящо документирана информация относно наблюдавани риболовни кораби, предават незабавно тази информация на Комисията или на определения от нея орган във формата, определен съгласно процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
2. Комисията или определеният от нея орган проверяват също подходящо документирана информация относно наблюдаваните риболовни кораби, представена от граждани, организации на гражданското общество, включително екологични организации, както и от заинтересовани представители на сектора на рибарството и на търговията с риба и рибни продукти.
Член 50
Разследване на наблюдавани риболовни кораби
1. Държавите-членки в най-кратки срокове започват разследване на дейностите на риболовните кораби, плаващи под тяхно знаме, които са наблюдавани в съответствие с член 49.
2. Държавите-членки нотифицират, когато е възможно, по електронен път Комисията или определения от нея орган за започването на разследването и за всяко предприето или предвидено действие по отношение на наблюдаваните риболовни кораби, плаващи под тяхно знаме, в най-кратък срок и във всички случаи в рамките на два месеца след нотификацията за доклада за наблюдение съгласно член 48, параграф 4. На подходящи равни интервали на Комисията или на определения от нея орган се представят доклади за напредъка на разследването относно дейността на наблюдаваните риболовни кораби. След приключването на разследването на Комисията или на определения от нея орган се представя окончателен доклад за резултатите.
3. Държавите-членки, различни от съответната държава-членка на знамето, проверяват, когато е целесъобразно, дали наблюдаваните риболовни кораби, посочени в доклада, действително са извършвали такава дейност в морски води под тяхна юрисдикция или дали рибни продукти от тези кораби са били разтоварени или внесени на тяхна територия, и проверяват доколко са били спазени съответните мерки за опазване и управление. Държавите-членки незабавно нотифицират Комисията или определения от нея орган, както и съответната държава-членка на знамето, за резултата от проверките и разследването.
4. Комисията или определеният от нея орган съобщават на всички държави-членки информацията, получена в съответствие с параграфи 2 и 3.
5. Настоящият член се прилага, без да се засягат разпоредбите на глава V от Регламент (ЕС) № 2371/2002 и разпоредбите, приети от регионални организации за управление на риболова, в които Общността е договаряща страна.
ГЛАВА ХI
ВЗАИМОПОМОЩ
Член 51
Взаимопомощ
1. Административните органи, които отговарят за прилагането на настоящия регламент в държавите-членки, сътрудничат помежду си, с административните органи на трети държави и с Комисията, за да гарантират спазването на настоящия регламент.
2. За целите на параграф 1 се създава система за взаимопомощ, управлявана от Комисията или определен от нея орган, която включва автоматизирана информационна система - „Информационна система за ННН риболов“, за подпомагане на компетентните органи в предотвратяването, разследването и преследването на ННН риболов.
3. Подробните правила за прилагането на настоящата глава се приемат съгласно процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
ГЛАВА ХII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 52
Прилагане
Мерките, необходими за прилагането на разпоредбите на настоящия регламент, се приемат съгласно процедурата, посочена в член 54, параграф 2.
Член 53
Финансова подкрепа
Държавите-членки могат да изискат от съответните оператори да допринесат за покриването на разходите, свързани с прилагането на настоящия регламент.
Член 54
Комитет
1. Комисията се подпомага от комитет, създаден по реда на член 30 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Срокът, посочен в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на един месец.
Член 55
Задължения за докладване
1. На всеки две години държавите-членки представят на Комисията доклад за прилагането на настоящия регламент най-късно до 30 април от следващата календарна година.
2. Въз основа на представените от държавите-членки доклади и на собствени наблюдения, на всеки три години Комисията изготвя доклад, който представя на Европейския парламент и на Съвета.
3. Комисията предприема оценка на въздействието на настоящия регламент върху ННН риболова до 29 октомври 2013 г.
Член 56
Отмяна
Член 28б, параграф 2, член 28д, член 28е, член 28ж и член 31, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕИО) № 2847/93, Регламент (ЕО) № 1093/94, Регламент (ЕО) № 1447/1999, членове 8, 19a, 19б, 19в, 21, 21б и 21в от Регламент (ЕО) № 1936/2001 и членове 26a, 28, 29, 30 и 31 от Регламент (ЕО) № 601/2004 се отменят, считано от 1 януари 2010 г.
Позоваванията на отменените регламенти се считат за позовавания на настоящия регламент.
Член 57
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила от деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент се прилага от 1 януари 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 септември 2008 година.
REGULAMENTO (CE) N. o 1005/2008 DO CONSELHO
de 29 de Setembro de 2008
que estabelece um regime comunitário para prevenir, impedir e eliminar a pesca ilegal, não declarada e não regulamentada, que altera os Regulamentos (CEE) n.o 2847/93, (CE) n.o 1936/2001 e (CE) n.o 601/2004, e que revoga os Regulamentos (CE) n.o 1093/94 e (CE) n.o 1447/1999
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, nomeadamente o artigo 37.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão,
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu (1),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social Europeu (2),
Após consulta ao Comité das Regiões,
Considerando o seguinte:
(1)
A Comunidade é Parte Contratante na Convenção das Nações Unidas sobre o Direito do Mar, de 10 de Dezembro de 1982 («UNCLOS»), ratificou o Acordo das Nações Unidas relativo à aplicação das disposições da Convenção das Nações Unidas sobre o Direito do Mar, de 10 de Dezembro de 1982, respeitantes à conservação e à gestão das populações de peixes transzonais e das populações de peixes altamente migradores, de 4 de Agosto de 1995 («Acordo das Nações Unidas de 1995 relativo às populações de peixes») e aderiu ao Acordo para a Promoção do Cumprimento das Medidas Internacionais de Conservação e de Gestão pelos Navios de Pesca no Alto Mar, de 24 de Novembro de 1993, da Organização das Nações Unidas para a Alimentação e Agricultura («Acordo da FAO para a Promoção do Cumprimento»). Estas disposições estabelecem, nomeadamente, o princípio de que todos os Estados têm o dever de adoptar medidas adequadas para assegurar a gestão sustentável dos recursos marinhos e de cooperar mutuamente para esse fim.
(2)
O objectivo da política comum das pescas (PCP), definido no Regulamento (CE) n.o 2371/2002 do Conselho, de 20 de Dezembro de 2002, relativo à conservação e à exploração sustentável dos recursos haliêuticos no âmbito da Política Comum das Pescas (3), é garantir uma exploração dos recursos aquáticos vivos que crie condições sustentáveis dos pontos de vista económico, ambiental e social.
(3)
A pesca ilegal, não declarada e não regulamentada (INN) constitui uma das mais graves ameaças para a exploração sustentável dos recursos aquáticos vivos e compromete o próprio fundamento da política comum das pescas e dos esforços envidados a nível internacional para promover uma melhor governação dos oceanos. A pesca INN representa igualmente uma ameaça importante para a biodiversidade marinha, que é necessário combater à luz dos objectivos fixados na Comunicação da Comissão intitulada «Travar a perda de biodiversidade até 2010 - e mais além».
(4)
A FAO aprovou em 2001 um Plano de Acção Internacional para Prevenir, Impedir e Eliminar a Pesca Ilegal, Não Declarada e Não Regulamentada, que a Comunidade subscreveu. Além disso, as organizações regionais de gestão das pescas, com o apoio activo da Comunidade, estabeleceram uma série de medidas concebidas para contrariar a pesca ilegal, não declarada e não regulamentada.
(5)
Em conformidade com os seus compromissos internacionais e atendendo à dimensão e à urgência do problema, a Comunidade deve reforçar consideravelmente a sua acção contra a pesca INN e adoptar novas medidas regulamentares, concebidas para contemplar todas as vertentes deste fenómeno.
(6)
A acção da Comunidade deve visar, em primeiro lugar, os comportamentos que correspondem à definição da pesca INN e prejudicam mais gravemente o ambiente marinho, a sustentabilidade das unidades populacionais de peixes e a situação socioeconómica dos pescadores que respeitam as regras de conservação e de gestão dos recursos haliêuticos.
(7)
Em conformidade com a definição da pesca INN, o âmbito de aplicação do presente regulamento deve estender-se às actividades de pesca exercidas no alto mar e nas águas marítimas sob a jurisdição ou soberania de países costeiros, incluindo as águas marítimas sob a jurisdição ou soberania dos Estados-Membros.
(8)
A fim de atender devidamente à dimensão interna da pesca INN, é essencial que a Comunidade adopte as medidas necessárias para melhorar o cumprimento das regras da política comum das pescas. Na pendência da revisão do Regulamento (CEE) n.o 2847/93 do Conselho, de 12 de Outubro de 1993, que institui um regime de controlo aplicável à política comum das pescas (4), é conveniente prever disposições para esse efeito no presente regulamento.
(9)
As regras comunitárias, nomeadamente o título II do Regulamento (CEE) n.o 2847/93, estabelecem um regime global de controlo da legalidade das capturas efectuadas pelos navios de pesca comunitários. O regime actualmente aplicável aos produtos da pesca capturados por navios de países terceiros e importados para a Comunidade não assegura um nível equivalente de controlo. Esta deficiência constitui um importante incentivo para os operadores estrangeiros que exercem a pesca INN comercializarem os seus produtos na Comunidade e aumentarem a rendibilidade das suas actividades. Enquanto maior mercado e principal importador mundial de produtos da pesca, a Comunidade tem a responsabilidade específica de assegurar que os produtos importados para o seu território não provenham da pesca INN. Há, portanto, que introduzir um novo regime, a fim de assegurar o controlo adequado da cadeia de abastecimento de produtos da pesca importados para a Comunidade.
(10)
Devem ser reforçadas as regras comunitárias que regem o acesso dos navios de pesca que arvoram pavilhão de um país terceiro aos portos comunitários, a fim de assegurar o controlo adequado da legalidade dos produtos da pesca desembarcados pelos navios que arvoram pavilhão de um país terceiro. Nesse intuito, só devem, nomeadamente, ser autorizados a aceder aos portos comunitários os navios de pesca que arvoram pavilhão de um país terceiro que possam prestar informações exactas sobre a legalidade das suas capturas e obter a validação dessas informações pelo respectivo Estado de pavilhão.
(11)
Os transbordos no mar escapam a qualquer controlo adequado por parte dos Estados de pavilhão ou dos Estados costeiros e constituem um meio habitual para os operadores que exercem a pesca INN dissimularem a natureza ilegal das suas capturas. Justifica-se, portanto, que a Comunidade só autorize as operações de transbordo efectuadas em portos designados dos Estados-Membros, em portos de países terceiros entre navios de pesca comunitários ou fora das águas comunitárias entre navios de pesca comunitários e navios de pesca registados como navios transportadores junto de uma organização regional de gestão de pescas.
(12)
É conveniente estabelecer as condições, o procedimento e a frequência segundo os quais os Estados-Membros devem realizar acções de controlo, inspecção e verificação, com base na gestão dos riscos.
(13)
Há que proibir o comércio de produtos de pesca provenientes da pesca INN com a Comunidade. Para tornar efectiva esta proibição e assegurar que todos os produtos de pesca comercializados importados e exportados pela Comunidade tenham sido capturados no respeito das medidas internacionais de conservação e de gestão e, se for caso disso, das outras regras pertinentes aplicáveis aos navios de pesca em causa, é instituído um regime de certificação aplicável a todas as trocas comerciais de produtos da pesca com a Comunidade.
(14)
A Comunidade deverá ter em conta as limitações de capacidade dos países em desenvolvimento no respeitante à execução do regime de certificação.
(15)
É conveniente que, no âmbito desse regime, a emissão de um certificado constitua uma condição prévia à importação de produtos da pesca para a Comunidade. O referido certificado deve conter informações que permitam demonstrar a legalidade dos produtos em causa. O certificado deve ser validado pelo Estado de pavilhão dos navios de pesca que capturaram o pescado em causa, em conformidade com a obrigação que lhe incumbe, por força do direito internacional, de assegurar que os navios de pesca que arvoram o seu pavilhão observem as regras internacionais de conservação e de gestão dos recursos haliêuticos.
(16)
É essencial que o regime de certificação se aplique a todas as importações de produtos da pesca marítima para a Comunidade, e exportações a partir da Comunidade. Este regime deverá também aplicar-se aos produtos da pesca que tenham sido transportados ou transformados num país diferente do Estado de pavilhão antes da entrada no território da Comunidade. Em consequência, deverão ser aplicáveis exigências específicas a esses produtos, a fim de garantir que os produtos que entrem no território da Comunidade não sejam diferentes dos produtos cuja legalidade tenha sido validada pelo Estado de pavilhão.
(17)
Importa garantir um nível equivalente de controlo de todos os produtos da pesca importados, sem prejuízo do volume ou frequência das trocas comerciais, introduzindo procedimentos específicos para a atribuição do estatuto de «operador económico autorizado».
(18)
A exportação das capturas efectuadas pelos navios de pesca que arvoram pavilhão de um Estado-Membro deve igualmente ser sujeita ao regime de certificação no quadro da cooperação com países terceiros.
(19)
Os Estados-Membros para os quais é prevista a importação dos produtos devem poder controlar a validade dos certificados de captura que acompanham a remessa e ter o direito de recusar a importação sempre que não sejam respeitadas as condições fixadas no presente regulamento relativamente aos certificados de captura.
(20)
Importa que as acções de controlo, inspecção e verificação relativas a produtos da pesca em trânsito ou transbordo sejam levadas a cabo principalmente pelos Estados-Membros do destino final a fim de melhorar a sua eficiência.
(21)
A fim de auxiliar as autoridades de controlo dos Estados-Membros nas suas tarefas de controlo da legalidade dos produtos da pesca comercializados com a Comunidade e de advertir os operadores comunitários, é conveniente estabelecer um sistema comunitário de alerta, que permita divulgar informações, sempre que necessário, em caso de dúvidas fundamentadas quanto ao cumprimento das regras de conservação e de gestão por parte de determinados países terceiros.
(22)
É essencial que a Comunidade adopte medidas dissuasoras contra os navios de pesca que exercem actividades de pesca INN e relativamente aos quais o Estado de pavilhão não tome medidas adequadas para fazer face a essa pesca INN.
(23)
Para esse efeito, a Comissão, em colaboração com os Estados-Membros, a Agência de Controlo das Pescas da Comunidade, os Estados terceiros e outros organismos deve identificar os navios de pesca suspeitos de exercerem a pesca INN, com base na gestão de riscos, devendo igualmente procurar obter informações junto do Estado de pavilhão quanto à exactidão dos elementos constatados.
(24)
A fim de facilitar a realização de inquéritos sobre os navios de pesca relativamente aos quais se presuma que exerceram a pesca INN e evitar a continuação da presumível infracção, os Estados-Membros deverão submeter os navios de pesca em causa a exigências de controlo e de inspecção específicas.
(25)
Sempre que, com base nas informações obtidas, existam motivos suficientes para considerar que os navios de pesca que arvoram pavilhão de um país terceiro exerceram a pesca INN e que os Estados de pavilhão competentes não adoptaram medidas eficazes em resposta a essa pesca INN, a Comissão inscreverá esses navios na lista de navios INN da Comunidade.
(26)
Sempre que, com base nas informações obtidas, existam motivos suficientes para considerar que os navios de pesca comunitários exerceram a pesca INN e que os Estados de pavilhão competentes não adoptaram medidas eficazes nos termos do presente regulamento e do Regulamento (CEE) n.o 2847/93 em resposta a essa pesca INN, a Comissão inscreverá esses navios na lista de navios INN da Comunidade.
(27)
A fim de obviar à não adopção de medidas eficazes pelos Estados de pavilhão relativamente aos navios que constam da lista de navios INN da Comunidade e restringir a prossecução das actividades de pesca desses navios, os Estados-Membros aplicar-lhes-ão medidas adequadas.
(28)
Para proteger os direitos dos navios de pesca inscritos na lista de navios INN da Comunidade e dos respectivos Estados de pavilhão, é conveniente que o procedimento de inscrição na lista confira ao Estado de pavilhão a possibilidade de informar a Comissão sobre as medidas tomadas e, se possível, dê ao armador ou aos operadores em causa a possibilidade de serem ouvidos em cada fase do procedimento e permita a exclusão de um navio da lista quando deixarem de estar preenchidos os critérios para a sua inscrição.
(29)
A fim de permitir a instauração de um quadro único na Comunidade e de evitar a proliferação de listas de navios que exercem a pesca INN, é conveniente que os navios de pesca inscritos nas listas INN adoptadas pelas organizações regionais de gestão das pescas sejam automaticamente incluídos na lista correspondente estabelecida pela Comissão.
(30)
Um dos principais factores que favorece a pesca INN e a que a Comunidade deve fazer face é o incumprimento por certos Estados da obrigação que lhes incumbe por força do direito internacional de, na sua qualidade de Estado de pavilhão, Estado do porto, Estado costeiro ou Estado de comercialização, adoptar medidas adequadas para assegurar o cumprimento das regras de conservação e de gestão dos recursos haliêuticos pelos seus navios de pesca ou pelos seus nacionais.
(31)
Para esse efeito, para além das acções desenvolvidas aos níveis internacional e regional, a Comunidade deve poder identificar esses Estados não cooperantes, com base em critérios transparentes, claros e objectivos, fundamentados em normas internacionais, e adoptar, depois de lhes ter dado o tempo necessário para responder a uma notificação prévia, medidas não discriminatórias, legítimas e proporcionadas relativamente a esses Estados, incluindo medidas comerciais.
(32)
Cabe ao Conselho adoptar medidas comerciais relativamente a outros Estados. Dado que a elaboração de uma lista de Estados não cooperantes iria dar lugar a contramedidas relativamente aos Estados em questão, justifica-se que o Conselho se reserve o direito de exercer directamente poderes de execução neste caso concreto.
(33)
É essencial dissuadir efectivamente os cidadãos dos Estados-Membros de exercer actividades de pesca INN ou apoiar o exercício dessas actividades por navios de pesca que arvorem pavilhão de países terceiros e operem fora da Comunidade. Sem prejuízo da primazia da responsabilidade do Estado de pavilhão, os Estados-Membros devem, por conseguinte, estabelecer as medidas necessárias e cooperar entre si e com países terceiros a fim de identificar os seus nacionais que exercem actividades de pesca INN, garantir que sejam adequadamente punidos e verificar as actividades dos seus nacionais que colaborem com navios de pesca de países terceiros fora da Comunidade.
(34)
A persistência de um elevado número de infracções graves às regras da PCP cometidas nas águas comunitárias ou por operadores comunitários deve-se, em grande medida, ao nível não dissuasor das sanções prescritas pela legislação dos Estados-Membros em relação às infracções graves a essas regras. A situação é agravada pela grande diversidade dos níveis das sanções previstas nos vários Estados-Membros, que incentiva os operadores ilegais a operar nas águas marítimas ou no território dos Estados-Membros em que esses níveis são mais baixos. Para fazer face a esta situação, com base nas disposições estabelecidas neste domínio pelos Regulamentos (CE) n.o 2371/2002 e (CEE) n.o 2847/93, é adequado proceder à aproximação, na Comunidade, dos níveis máximos de sanções administrativas previstas para as infracções graves em relação às regras da política comum das pescas, tendo em conta o valor dos produtos da pesca obtido como resultado da infracção grave, da sua repetição e do valor dos danos causados aos recursos haliêuticos e ao ambiente marinho em questão, bem como prever medidas imediatas de aplicação das sanções e medidas complementares.
(35)
Para além dos comportamentos que constituem infracções graves às regras que regulamentam as actividades de pesca, a realização de trocas comerciais directamente ligadas à pesca INN, incluindo a comercialização ou a importação de produtos da pesca provenientes da pesca INN ou a falsificação de documentos, deverão igualmente ser consideradas infracções graves, que requerem a adopção de níveis máximos harmonizados de sanções administrativas por parte dos Estados-Membros.
(36)
As sanções previstas para as infracções graves ao presente regulamento devem ser aplicáveis igualmente a pessoas colectivas, uma vez que essas infracções são cometidas, em grande medida, no interesse dessas pessoas ou em seu benefício.
(37)
Há que assegurar uma execução harmoniosa na Comunidade das disposições relativas aos avistamentos de navios de pesca no mar, adoptadas por determinadas organizações regionais de gestão das pescas.
(38)
A existência de uma cooperação entre Estados-Membros, a Comissão e países terceiros é essencial para assegurar que a pesca INN seja objecto de investigações e de sanções adequadas e que as medidas estabelecidas no presente regulamento possam ser aplicadas. Para reforçar essa cooperação, deverá ser instituído um sistema de assistência mútua.
(39)
De acordo com o princípio da proporcionalidade, é necessário e conveniente, para atingir o objectivo fundamental de erradicação da pesca INN, estabelecer regras relativas às medidas previstas no presente regulamento. Nos termos do terceiro parágrafo do artigo 5.o do Tratado, o presente regulamento não excede o necessário para atingir os objectivos prosseguidos.
(40)
As medidas necessárias à execução do presente regulamento devem ser aprovadas nos termos da Decisão 1999/468/CE do Conselho, de 28 de Junho de 1999, que fixa as regras de exercício das competências de execução atribuídas à Comissão (5).
(41)
O presente regulamento considera a pesca INN uma violação especialmente grave das leis, regras ou regulamentações aplicáveis, uma vez que prejudica fortemente a consecução dos objectivos inerentes às regras infringidas e põe em perigo a sustentabilidade das unidades populacionais em causa ou a conservação do ambiente marinho. Atendendo ao seu âmbito de aplicação limitado, o presente regulamento deve ser executado com base e em complemento do Regulamento (CEE) n.o 2847/93, que estabelece o quadro de base do controlo e acompanhamento das actividades de pesca no âmbito da política comum das pescas. Em consequência, o presente regulamento reforça as regras previstas pelo Regulamento (CEE) n.o 2847/93 no domínio das inspecções dos navios de pesca de países terceiros no porto, que revoga e substitui pelo regime de inspecção portuária estabelecido no capítulo II. Além disso, o presente regulamento prevê, no capítulo IX, um regime de sanções especificamente aplicáveis às actividades de pesca INN. As disposições do Regulamento (CEE) n.o 2847/93 relativas às sanções continuam a ser aplicáveis às violações das regras da política comum das pescas que não são objecto do presente regulamento.
(42)
A protecção das pessoas singulares no referente ao tratamento dos dados pessoais rege-se pelo Regulamento (CE) n.o 45/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 18 de Dezembro de 2000, relativo à protecção das pessoas singulares no que diz respeito ao tratamento de dados pessoais pelas instituições e pelos órgãos comunitários e à livre circulação desses dados (6). Esse regulamento aplica-se plenamente ao tratamento dos dados pessoais para efeitos do presente regulamento, em especial no que respeita aos direitos de acesso, rectificação, bloqueio e apagamento dos dados e em matéria de notificação de terceiros, os quais não são, portanto, mais especificados no presente regulamento.
(43)
A entrada em vigor de disposições do presente regulamento sobre aspectos contemplados nos Regulamentos (CEE) n.o 2847/93, (CE) n.o 1093/1994 (7), (CE) n.o 1447/1999 (8), (CE) n.o 1936/2001 (9) e (CE) n.o 601/2004 (10) do Conselho implica a revogação, em parte ou na íntegra, desses regulamentos,
APROVOU O PRESENTE REGULAMENTO:
CAPÍTULO I
DISPOSIÇÕES GERAIS
Artigo 1.o
Objecto e âmbito de aplicação
1. O presente regulamento estabelece um regime comunitário para prevenir, impedir e eliminar a pesca ilegal, não declarada e não regulamentada (INN).
2. Para efeitos do disposto no n.o 1, cada Estado-Membro adopta medidas adequadas, nos termos da regulamentação comunitária, para assegurar a eficácia do regime em causa. Os Estados-Membros colocam à disposição das suas autoridades competentes meios suficientes para o desempenho das suas funções, de acordo com o presente regulamento.
3. O regime estabelecido no n.o 1 é aplicável a todas as actividades de pesca INN e a todas as actividades conexas exercidas no território dos Estados-Membros a que seja aplicável o Tratado, ou nas águas comunitárias, nas águas marítimas sob a soberania ou jurisdição de países terceiros e no alto mar. As actividades de pesca ilegal, não declarada e não regulamentada nas águas marítimas dos territórios e países ultramarinos a que se refere o anexo II do Tratado devem ser tratadas como se fossem exercidas nas águas marítimas de países terceiros.
Artigo 2.o
Definições
Para efeitos do presente regulamento:
1.
Por «pesca ilegal, não declarada e não regulamentada» ou «pesca INN», entende-se as actividades de pesca que são ilegais, não declaradas ou não regulamentadas.
2.
Por «pesca ilegal» entende-se as actividades de pesca:
a)
exercidas por navios de pesca nacionais ou estrangeiros nas águas marítimas sob a jurisdição de um Estado, sem a autorização deste ou em infracção às suas leis e regulamentações;
b)
exercidas por navios de pesca que arvoram pavilhão de Estados Partes numa organização regional de gestão das pescas competente, mas que operam em infracção às medidas de conservação e de gestão adoptadas por essa organização, vinculativas para esses Estados, ou às disposições pertinentes do direito internacional aplicável; ou
c)
exercidas por navios de pesca que infrinjam as leis nacionais ou as obrigações internacionais, incluindo as contraídas pelos Estados que cooperam com uma organização regional de gestão das pescas competente.
3.
Por «pesca não declarada» entende-se as actividades de pesca:
a)
que não tenham sido declaradas, ou tenham sido declaradas de forma deturpada, à autoridade nacional competente, em infracção às leis e regulamentações nacionais; ou
b)
exercidas na zona de competência de uma organização regional de gestão das pescas competentes que não tenham sido declaradas, ou o tenham sido de forma deturpada, em infracção aos procedimentos de declaração previstos por essa organização.
4.
Por «pesca não regulamentada» entende-se as actividades de pesca:
a)
exercidas na zona de competência de uma organização regional de gestão das pescas competente por navios de pesca sem nacionalidade ou que arvorem pavilhão de um Estado que não seja Parte nessa organização ou por qualquer outra entidade de pesca de modo não conforme ou contrário às medidas de conservação e de gestão dessa organização; ou
b)
exercidas por navios de pesca em zonas ou relativamente a unidades populacionais de peixes para as quais não existam medidas de conservação ou de gestão aplicáveis, de modo incompatível com as responsabilidades que, por força do direito internacional, incumbem ao Estado em matéria de conservação dos recursos marinhos vivos.
5.
Por «navio de pesca» entende-se qualquer navio de quaisquer dimensões utilizado ou destinado a ser utilizado para efeitos da exploração comercial dos recursos haliêuticos, incluindo os navios de apoio, os navios de transformação do pescado, os navios que participam em transbordos e os navios de transporte equipados para o transporte de produtos da pesca, com excepção dos navios porta-contentores.
6.
Por «navio de pesca comunitário» entende-se qualquer navio de pesca que arvore pavilhão de um Estado-Membro e que esteja registado na Comunidade.
7.
Por «autorização de pesca» entende-se o direito de exercer actividades de pesca durante um período determinado, numa dada zona ou para uma pescaria específica.
8.
Por «produtos da pesca» entendem-se quaisquer produtos classificáveis no capítulo 03 e nas posições pautais 1604 e 1605 da Nomenclatura Combinada estabelecida pelo Regulamento (CEE) n.o 2658/87 do Conselho, de 23 de Julho de 1987, relativo à nomenclatura pautal e estatística e à pauta aduaneira comum (11), com excepção dos produtos indicados no anexo I do presente regulamento.
9.
Por «medidas de conservação e de gestão» entendem-se as medidas destinadas a preservar e a gerir uma ou várias espécies de recursos marinhos vivos, adoptadas e em vigor, em consonância com as regras pertinentes do direito internacional e/ou do direito comunitário.
10.
Por «transbordo» entende-se o descarregamento da totalidade ou de parte dos produtos da pesca mantidos a bordo de um navio de pesca para outro navio de pesca.
11.
Por «importação» entende-se a introdução de produtos da pesca no território da Comunidade, inclusive para fins de transbordo em portos situados no seu território.
12.
Por «importação indirecta» entende-se a importação proveniente do território de um país terceiro que não seja o Estado do pavilhão do navio de pesca responsável pela captura.
13.
Por «exportação» entende-se qualquer movimento de produtos da pesca capturados por navios de pesca que arvoram pavilhão de um Estado-Membro com destino a um país terceiro, a partir, nomeadamente, do território da Comunidade, de países terceiros ou de pesqueiros.
14.
Por «reexportação» entende-se qualquer movimento, a partir do território da Comunidade, de produtos da pesca previamente importados para o território da Comunidade.
15.
Por «organização regional de gestão das pescas» entende-se uma organização ou um convénio sub-regional, regional ou equiparada com competência, reconhecida pelo direito internacional, para estabelecer medidas de conservação e de gestão de recursos marinhos vivos sob a sua responsabilidade, por força da convenção ou do acordo que a institui.
16.
Por «Parte Contratante» entende-se uma Parte Contratante na convenção internacional ou no acordo que institui uma organização regional de gestão das pescas, assim como os Estados, entidades de pesca ou outras entidades que cooperam com essa organização e que gozam do estatuto de Parte Não Contratante Cooperante em relação a essa organização.
17.
Por «avistamento» entende-se qualquer observação por uma autoridade competente de um Estado-Membro responsável pela inspecção no mar, ou pelo capitão de um navio de pesca comunitário ou de um país terceiro, de um navio de pesca susceptível de preencher um ou vários dos critérios enunciados no n.o 1 do artigo 3.o.
18.
Por «operação de pesca conjunta» entende-se qualquer operação entre dois ou mais navios de pesca em que são transferidas capturas da arte de pesca de um navio de pesca para o outro, ou em que a técnica por eles utilizada carece de uma arte de pesca comum.
19.
Por «pessoa colectiva» entende-se qualquer entidade jurídica que goze desse estatuto por força do direito nacional aplicável, com excepção dos Estados, dos organismos públicos no exercício da autoridade do Estado e das organizações públicas.
20.
Por «risco» entende-se a probabilidade de ocorrência de um incidente, em relação aos produtos da pesca importados para o território da Comunidade ou dele exportados, que impeça a correcta aplicação do presente regulamento ou das medidas de conservação e de gestão.
21.
Por «gestão do risco» entende-se a identificação sistemática do risco e a aplicação de todas as medidas necessárias para limitar a exposição ao risco. Tal inclui actividades como a recolha de dados e de informações, a análise e avaliação do risco, a recomendação e realização de acções, bem como o controlo regular e a revisão do processo e dos seus resultados, com base em fontes ou estratégias internacionais, comunitárias ou nacionais.
22.
Por «alto mar» entende-se toda a parte do mar definida no artigo 86.o da Convenção das Nações Unidas sobre o Direito do Mar («UNCLOS»).
23.
Por «remessa» entende-se os produtos enviados simultaneamente por um exportador para um destinatário ou ao abrigo de um documento de transporte único que abrange a sua expedição do exportador para o destinatário.
Artigo 3.o
Navios de pesca que exercem pesca INN
1. Presume-se que um navio de pesca está envolvido em pesca INN se se demonstrar que, em violação das medidas de conservação e de gestão aplicáveis na zona de exercício dessas actividades:
a)
Pescou sem licença ou autorização válida, emitida pelo Estado de pavilhão ou pelo Estado costeiro competente; ou
b)
Não cumpriu as suas obrigações de registo e declaração dos dados de captura ou dados conexos, nos quais se incluem os dados a transmitir pelo sistema de monitorização de navios por satélite ou as notificações prévias ao abrigo do artigo 6.o; ou
c)
Pescou numa área de reserva, durante um período de defeso, sem quota ou após o esgotamento de uma quota ou para além de uma profundidade proibida; ou
d)
Exerceu a pesca dirigida a uma unidade populacional sujeita a uma proibição temporária ou cuja pesca é proibida; ou
e)
Utilizou artes de pesca proibidas ou não conformes; ou
f)
Falsificou ou dissimulou as respectivas marcas, identidade ou número de registo; ou
g)
Dissimulou, alterou ou fez desaparecer elementos de prova relevantes para uma investigação; ou
h)
Obstruiu a actividade dos funcionários no exercício das suas funções de verificação do cumprimento das medidas de conservação e de gestão aplicáveis ou a actividade dos observadores no exercício das suas funções de observação do cumprimento das regras comunitárias em vigor; ou
i)
Levou para bordo, transbordou ou desembarcou pescado de tamanho inferior ao regulamentar em violação da legislação em vigor; ou
j)
Transbordou ou participou em operações de pesca conjuntas com navios de pesca identificados no exercício de pesca INN, nos termos do presente regulamento, nomeadamente navios constantes da lista comunitária dos navios INN ou da lista INN de uma organização regional de gestão das pescas, ou apoiou ou reabasteceu tais navios; ou
k)
Exerceu actividades de pesca na zona de uma organização regional de gestão das pescas de modo incompatível com as medidas de conservação e de gestão dessa organização ou em violação dessas medidas e arvora pavilhão de um Estado Não Parte nessa organização, ou que não coopera com ela nos termos estabelecidos por essa organização; ou
l)
Não tem nacionalidade e é, portanto, um navio apátrida, nos termos do direito internacional.
2. As actividades referidas no n.o 1 são consideradas infracções graves nos termos do artigo 42.o dependendo da gravidade da infracção em questão, que é determinada pela autoridade competente do Estado-Membro, tendo em conta critérios como os danos causados, o seu valor, a gravidade da infracção ou a sua repetição.
CAPÍTULO II
INSPECÇÕES DE NAVIOS DE PESCA DE PAÍSES TERCEIROS NOS PORTOS DOS ESTADOS-MEMBROS
SECÇÃO 1
Condições de acesso ao porto por navios de pesca de países terceiros
Artigo 4.o
Regimes de inspecção nos portos
1. Para prevenir, impedir e eliminar a pesca INN, é mantido um regime eficaz de inspecções nos portos em relação aos navios de pesca de países terceiros que escalem portos dos Estados-Membros.
2. É proibido aos navios de pesca de países terceiros aceder aos portos dos Estados-Membros, prestar serviços portuários ou realizar operações de desembarque ou transbordo nos referidos portos, a não ser que satisfaçam as exigências enunciadas no presente regulamento, salvo em casos de força maior ou de emergência na acepção do artigo 18.o da UNCLOS («força maior ou emergência») com o propósito de efectuar os serviços estritamente necessários para resolver essas situações.
3. São proibidos nas águas comunitárias os transbordos entre navios de pesca de países terceiros ou entre estes e navios que arvoram pavilhão de um Estado-Membro, os quais devem ser realizados exclusivamente no porto, nos termos do presente capítulo.
4. Os navios que arvoram pavilhão de um Estado-Membro não são autorizados a transbordar no mar, fora das águas comunitárias, capturas efectuadas por navios de pesca de países terceiros, a menos que estejam registados como navios de transporte sob a égide de uma organização regional de gestão das pescas.
Artigo 5.o
Portos designados
1. Os Estados-Membros designam portos ou locais perto do litoral em que são autorizadas as operações de desembarque ou transbordo de pescado e os serviços portuários a que se refere o n.o 2 do artigo 4.o.
2. Os navios de pesca de países terceiros só podem aceder aos serviços portuários e realizar operações de desembarque ou transbordo em portos designados.
3. Os Estados-Membros transmitem à Comissão, até 15 de Janeiro de cada ano, uma lista dos portos designados. Quaisquer alterações posteriores da lista são notificadas à Comissão pelo menos 15 dias antes da sua entrada em vigor.
4. A Comissão publica sem demora a lista dos portos designados no Jornal Oficial da União Europeia, assim como no seu sítio web.
Artigo 6.o
Notificação prévia
1. Os capitães dos navios de pesca de países terceiros, ou seus representantes, devem notificar as autoridades competentes do Estado-Membro cujos portos ou locais de desembarque designados pretendam utilizar, pelo menos 3 dias úteis antes da hora prevista de chegada ao porto, das seguintes informações:
a)
Identificação do navio;
b)
Nome do porto designado de destino e finalidade da escala, do desembarque, do transbordo ou do acesso a serviços;
c)
Autorização de pesca ou, se for caso disso, autorização para dar apoio a operações de pesca ou para proceder ao transbordo de produtos da pesca;
d)
Datas da saída de pesca;
e)
Data e hora previstas de chegada ao porto;
f)
As quantidades de cada espécie mantidas a bordo ou, se for caso disso, um relatório negativo;
g)
Zona ou zonas em que foram efectuados as capturas ou o transbordo, quer se trate de águas comunitárias, de zonas sob a jurisdição ou soberania de um país terceiro ou do alto mar;
h)
Quantidades de cada espécie a desembarcar ou a transbordar.
Os capitães de navios de pesca de países terceiros ou os seus representantes são dispensados de notificar as informações contidas nas alíneas a), c), d), g) e h) no caso de um certificado de captura ter sido validado em conformidade com o capítulo III para a totalidade de captura a desembarcar ou transbordar no território da Comunidade.
2. Se o navio de pesca do país terceiro mantiver produtos da pesca a bordo, a notificação referida no n.o 1 é acompanhada de um certificado de captura validado nos termos do capítulo III. As disposições do artigo 14.o em matéria de reconhecimento dos documentos de captura ou dos formulários de controlo pelo Estado do porto, estabelecidos no âmbito da documentação das capturas ou dos regimes de controlo portuário adoptados pelas organizações regionais de gestão das pescas, são aplicáveis mutatis mutandis.
3. Nos termos do n.o 2 do artigo 54.o, a Comissão pode isentar certas categorias de navios de pesca de países terceiros da obrigação prevista no n.o 1, por um período limitado e renovável, ou prever um novo prazo para a notificação, tendo nomeadamente em conta o tipo de produtos da pesca, a distância entre os pesqueiros, os locais de desembarque e os portos onde esses navios estão registados ou recenseados.
4. O presente artigo é aplicável sem prejuízo das disposições especiais enunciadas nos acordos de pesca celebrados entre a Comunidade e países terceiros.
Artigo 7.o
Autorizações
1. Sem prejuízo do disposto no n.o 5 do artigo 37.o, os navios de pesca de países terceiros só são autorizados a aceder ao porto se as informações a que se refere o n.o 1 do artigo 6.o estiverem completas e, se o navio do país terceiro mantiver produtos da pesca a bordo, forem acompanhadas do certificado de captura a que se refere o n.o 2 desse mesmo artigo.
2. A autorização para iniciar operações de desembarque ou transbordo no porto está sujeita à verificação de que as informações apresentadas em conformidade com o n.o 1 estão completas e, se for caso disso, à realização de uma inspecção nos termos da secção 2.
3. Em derrogação dos n.os 1 e 2, o Estado-Membro do porto pode autorizar o acesso ao porto, assim como a totalidade ou parte de um desembarque, em casos em que as informações a que se refere o n.o 1 do artigo 6.o não estejam completas ou o seu controlo ou verificação esteja pendente, desde que os produtos da pesca em causa sejam mantidos em armazém sob o controlo das autoridades competentes. Os produtos da pesca só deixam o armazém para serem colocados à venda, tomados a cargo ou transportados após recepção das informações a que se refere o n.o 1 do artigo 6.o ou conclusão do processo de controlo ou verificação. Se este processo não for concluído no prazo de 14 dias a contar do desembarque, o Estado-Membro do porto pode confiscar e eliminar os produtos da pesca em conformidade com as regras nacionais. As despesas de armazenagem são custeadas pelo operador;
Artigo 8.o
Registo das operações de desembarque ou transbordo
1. Os capitães de navios de pesca de países terceiros ou os seus representantes submeterão, se possível por meios electrónicos, antes das operações de desembarque ou de transbordo, às autoridades do Estado-Membro cujos portos de desembarque ou instalações de transbordo designados utilizem, uma declaração por cuja exactidão os capitães ou os seus representantes são responsáveis, que mencione as quantidades a desembarcar ou transbordar, por espécie, e a data e o local de cada captura.
2. Os Estados-Membros devem conservar os originais das declarações referidas no n.o 1, ou uma cópia em papel se tiverem sido transmitidas electronicamente, durante um período de três anos ou um período superior nos termos da legislação nacional.
3. Os procedimentos e formulários de declaração relativa ao desembarque e transbordo são determinados nos termos do procedimento referido no n.o 2 do artigo 54.o.
4. Os Estados-Membros notificam a Comissão, por via informática, antes do termo do primeiro mês de cada trimestre civil, das quantidades desembarcadas e/ou transbordadas no trimestre anterior por navios de pesca de países terceiros nos seus portos.
SECÇÃO 2
Inspecções portuárias
Artigo 9.o
Princípios gerais
1. Os Estados-Membros devem inspeccionar todos os anos nos seus portos pelo menos 5 % das operações de desembarque e transbordo efectuadas pelos navios de pesca de países terceiros, de acordo com os indicadores determinados pelo procedimento previsto no n.o 2 do artigo 54.o com base na gestão do risco, sem prejuízo de limiares mais elevados adoptados pelas organizações regionais de gestão das pescas.
2. Os seguintes navios de pesca são sempre inspeccionados:
a)
Navios de pesca avistados nos termos do artigo 48.o;
b)
Navios de pesca assinalados no quadro de uma notificação feita no âmbito do sistema comunitário de alerta nos termos do capítulo IV;
c)
Navios de pesca que a Comissão presuma terem exercido actividades de pesca INN, nos termos do artigo 25.o;
d)
Navios da pesca que constem de uma lista de navios INN, adoptada por uma organização regional de gestão das pescas notificada aos Estados-Membros nos termos do artigo 30.o.
Artigo 10.o
Procedimento de inspecção
1. Os funcionários responsáveis pelas inspecções («funcionários») têm poderes para examinar todas as zonas relevantes, conveses e compartimentos do navio de pesca, as capturas, transformadas ou não, as redes ou outras artes de pesca, os equipamentos e quaisquer documentos pertinentes que considerem necessários para verificar o cumprimento das leis, regulamentações ou medidas internacionais de conservação e de gestão aplicáveis. Os funcionários podem igualmente interrogar pessoas que se considere terem informações sobre a matéria sujeita a inspecção.
2. As inspecções incluem o controlo da totalidade das operações de desembarque ou de transbordo, assim como um controlo cruzado entre as quantidades, por espécie, indicadas na notificação prévia de desembarque e as quantidades, por espécie, desembarcadas ou transbordadas.
3. Os funcionários assinam o seu relatório de inspecção na presença do capitão do navio de pesca, que tem o direito de acrescentar ou mandar acrescentar quaisquer informações que considere pertinentes. Os funcionários indicam no diário de bordo que foi realizada uma inspecção.
4. É entregue uma cópia desse relatório de inspecção ao capitão do navio de pesca, que a pode enviar ao armador do navio.
5. O capitão do navio deve cooperar na inspecção do navio e prestar assistência, não devendo impedir os funcionários de cumprirem a sua missão, nem tentar intimidá-los ou perturbá-los no exercício das suas funções.
Artigo 11.o
Procedimento em caso de infracção
1. Sempre que, com base nas informações recolhidas durante a inspecção, o funcionário tenha provas para crer que um navio de pesca exerceu actividades de pesca INN, de acordo com os critérios estabelecidos no artigo 3.o, deve:
a)
Registar a presumível infracção no relatório de inspecção;
b)
Tomar todas as medidas necessárias para garantir a preservação dos elementos de prova da presumível infracção;
c)
Transmitir imediatamente o relatório de inspecção à sua autoridade.
2. Se os resultados da inspecção fornecerem provas de que um navio de pesca de um país terceiro tem exercido efectivamente pesca INN de acordo com os critérios estabelecidos no artigo 3.o, a autoridade competente do Estado-Membro do porto não autoriza o navio em causa a desembarcar ou transbordar as suas capturas.
3. O Estado-Membro de inspecção notifica imediatamente a Comissão, ou o organismo por ela designado, da sua decisão de não autorizar as operações de desembarque ou transbordo, tomada nos termos do n.o 2, fazendo-a acompanhar de uma cópia do relatório de inspecção. Por sua vez, a Comissão, ou o organismo por ela designado, transmite essa decisão à autoridade competente do Estado de pavilhão do navio de pesca inspeccionado, com uma cópia para o Estado ou Estados de pavilhão dos navios dadores nos casos em que o navio de pesca inspeccionado tenha participado em operações de transbordo. Se for caso disso, uma cópia da notificação é igualmente transmitida ao secretário executivo da organização regional de gestão das pescas competente na zona em que foram efectuadas as capturas.
4. Se a presumível infracção tiver ocorrido no alto mar, o Estado-Membro do porto coopera com o Estado de pavilhão na realização de uma investigação e, se for caso disso, aplica sanções previstas pela legislação do Estado-Membro do porto, na condição de, em conformidade com o direito internacional, esse Estado de pavilhão ter concordado expressamente em transferir a sua jurisdição. Além disso, se a presumível infracção tiver ocorrido nas águas marítimas de um país terceiro, o Estado-Membro do porto coopera com o Estado costeiro na realização de uma investigação e, se for caso disso, aplica as sanções previstas pela legislação do Estado-Membro do porto, na condição de, em conformidade com o direito internacional, esse Estado costeiro ter concordado expressamente em transferir a sua jurisdição.
CAPÍTULO III
REGIME DE CERTIFICAÇÃO PARA A IMPORTAÇÃO DE PRODUTOS DA PESCA
Artigo 12.o
Certificados de captura
1. É proibida a importação para a Comunidade de produtos de pesca INN.
2. A fim de assegurar a eficácia da proibição estabelecida no n.o 1, os produtos da pesca só podem ser importados para a Comunidade se forem acompanhados de um certificado de captura em conformidade com o presente regulamento.
3. O certificado de captura a que se refere o n.o 2 é validado pelo Estado de pavilhão do navio ou navios de pesca que efectuaram as capturas a partir das quais foram obtidos os produtos da pesca. O certificado é utilizado para atestar que as capturas foram efectuadas nos termos das leis, regulamentações e medidas internacionais de conservação e de gestão aplicáveis.
4. O certificado de captura contém todas as informações indicadas no modelo constante do anexo II e é validado por uma autoridade pública do Estado de pavilhão dotada dos poderes necessários para certificar a exactidão das informações. De acordo com os Estados de pavilhão, no âmbito da cooperação estabelecida no n.o 4 do artigo 20.o, o certificado de captura pode ser estabelecido, validado ou apresentado por via electrónica ou substituído por sistemas electrónicos de rastreabilidade que assegurem o mesmo nível de controlo pelas autoridades.
5. A lista, que consta do anexo I, de produtos excluídos do âmbito de aplicação do certificado de captura pode ser revista todos os anos com base nos resultados das informações coligidas nos termos dos capítulos II, III, IV, V, VIII, X e XII, e alterada pelo procedimento previsto no n.o 2 do artigo 54.o.
Artigo 13.o
Regimes de documentação das capturas adoptados e em vigor no âmbito das organizações regionais de gestão das pescas
1. Os documentos de captura, bem como quaisquer documentos conexos, validados em conformidade com os regimes de documentação das capturas adoptados por uma organização regional de gestão das pescas, reconhecidos como satisfazendo as exigências enunciadas no presente regulamento, são aceites a título de certificados de captura para os produtos da pesca de espécies a que se aplicam esses regimes de documentação das capturas e sujeitos às exigências de controlo e verificação impostas pelos artigos 16.o e 17.o ao Estado-Membro de importação, bem como ao disposto no artigo 18.o no respeitante à recusa de importação. A lista dos regimes de documentação das capturas é determinada nos termos do procedimento previsto no n.o 2 do artigo 54.o.
2. O n.o 1 aplica-se sem prejuízo dos regulamentos específicos em vigor pelos quais esses regimes de documentação são transpostos para o direito comunitário.
Artigo 14.o
Importação indirecta de produtos da pesca
1. Para a importação de produtos da pesca que constituem uma única remessa, transportados sob a mesma forma para a Comunidade a partir de um país terceiro que não seja o Estado de pavilhão, o importador deve apresentar às autoridades do Estado-Membro de importação:
a)
O(s) certificado(s) de captura validado(s) pelo Estado de pavilhão; e
b)
Provas documentais de que os produtos da pesca não foram objecto de operações diferentes do descarregamento, recarregamento ou qualquer outra operação destinada a assegurar a sua boa conservação e que permaneceram sob a vigilância das autoridades competentes desse país terceiro.
As provas documentais são prestadas por meio de:
i)
se necessário, o documento de transporte único emitido para cobrir o transporte desde o território do Estado de pavilhão através do referido país terceiro; ou
ii)
um documento emitido pelas autoridades competentes desse país terceiro:
-
que contenha uma descrição exacta dos produtos da pesca, as datas de descarregamento e recarregamento dos produtos e, se necessário, os nomes dos navios ou de outros meios de transporte utilizados, e
-
que indique as condições em que os produtos da pesca permaneceram nesse país terceiro.
No caso de as espécies em questão estarem sujeitas a um regime de documentação das capturas de uma organização regional de gestão das pescas, que tenha sido reconhecido nos termos do artigo 13.o, o documento acima referido pode ser substituído pelo certificado de reexportação deste regime de documentação das capturas, desde que o país terceiro tenha cumprido as respectivas obrigações de notificação.
2. Para a importação de produtos da pesca que constituem um única remessa, transformados num país terceiro que não seja o Estado de pavilhão, o importador deve apresentar às autoridades do Estado-Membro de importação uma declaração da unidade de transformação desse país terceiro aprovada pelas respectivas autoridades competentes segundo o formulário constante do anexo IV:
a)
Que contenha uma descrição exacta dos produtos não transformados e transformados e indique as respectivas quantidades;
b)
Que indique que os produtos transformados o foram nesse país terceiro a partir de capturas acompanhadas por certificado(s) de captura validado(s) pelo Estado de pavilhão; e
c)
Acompanhado por:
i)
o(s) certificado(s) de captura original(ais) no caso de a totalidade das capturas em questão ter sido utilizada para a transformação dos produtos da pesca exportados numa única remessa; ou
ii)
uma cópia do(s) certificado(s) de captura original(ais) no caso de parte das capturas em questão terem sido utilizadas para a transformação dos produtos da pesca exportados numa única remessa.
No caso de as espécies em questão estarem sujeitas a um regime de documentação das capturas de uma organização regional de gestão das pescas, que tenha sido reconhecido nos termos do artigo 13.o, a declaração pode ser substituída pelo certificado de reexportação deste regime de documentação das capturas, desde que o país terceiro de transformação tenha cumprido as suas obrigações de notificação em conformidade.
3. Os documentos e a declaração referidos na alínea b) do n.o 1 e no n.o 2 do presente artigo podem ser transmitidos por meios electrónicos no quadro da cooperação estabelecida no n.o 4 do artigo 20.o.
Artigo 15.o
Exportação das capturas efectuadas por navios de pesca que arvoram pavilhão de um Estado-Membro
1. A exportação das capturas efectuadas por navios de pesca que arvoram pavilhão de um Estado-Membro é sujeita à validação de um certificado de captura pelas autoridades competentes do Estado-Membro de pavilhão, como previsto no n.o 4 do artigo 12.o, se tal for necessário no âmbito da cooperação estabelecida no n.o 4 do artigo 20.o.
2. Os Estados-Membros de pavilhão notificam à Comissão as respectivas autoridades competentes para a validação dos certificados de captura a que se refere o n.o 1.
Artigo 16.o
Apresentação e controlo dos certificados de captura
1. O certificado de captura validado é apresentado pelo importador às autoridades competentes do Estado-Membro para o qual o produto deve ser importado pelo menos três dias úteis antes da hora prevista de chegada ao local de entrada no território da Comunidade. O prazo de três dias úteis pode ser adaptado de acordo com o tipo de produto da pesca, a distância ao local de entrada no território da Comunidade ou o meio de transporte utilizado. As referidas autoridades controlam, com base na gestão dos riscos, o certificado de captura à luz das informações dadas na notificação recebida do Estado de pavilhão de acordo com os artigos 20.o e 22.o.
2. Em derrogação do n.o 1, os importadores a quem tenha sido concedido o estatuto de operador económico autorizado podem avisar as autoridades competentes do Estado-Membro sobre a chegada dos produtos no prazo a que se refere o n.o 1 e facultar-lhes o certificado de captura validado e documentos afins como referido no artigo 14.o para efeitos do controlo previsto no n.o 1 do presente artigo ou das verificações previstas no artigo 17.o.
3. Os critérios para as autoridades competentes de um Estado-Membro concederem o estatuto de «operador económico autorizado» a um importador incluem:
a)
O estabelecimento do importador no território desse Estado-Membro;
b)
Um número e um volume suficiente de operações de importação que justifiquem a aplicação do procedimento a que se refere o n.o 2;
c)
Um registo adequado de que são cumpridos os requisitos das medidas de conservação e de gestão;
d)
Um sistema satisfatório de gestão dos registos comerciais e, se for caso disso, de transportes, que permita serem levadas a cabo os controlos e as verificações adequadas para efeitos do presente regulamento;
e)
A existência de meios no que respeita à realização desses controlos e verificações;
f)
Se for caso disso, as normas práticas de competência ou as qualificações profissionais directamente relacionadas com as actividades exercidas; e
g)
Se for caso disso, a prova de solvabilidade financeira.
Os Estados-Membros comunicam à Comissão o nome e o endereço dos operadores económicos autorizados logo que possível após terem concedido este estatuto. A Comissão disponibiliza esta informação aos Estados-Membros por via electrónica.
As regras relativas ao estatuto de operador económico autorizado podem ser determinadas nos termos do procedimento previsto no n.o 2 do artigo 54.o.
Artigo 17.o
Verificações
1. As autoridades competentes dos Estados-Membros podem realizar todas as verificações que considerem necessárias para assegurar a correcta aplicação do disposto no presente regulamento.
2. As verificações podem, designadamente, consistir no exame dos produtos, na verificação dos dados da declaração e da existência e autenticidade dos documentos, no exame das contas dos operadores e outros registos, na inspecção dos meios de transporte, incluindo contentores, e dos locais de armazenagem dos produtos e na realização de inquéritos oficiais e outros actos similares, em complemento da inspecção portuária dos navios de pesca, realizada ao abrigo do capítulo II.
3. As verificações devem centrar-se no risco identificado com base nos critérios desenvolvidos a nível nacional ou comunitário no âmbito da gestão do risco. Os Estados-Membros comunicam à Comissão os seus critérios nacionais no prazo de 30 dias úteis após 29 de Outubro de 2008 e actualizam essa informação. Os critérios comunitários são determinados nos termos do procedimento referido no n.o 2 do artigo 54.o.
4. Em todo o caso, são efectuadas verificações sempre que:
a)
A autoridade do Estado-Membro encarregada da verificação tenha motivos para duvidar da autenticidade do próprio certificado de captura, do selo de validação ou da assinatura da autoridade competente do Estado de pavilhão; ou
b)
A autoridade do Estado-Membro encarregada da verificação disponha de informações que ponham em causa o cumprimento, por parte do navio de pesca, das leis, regulamentações ou medidas de conservação e de gestão aplicáveis ou de outras exigências estabelecidas no presente regulamento; ou
c)
Os navios de pesca, as empresas de pesca ou quaisquer outros operadores em causa tenham sido citados em relação a presumíveis actividades de pesca INN, incluindo os navios de pesca que tenham sido assinalados a uma organização regional de gestão das pescas no âmbito de um instrumento adoptado por essa organização para estabelecer listas de navios relativamente aos quais se presume que exerceram pesca ilegal, não declarada e não regulamentada; ou
d)
Os Estados de pavilhão ou os países de reexportação tenham sido assinalados a uma organização regional de gestão das pescas no âmbito de um instrumento adoptado pela referida organização para fins de aplicação de medidas comerciais aos Estados de pavilhão; ou
e)
Tenha sido publicado um aviso de alerta nos termos do n.o 1 do artigo 23.o.
5. Os Estados-Membros podem decidir efectuar verificações aleatórias, para além das verificações a que se referem os n.os 3 e 4.
6. Para fins de verificação, as autoridades competentes de um Estado-Membro podem solicitar a assistência das autoridades competentes do Estado de pavilhão ou de um país terceiro que não seja o Estado de pavilhão tal como referido no artigo 14.o. Nesse caso:
a)
O pedido de assistência expõe os motivos que justificam a existência de dúvidas fundamentadas, por parte das autoridades competentes do Estado-Membro em questão, quanto à validade do certificado, ao seu conteúdo e/ou à conformidade dos produtos com as medidas de conservação e de gestão aplicáveis. Para apoiar o pedido de assistência, é transmitida uma cópia do certificado de captura, assim como quaisquer informações ou documentos que sugiram que as informações constantes do certificado não são correctas. O pedido é imediatamente enviado às autoridades competentes do Estado de pavilhão ou do país terceiro que não seja o Estado de pavilhão tal como referido no artigo 14.o;
b)
O procedimento de verificação é concluído no prazo de 15 dias a contar da data do pedido de verificação. Se as autoridades competentes do Estado de pavilhão não puderem respeitar esse prazo, as autoridades encarregadas da verificação no Estado-Membro podem, a pedido do Estado de pavilhão ou do país terceiro que não seja o Estado de pavilhão tal como referido no artigo 14.o, conceder uma prorrogação do prazo da resposta, não superior a 15 dias suplementares.
7. A introdução em livre prática dos produtos nos mercados é suspensa na pendência dos resultados dos procedimentos de verificação a que se referem os n.os 1 a 6. As despesas de armazenagem são custeadas pelo operador.
8. Os Estados-Membros notificam à Comissão as respectivas autoridades competentes para os controlos e verificações dos certificados de captura a que se refere o artigo 16.o e os n.os 1 a 6 deste artigo.
Artigo 18.o
Recusa de importação
1. As autoridades competentes dos Estados-Membros recusam, se for caso disso, a importação de produtos da pesca para a Comunidade, sem terem de solicitar quaisquer provas suplementares ou transmitir um pedido de assistência ao Estado de pavilhão, sempre que tenham conhecimento de que:
a)
O importador não apresentou um certificado de captura para os produtos em causa ou não cumpriu as suas obrigações nos termos do n.o 1 ou do n.o 2 do artigo 16.o;
b)
Os produtos destinados à importação não são idênticos aos mencionados no certificado de captura;
c)
O certificado de captura não foi validado pela autoridade pública do Estado de pavilhão a que se refere o n.o 3 do artigo 12.o;
d)
O certificado de captura não contém todas as informações exigidas;
e)
O operador não consegue provar que os produtos da pesca observam as condições enunciadas nos n.os 1 ou 2 do artigo 14.o;
f)
Um navio de pesca, mencionado no certificado de captura como sendo o navio de origem das capturas, consta da lista comunitária de navios INN ou das listas de navios INN a que se refere o artigo 30.o;
g)
O certificado de captura foi validado pelas autoridades de um Estado de pavilhão identificado como Estado não cooperante, nos termos do artigo 31.o.
2. As autoridades competentes dos Estados-Membros recusam, se for caso disso, a importação de quaisquer produtos da pesca para a Comunidade, após um pedido de assistência nos termos do n.o 6 do artigo 17.o, sempre que:
a)
Tenham recebido uma resposta segundo a qual o exportador não estava habilitado a solicitar a validação do certificado de captura; ou
b)
Tenham recebido uma resposta segundo a qual os produtos não observam as medidas de conservação e de gestão ou outras condições estabelecidas no presente capítulo; ou
c)
Não tenham recebido qualquer resposta no prazo fixado; ou
d)
As respostas às perguntas formuladas no pedido não sejam pertinentes.
3. Sempre que a importação de produtos da pesca seja recusada por força do n.o 1 ou do n.o 2, os Estados-Membros podem confiscar esses produtos da pesca e destruí-los, eliminá-los ou vendê-los nos termos da sua legislação nacional. Os lucros da venda podem ser usados para fins caritativos.
4. Qualquer pessoa tem o direito de recorrer das decisões adoptadas pelas autoridades competentes ao abrigo dos n.os 1, 2 ou 3, que lhe digam respeito. O direito de recurso é exercido em conformidade com as disposições em vigor no Estado-Membro em causa.
5. As autoridades competentes dos Estados-Membros notificam da recusa de importação o Estado de pavilhão e, se for caso disso, o país terceiro que não seja o Estado de pavilhão tal como referido no artigo 14.o. É enviada à Comissão uma cópia dessa notificação.
Artigo 19.o
Trânsito e transbordo
1. Sempre que, no ponto de entrada no território da Comunidade, os produtos da pesca forem sujeitos a um regime de trânsito e transportados para outro Estado-Membro onde são sujeitos a outro regime aduaneiro, o disposto nos artigos 17.o e 18.o é aplicado nesse Estado-Membro.
2. Sempre que, no ponto de entrada no território da Comunidade, os produtos da pesca forem sujeitos a um regime de trânsito e transportados para outro Estado-Membro onde são sujeitos a outro regime aduaneiro, esses Estados-Membros podem aplicar o disposto nos artigos 16.o, 17.o e 18.o no ponto de entrada ou no local de destino. Os Estados-Membros notificam a Comissão, logo que possível, das medidas adoptadas para a aplicação do presente número e actualizam essa informação. A Comissão publica essas notificações no seu sítio web.
3. Sempre que, no ponto de entrada no território da Comunidade, os produtos de pesca forem transbordados e transportados por mar para outro Estado-Membro, o disposto nos artigos 17.o e 18.o é aplicado nesse Estado-Membro.
4. Os Estados-Membros de transbordo comunicam aos Estados-Membros de destino as informações retiradas da documentação relativa ao transporte sobre a natureza dos produtos da pesca, o seu peso, o porto de carregamento e o carregador no país terceiro, os nomes dos navios de transporte e dos portos de transbordo e de destino, logo que delas tenham conhecimento e antes da data prevista da chegada ao porto de destino.
Artigo 20.o
Notificações do Estado de pavilhão e cooperação com países terceiros
1. A aceitação de certificados de captura validados por um Estado de pavilhão para efeitos do presente regulamento é sujeita à condição de a Comissão ter recebido uma notificação do Estado de pavilhão em causa certificando que:
a)
Existem disposições nacionais de execução, controlo e aplicação das leis, regulamentações e medidas de conservação e de gestão que os seus navios de pesca devem observar;
b)
As respectivas autoridades públicas têm poderes para certificar a veracidade das informações constantes dos certificados de captura e verificar esses certificados a pedido dos Estados-Membros. A notificação deve igualmente incluir as informações necessárias para identificar as autoridades em causa.
2. As informações a prestar na notificação referida no n.o 1 constam do anexo III.
3. A Comissão informa o Estado de pavilhão da recepção da notificação enviada nos termos do n.o 1. Se o Estado de pavilhão não fornecer o conjunto de elementos referidos no n.o 1, a Comissão indica-lhe os elementos em falta e solicita-lhe que efectue nova notificação.
4. Se necessário, a Comissão coopera administrativamente com países terceiros em domínios relativos à execução das disposições previstas no presente regulamento em matéria de certificação das capturas, incluindo a utilização de meios electrónicos para estabelecer, validar ou apresentar os certificados de captura e, sempre que adequado, os documentos referidos nos n.os 1 e 2 do artigo 14.o.
Essa cooperação visa:
a)
Assegurar que os produtos da pesca importados para a Comunidade provenham de capturas efectuadas em conformidade com as leis, regulamentações ou medidas de conservação e de gestão aplicáveis;
b)
Facilitar o cumprimento pelos Estados de pavilhão das formalidades ligadas ao acesso dos navios de pesca aos portos, à importação de produtos da pesca e às exigências de verificação dos certificados de captura previstas no capítulo II e no presente capítulo;
c)
Prever a realização de auditorias no local pela Comissão ou por um organismo por ela designado, a fim de verificar a correcta aplicação das disposições de cooperação;
d)
Prever o estabelecimento de um quadro que regulamente a troca de informações entre as duas Partes para apoiar a aplicação das disposições de cooperação.
5. A cooperação referida no n.o 4 não deve ser interpretada como uma condição prévia à aplicação do presente capítulo às importações provenientes de capturas efectuadas por navios de pesca que arvoram pavilhão de qualquer Estado.
Artigo 21.o
Reexportação
1. A reexportação de produtos importados ao abrigo de um certificado de captura nos termos do presente capítulo é autorizada mediante a validação, pelas autoridades competentes do Estado-Membro a partir do qual deve ser efectuada a reexportação, da secção «reexportação» do referido certificado ou de uma cópia do mesmo em que os produtos da pesca a reexportar fazem parte dos produtos importados.
2. O processo definido no n.o 2 do artigo 16.o aplica-se, mutatis mutandis, sempre que os produtos da pesca sejam reexportados por um operador económico autorizado.
3. Os Estados-Membros notificam à Comissão as respectivas autoridades competentes para a validação e verificação da secção «reexportação» dos certificados de captura, nos termos do artigo 15.o.
Artigo 22.o
Registos e divulgação
1. A Comissão manterá um registo dos Estados e respectivas autoridades competentes que tenham sido objecto de notificação nos termos do presente capítulo, que deve incluir:
a)
Os Estados-Membros que tenham notificado à Comissão as respectivas autoridades competentes para a validação, controlo e verificação dos certificados de captura e de reexportação nos termos, respectivamente, dos artigos 15.o, 16.o, 17.o e 21.o;
b)
Os Estados de pavilhão relativamente aos quais tenham sido recebidas notificações nos termos do n.o 1 do artigo 20.o, com indicação dos países terceiros com os quais tenha sido estabelecida uma cooperação nos termos do n.o 4 do artigo 20.o.
2. A Comissão publica no seu sítio web e no Jornal Oficial da União Europeia a lista dos Estados e das respectivas autoridades competentes a que se refere o n.o 1 e actualiza regularmente essas informações. A Comissão disponibiliza por via electrónica às autoridades nacionais responsáveis pela verificação dos certificados de captura nos Estados-Membros os dados de contacto das autoridades dos Estados de pavilhão encarregadas da validação e verificação dos certificados de captura.
3. A Comissão publica no seu sítio web e no Jornal Oficial da União Europeia a lista dos regimes de documentação das capturas reconhecidos nos termos do artigo 13.o, e actualiza regularmente essa lista.
4. Os Estados-Membros devem conservar os originais dos certificados de captura apresentados para importação, os certificados de captura validados para exportação e as secções relativas à reexportação validadas dos certificados de captura durante um período de três anos, ou um período superior nos termos da legislação nacional.
5. Os operadores económicos autorizados devem conservar os originais dos documentos referidos no n.o 4 durante um período de três anos ou por um período superior nos termos da legislação nacional.
CAPÍTULO IV
SISTEMA COMUNITÁRIO DE ALERTA
Artigo 23.o
Publicação de avisos de alerta
1. Sempre que as informações obtidas nos termos dos capítulos II, III, V, VI, VII, VIII, X ou XI suscitem dúvidas fundamentadas quanto ao cumprimento, pelos navios de pesca ou pelos produtos da pesca provenientes de determinados países terceiros, das leis e das regulamentações, incluindo as leis ou regulamentações aplicáveis comunicadas por países terceiros no âmbito da cooperação administrativa a que se refere o n.o 4 do artigo 20.o, ou das medidas internacionais de conservação e de gestão, a Comissão publica no seu sítio web e no Jornal Oficial da União Europeia um aviso de alerta para prevenir os operadores e assegurar que os Estados-Membros adoptem medidas adequadas em relação aos países terceiros em causa, nos termos do presente capítulo.
2. De modo imediato, a Comissão comunica as informações referidas no n.o 1 às autoridades dos Estados-Membros, bem como ao Estado de pavilhão em causa e, se for caso disso, ao país terceiro que não seja o Estado de pavilhão referido no artigo 14.o.
Artigo 24.o
Actuação em caso de publicação de um aviso de alerta
1. Imediatamente após a recepção das informações a que se refere o n.o 2 do artigo 23.o, os Estados-Membros devem, se necessário e em conformidade com a gestão dos riscos:
a)
Identificar as remessas em curso de produtos da pesca a importar que sejam abrangidas pelo âmbito de aplicação do aviso de alerta e proceder à verificação do certificado de captura e, se for caso disso, dos documentos referidos no artigo 14.o, nos termos do disposto no artigo 17.o;
b)
Tomar medidas para assegurar que as futuras remessas de produtos da pesca destinadas à importação abrangidas pelo âmbito de aplicação do aviso de alerta sejam submetidas à verificação do certificado de captura e, se for caso disso, dos documentos referidos no artigo 14.o, nos termos do disposto no artigo 17.o;
c)
Identificar as anteriores remessas de produtos da pesca abrangidas pelo âmbito de aplicação do aviso de alerta e proceder às verificações adequadas, incluindo a verificação dos certificados de captura apresentados anteriormente;
d)
Submeter, nos termos do direito internacional, os navios de pesca abrangidos pelo âmbito de aplicação do aviso de alerta aos inquéritos, controlos ou inspecções necessários no mar, nos portos ou noutros locais de desembarque.
2. Os Estados-Membros comunicam, logo que possível, à Comissão as conclusões das suas verificações e pedidos de verificação, bem como as medidas adoptadas nos casos em que tenha sido comprovado o incumprimento das leis, regulamentações e medidas internacionais de conservação e de gestão.
3. Sempre que decida, à luz das conclusões das verificações efectuadas em conformidade com o n.o 1, que já não existe a dúvida fundamentada que deu origem ao aviso de alerta, a Comissão adopta imediatamente as seguintes medidas:
a)
Publicação no seu sítio web e no Jornal Oficial da União Europeia de um aviso que anula o aviso de alerta anterior;
b)
Notificação da anulação ao Estado de pavilhão e, se for caso disso, ao país terceiro que não seja o Estado de pavilhão tal como referido no artigo 14.o; e
c)
Comunicação aos Estados-Membros, pelos canais adequados.
4. Sempre que decidir, à luz das verificações efectuadas nos termos do n.o 1, que continua a existir a dúvida fundamentada que deu origem ao aviso de alerta, a Comissão adopta imediatamente as seguintes medidas:
a)
Actualização do aviso de alerta, através de nova publicação no seu sítio web e no Jornal Oficial da União Europeia;
b)
Notificação do Estado de pavilhão e, se for caso disso, do país terceiro que não seja o Estado de pavilhão tal como referido no artigo 14.o;
c)
Comunicação aos Estados-Membros, pelos canais adequados; e
d)
Se for caso disso, submissão do caso à organização regional de gestão das pescas cujas medidas de conservação e de gestão possam ter sido infringidas.
5. Sempre que decida, à luz das verificações efectuadas nos termos do n.o 1, que existem motivos suficientes para considerar que os factos apurados podem constituir um caso de incumprimento das leis, regulamentações e medidas internacionais de conservação e de gestão, a Comissão adopta imediatamente as seguintes medidas:
a)
Publicação de um novo aviso de alerta para o efeito no seu sítio web e no Jornal Oficial da União Europeia;
b)
Notificação do Estado de pavilhão e aplicação dos procedimentos e diligências adequados, nos termos dos capítulos V e VI;
c)
Se for caso disso, notificação do país terceiro que não seja o Estado de pavilhão tal como referido no artigo 14.o;
d)
Comunicação aos Estados-Membros, pelos canais adequados; e
e)
Se for caso disso, submissão do caso à organização regional de gestão das pescas cujas medidas de conservação e de gestão possam ter sido infringidas.
CAPÍTULO V
IDENTIFICAÇÃO DOS NAVIOS DE PESCA QUE EXERCEM PESCA INN
Artigo 25.o
Suspeita de pesca INN
1. A Comissão ou um organismo por ela designado compila e analisa:
a)
Todas as informações sobre pesca INN obtidas nos termos dos capítulos II, III, IV, VIII, X e XI; e/ou
b)
Se for caso disso, quaisquer outras informações pertinentes, nomeadamente:
i)
dados relativos às capturas;
ii)
informações comerciais provenientes das estatísticas nacionais ou de outras fontes fiáveis;
iii)
registos e bases de dados dos navios;
iv)
programas de documentação das capturas e de documentação estatística das organizações regionais de gestão das pescas;
v)
relatórios sobre os avistamentos e outras actividades de navios de pesca relativamente aos quais exista uma presunção de participação na pesca INN a que se refere o artigo 3.o e listas de navios INN comunicadas ou adoptadas por organizações regionais de gestão das pescas;
vi)
relatórios nos termos do Regulamento (CEE) n.o 2847/93 sobre os navios de pesca relativamente aos quais exista uma presunção de participação na pesca INN a que se refere o artigo 3.o;
vii)
quaisquer outras informações pertinentes obtidas, nomeadamente, nos portos e nos pesqueiros.
2. A qualquer momento, os Estados-Membros podem transmitir à Comissão quaisquer informações suplementares que possam ser pertinentes para o estabelecimento da lista comunitária dos navios INN. A Comissão, ou um organismo por ela designado, transmite as informações, acompanhadas de todos os elementos de prova fornecidos, aos Estados-Membros e aos Estados de pavilhão em causa.
3. A Comissão, ou um organismo por ela designado, manterá um dossiê relativamente a cada navio de pesca sobre o qual recaiam suspeitas de ter participado em pesca INN, que será actualizado à medida que forem obtidas novas informações.
Artigo 26.o
Presunção de actividades de pesca INN
1. A Comissão identifica os navios de pesca relativamente aos quais as informações obtidas nos termos do artigo 25.o são suficientes para presumir a sua participação em pesca INN e justificam, por conseguinte, uma investigação oficial por parte do Estado de pavilhão em causa.
2. A Comissão notifica os Estados de pavilhão dos navios de pesca identificados em conformidade com o n.o 1 relativamente a um pedido oficial de investigação da alegada pesca INN dos navios em causa. Pela notificação, a Comissão:
a)
Comunica todas as informações por si recolhidas sobre a alegada pesca INN;
b)
Insta oficialmente o Estado de pavilhão a tomar todas as medidas necessárias para investigar a pesca INN e comunicar atempadamente os resultados da investigação à Comissão;
c)
Insta oficialmente o Estado de pavilhão a tomar medidas coercivas imediatas, no caso de a suspeita formulada em relação ao navio de pesca em causa se revelar fundamentada, e a informar a Comissão das medidas adoptadas;
d)
Solicita ao Estado de pavilhão que notifique o armador e, se for caso disso, o operador dos navios de pesca em causa da justificação detalhada para essa inscrição na lista e das consequências decorrentes da inclusão de um navio de pesca na lista comunitária dos navios INN prevista no artigo 37.o. Solicita igualmente aos Estados de pavilhão que lhe transmitam informações sobre os armadores e, se for caso disso, os operadores, por forma a assegurar que estes possam ser ouvidos, nos termos do n.o 2 do artigo 27.o;
e)
Avisa o Estado de pavilhão do disposto nos capítulos VI e VII.
3. Os Estados-Membros de pavilhão cujos navios de pesca sejam identificados nos termos do n.o 1 são notificados pela Comissão, que os insta oficialmente a investigar a alegada pesca INN dos navios em causa. Pela notificação, a Comissão:
a)
Comunica todas as informações por si recolhidas sobre a alegada pesca INN;
b)
Insta oficialmente o Estado-Membro de pavilhão a tomar todas as medidas necessárias, segundo o Regulamento (CEE) n.o 2847/93, para investigar a alegada pesca INN ou, se for caso disso, a comunicar todas as medidas já tomadas para investigar tal actividade e comunicar atempadamente os resultados da investigação à Comissão;
c)
Insta oficialmente o Estado-Membro de pavilhão a tomar medidas coercivas atempadas, no caso de a suspeita formulada em relação ao navio de pesca em causa se revelar fundamentada, e a informar a Comissão das medidas adoptadas;
d)
Solicita ao Estado-Membro de pavilhão que notifique o armador e, se for caso disso, o operador do navio de pesca em causa da justificação detalhada para a inscrição na lista e das consequências que daí adviriam se o navio fosse incluído na lista comunitária dos navios INN prevista no artigo 37.o. Solicita igualmente aos Estados-Membros de pavilhão que lhe transmitam informações sobre os armadores e, se for caso disso, os operadores, por forma a assegurar que estes possam ser ouvidos, nos termos do n.o 2 do artigo 27.o.
4. A Comissão transmite as informações sobre os navios de pesca relativamente aos quais exista uma presunção de participação em pesca INN a todos os Estados-Membros, a fim de facilitar a aplicação do Regulamento (CEE) n.o 2847/93.
Artigo 27.o
Estabelecimento da lista comunitária dos navios INN
1. A Comissão estabelece a lista comunitária dos navios INN nos termos do n.o 2 do artigo 54.o. A lista inclui os navios de pesca relativamente aos quais, na sequência das medidas adoptadas em conformidade com os artigos 25.o e 26.o, as informações obtidas nos termos do presente regulamento permitam estabelecer que exercem pesca INN e cujos Estados de pavilhão não tenham satisfeito os pedidos oficiais a que se referem as alíneas b) e c) do n.o 2 do artigo 26.o e as alíneas b) e c) do n.o 3 do artigo 26.o para fazer face a essa pesca INN.
2. Antes de inscrever qualquer navio de pesca na lista comunitária dos navios INN, a Comissão fornece ao armador e, se for caso disso, aos operadores do navio de pesca em causa uma justificação detalhada para essa inscrição na lista e todos os elementos que fundamentam a suspeita de que o navio de pesca exerceu actividades de pesca INN. Esta declaração deve mencionar o direito de solicitar ou prestar informações adicionais, dando ao armador e, se for caso disso, aos operadores a possibilidade de serem ouvidos e de defenderem a sua posição, permitindo-lhes que disponham do tempo e dos meios necessários para o efeito.
3. Sempre que for tomada uma decisão de inscrever um navio de pesca na lista comunitária dos navios INN, a Comissão notifica o armador e, se for caso disso, o operador do navio de pesca, da decisão e dos motivos que a fundamentaram.
4. As obrigações impostas à Comissão pelos n.os 2 e 3 são aplicáveis sem prejuízo da responsabilidade primeira do Estado de pavilhão relativamente ao navio de pesca em causa e apenas na medida em que a Comissão disponha de informações pertinentes que lhe permitam identificar o armador e os operadores do navio.
5. A Comissão notifica o Estado de pavilhão da inclusão de um navio de pesca na lista comunitária INN e comunica ao Estado de pavilhão a justificação detalhada dessa inscrição na lista.
6. A Comissão solicita aos Estados de pavilhão dos navios de pesca constantes da lista comunitária dos navios INN que:
a)
Notifiquem os armadores dos navios de pesca da sua inclusão na lista comunitária dos navios INN, dos motivos que a fundamentaram e das suas consequências, previstas no artigo 37.o; e
b)
Tomem todas as medidas necessárias para eliminar a pesca INN, incluindo, se necessário, o abate ao registo ou a supressão das licenças de pesca dos navios de pesca em causa, e informem a Comissão das medidas adoptadas.
7. O presente artigo não é aplicável aos navios de pesca se o Estado-Membro de pavilhão tiver tomado medidas em conformidade com o n.o 8.
8. Os navios de pesca comunitários não são incluídos na lista comunitária dos navios INN se o Estado-Membro de pavilhão tiver tomado as medidas previstas no presente regulamento e no Regulamento (CEE) n.o 2847/93 contra as infracções graves a que se refere o n.o 2 do artigo 3.o, sem prejuízo das medidas adoptadas pelas organizações regionais de gestão das pescas.
Artigo 28.o
Retirada de navios de pesca da lista comunitária dos navios INN
1. A Comissão retira um navio de pesca da lista comunitária dos navios INN, nos termos do n.o 2 do artigo 54.o, sempre que o Estado de pavilhão do navio de pesca demonstrar que:
a)
O navio não exerceu nenhuma das actividades de pesca INN que motivaram a sua inclusão na lista; ou
b)
Foram aplicadas sanções proporcionadas, dissuasoras e efectivas para fazer face às actividades de pesca INN em causa, nomeadamente em relação aos navios de pesca que arvoram pavilhão de um Estado-Membro de acordo com o Regulamento (CEE) n.o 2847/93.
2. O armador ou, se for caso disso, o operador de um navio de pesca constante da lista comunitária dos navios INN pode apresentar à Comissão um pedido de revisão do estatuto desse navio, em caso de inacção por parte do Estado de pavilhão a título do n.o 1.
A Comissão só considera a possibilidade de retirar o navio de pesca da lista se:
a)
O armador ou os operadores fornecerem provas de que o navio de pesca já não exerce pesca INN; ou
b)
O navio de pesca incluído na lista se tiver afundado ou tiver sido demolido.
3. Em todos os outros casos, a Comissão só considera a possibilidade de retirar o navio de pesca da lista se estiverem preenchidas as seguintes condições:
a)
Desde a inscrição do navio de pesca na lista, decorreram pelo menos dois anos sem a Comissão ter recebido qualquer elemento que permita suspeitar o exercício de alegada pesca INN pelo navio em causa, nos termos do artigo 25.o; ou
b)
O armador apresenta informações sobre a exploração actual do navio de pesca comprovativas de que este respeita plenamente as leis, regulamentos e/ou as medidas de conservação e de gestão aplicáveis nas pescarias em que participa; ou
c)
O navio de pesca em causa e o seu armador ou operadores não mantêm quaisquer ligações operacionais ou financeiras directas ou indirectas, com quaisquer outros navios, armadores ou operadores em relação aos quais exista uma presunção ou confirmação de participação em pesca INN.
Artigo 29.o
Conteúdo, publicidade e manutenção da lista comunitária dos navios INN
1. A lista comunitária dos navios INN conterá, relativamente a cada navio de pesca, os seguintes elementos:
a)
Nome e, se for caso disso, nomes anteriores;
b)
Pavilhão e, se for caso disso, pavilhões anteriores;
c)
Armador e, se for caso disso, armadores anteriores, incluindo quaisquer beneficiários efectivos;
d)
Operador e, se for caso disso, operadores anteriores;
e)
Indicativo de chamada e, se for caso disso, indicativos de chamada anteriores;
f)
Número Lloyd/OMI do navio, se disponível;
g)
Fotografias, se disponíveis;
h)
Data da primeira inclusão na lista de navios INN;
i)
Resumo das actividades que justificam a inclusão do navio na lista, acompanhado de referências a quaisquer documentos pertinentes que expliquem e demonstrem essas actividades.
2. A Comissão publica a lista comunitária dos navios INN no Jornal Oficial da União Europeia e toma todas as medidas necessárias para assegurar a respectiva publicidade, inclusive através da sua publicação no seu sítio web.
3. A Comissão actualiza a lista comunitária dos navios INN de três em três meses e estabelece um sistema de notificação automática das actualizações aos Estados-Membros, às organizações regionais de gestão das pescas, assim como a qualquer membro da sociedade civil que o solicite. Por outro lado, a Comissão transmitiu a lista à FAO e às organizações regionais de gestão das pescas, a fim de reforçar a cooperação entre a Comunidade e estas organizações com o objectivo de prevenir, impedir e eliminar a pesca INN.
Artigo 30.o
Listas dos navios INN adoptadas pelas organizações regionais de gestão das pescas
1. Para além dos navios de pesca a que se refere o artigo 27.o, os navios de pesca constantes das listas dos navios INN adoptadas pelas organizações regionais de gestão das pescas são incluídos na lista comunitária dos navios INN nos termos do n.o 2 do artigo 54.o. A retirada desses navios da lista comunitária dos navios INN rege-se pelas decisões adoptadas a seu respeito pela organização regional de gestão das pescas competente.
2. Logo que sejam transmitidas pelas organizações regionais de gestão das pescas, a Comissão notifica os Estados-Membros das listas anuais dos navios de pesca em relação aos quais existe uma presunção e confirmação de participação em pesca INN.
3. Sempre que as listas a que se refere o n.o 2 do presente artigo sejam adaptadas, sob a forma de aditamentos, supressões ou alterações, a Comissão informa rapidamente os Estados-Membros. O artigo 37.o é aplicável aos navios constantes das listas de navios INN, assim alteradas, das organizações regionais de gestão das pescas a partir da data da notificação aos Estados-Membros.
CAPÍTULO VI
PAÍSES TERCEIROS NÃO COOPERANTES
Artigo 31.o
Identificação dos países terceiros não cooperantes
1. A Comissão, nos termos do n.o 2 do artigo 54.o, identifica os países terceiros que considera não cooperantes no âmbito da luta contra a pesca INN.
2. A identificação referida no n.o 1 basear-se-á num exame de todas as informações obtidas em conformidade com os capítulos II, III, IV, V, VIII, X e XI ou, se for caso disso, de quaisquer outras informações pertinentes, nomeadamente os dados sobre as capturas, as informações comerciais provenientes das estatísticas nacionais ou de outras fontes fiáveis, os registos e bases de dados dos navios, os programas de documentação das capturas e de documentação estatística, as listas dos navios INN adoptadas pelas organizações regionais de gestão das pescas ou quaisquer outras informações pertinentes obtidas nos portos e nos pesqueiros.
3. Um país terceiro pode ser identificado como país terceiro não cooperante se não cumprir as obrigações relativas às medidas a adoptar para prevenir, impedir e eliminar a pesca INN que lhe incumbem por força do direito internacional na sua qualidade de Estado de pavilhão, Estado do porto, Estado costeiro ou Estado de comercialização.
4. Para efeitos do n.o 3, a Comissão basear-se-á, em primeiro lugar, no exame das medidas adoptadas pelo país terceiro em causa no respeitante:
a)
A pesca INN recorrente e devidamente documentada como tendo sido exercida ou apoiada por navios de pesca que arvoram o seu pavilhão ou por cidadãos nacionais ou ainda por navios que operam nas suas águas marítimas ou que utilizam os seus portos; ou
b)
Ao acesso, ao seu mercado, de produtos da pesca provenientes de pesca INN.
5. Para efeitos do disposto no n.o 3, a Comissão toma em consideração:
a)
A eficácia com que o país terceiro em causa coopera com a Comunidade, respondendo aos pedidos formulados pela Comissão no sentido de investigar as actividades de pesca INN e actividades associadas, fornecer informações complementares ou assegurar o acompanhamento dessas actividades;
b)
A eficácia das medidas de execução adoptadas pelo país terceiro em causa relativamente aos operadores responsáveis pelo exercício de pesca INN e, nomeadamente, a aplicação de sanções suficientemente severas para privar os infractores dos benefícios decorrentes da pesca INN;
c)
A história, a natureza, as circunstâncias, a extensão e a gravidade da pesca INN em causa;
d)
No caso dos países em desenvolvimento, as capacidades de que dispõem as autoridades competentes.
6. Para efeitos do disposto no n.o 3, a Comissão considera igualmente os seguintes elementos:
a)
A ratificação ou a adesão dos países terceiros em causa aos instrumentos internacionais de gestão das pescas, nomeadamente a UNCLOS, o Acordo das Nações Unidas relativo às populações de peixes e o Acordo da FAO para a Promoção do Cumprimento;
b)
O estatuto do país terceiro em causa enquanto Parte Contratante em organizações regionais de gestão das pescas ou o compromisso por ele assumido no sentido de aplicar as medidas de conservação e de gestão adoptadas por estas organizações;
c)
Quaisquer actos ou omissões do país terceiro em causa que possam ter reduzido a eficácia das leis, regulamentações ou medidas internacionais de conservação e de gestão aplicáveis.
7. Na aplicação do presente artigo, são devidamente tidas em conta, se for caso disso, as dificuldades específicas dos países em desenvolvimento, nomeadamente no domínio do acompanhamento, controlo e vigilância das actividades de pesca.
Artigo 32.o
Diligências relativas aos países identificados como países terceiros não cooperantes
1. A Comissão notifica imediatamente os países que possam ser identificados como países terceiros não cooperantes segundo os critérios estabelecidos no artigo 31.o, indicando:
a)
O motivo ou motivos da identificação, acompanhados de todos os elementos de prova disponíveis;
b)
A possibilidade de responder por escrito à Comissão acerca da decisão de identificação e de transmitir quaisquer outras informações pertinentes, nomeadamente provas que permitam refutar essa identificação ou, se for caso disso, um plano de acção destinado a melhorar a situação e as medidas adoptadas para a corrigir;
c)
O direito de solicitar ou prestar informações adicionais;
d)
As consequências da identificação como país terceiro não cooperante, previstas no artigo 38.o.
2. A Comissão inclui igualmente, na notificação a que se refere o n.o 1, um convite ao país terceiro em causa no sentido de adoptar todas as medidas necessárias à cessação das actividades de pesca INN em causa e à prevenção de quaisquer futuras actividades deste tipo e corrigir qualquer acto ou omissão a que se refere a alínea c) do n.o 6 do artigo 31.o.
3. A Comissão transmite, através de mais de um meio de comunicação, a sua notificação e convite ao país terceiro em causa. A Comissão procura obter confirmação da recepção da notificação por parte desse Estado.
4. A Comissão dá ao país terceiro em causa o tempo e os meios necessários para responder à notificação um período razoável para resolver a situação.
Artigo 33.o
Estabelecimento de uma lista de países terceiros não cooperantes
1. O Conselho, deliberando por maioria qualificada, sob proposta da Comissão, decide acerca da lista dos países terceiros não cooperantes.
2. A Comissão notifica imediatamente o país terceiro em causa da sua identificação como país terceiro não cooperante e das medidas aplicadas nos termos do artigo 38.o, solicitando-lhe, ao mesmo tempo, que corrija a situação e a informe das medidas adoptadas para assegurar o cumprimento das medidas de conservação e de gestão pelos seus navios de pesca.
3. Na sequência de uma decisão adoptada em conformidade com o n.o 1 do presente artigo, a Comissão notifica imediatamente os Estados-Membros da decisão do Conselho, solicitando-lhes que assegurem a execução imediata das medidas previstas no artigo 38.o. Os Estados-Membros notificam a Comissão de quaisquer medidas adoptadas em resposta ao pedido.
Artigo 34.o
Retirada da lista dos países terceiros não cooperantes
1. O Conselho, deliberando por maioria qualificada, sob proposta da Comissão, retira um país terceiro da lista dos países terceiros não cooperantes sempre que ele demonstrar que corrigiu a situação que motivou a sua inclusão na lista. As decisões de retirada da lista têm igualmente em conta a adopção pelos países terceiros em causa de medidas concretas, aptas a assegurar uma melhoria duradoura da situação.
2. Na sequência de uma decisão adoptada em conformidade com o n.o 1 do presente artigo, a Comissão notifica imediatamente os Estados-Membros da supressão das medidas previstas no artigo 38.o no respeitante ao país terceiro em causa.
Artigo 35.o
Publicidade da lista dos países terceiros não cooperantes
A Comissão publica a lista dos países terceiros não cooperantes no Jornal Oficial da União Europeia e toma todas as medidas necessárias para assegurar a publicidade dessa lista, incluindo a sua publicação no seu sítio web. A Comissão actualiza regularmente a lista e estabelece um sistema de notificação automática das actualizações aos Estados-Membros, às organizações regionais de gestão das pescas, assim como a qualquer membro da sociedade civil que o solicite. Além disso, a Comissão transmite a lista dos países terceiros não cooperantes à FAO e às organizações regionais de gestão das pescas, a fim de reforçar a cooperação entre a Comunidade e estas organizações com o objectivo de prevenir, impedir e eliminar a pesca INN.
Artigo 36.o
Medidas de emergência
1. Se existirem provas de que as medidas adoptadas por um país terceiro prejudicam as medidas de conservação e de gestão adoptadas por uma organização regional de gestão das pescas, a Comissão pode adoptar, de acordo com as suas obrigações internacionais, medidas de emergência por um prazo máximo de seis meses. A Comissão pode tomar uma nova decisão para prorrogar as medidas de emergência por um período não superior a seis meses.
2. As medidas de emergência referidas no n.o 1 podem, nomeadamente, prever que:
a)
Os navios de pesca autorizados a pescar e que arvoram pavilhão do país terceiro em causa não sejam autorizados a ter acesso aos portos dos Estados-Membros, salvo em caso de força maior ou de emergência, conforme referido no n.o 2 do artigo 4.o, para os serviços estritamente necessários para resolver estas situações;
b)
Os navios de pesca que arvoram pavilhão de um Estado-Membro não sejam autorizados a exercer operações de pesca conjuntas com navios que arvoram pavilhão do país terceiro em causa;
c)
Os navios de pesca que arvoram pavilhão de um Estado-Membro não sejam autorizados a pescar nas águas marítimas sob jurisdição do país terceiro em causa sem prejuízo do disposto em acordos de pesca bilaterais;
d)
Não seja autorizada a entrega de peixes vivos para fins de aquicultura nas águas marítimas sob a jurisdição do país terceiro em causa;
e)
Os peixes vivos capturados pelos navios de pesca que arvoram pavilhão do país terceiro em causa não sejam aceites para fins de aquicultura nas águas marítimas sob a jurisdição de um Estado-Membro.
3. As medidas de emergência produzem efeito imediato, sendo notificadas aos Estados-Membros e ao país terceiro em causa e publicadas no Jornal Oficial da União Europeia.
4. Os Estados-Membros em causa podem submeter ao Conselho a decisão da Comissão referida no n.o 1, no prazo de dez dias úteis a contar da data de recepção da notificação.
5. O Conselho, deliberando por maioria qualificada, pode tomar uma decisão diferente no prazo de um mês a contar da data em que a questão lhe foi submetida.
CAPÍTULO VII
MEDIDAS APLICÁVEIS AOS NAVIOS DE PESCA E AOS ESTADOS IMPLICADOS EM PESCA INN
Artigo 37.o
Medidas relativas aos navios de pesca constantes da lista comunitária dos navios INN
Aos navios de pesca incluídos na lista comunitária dos navios INN («navios de pesca INN») são aplicáveis as seguintes medidas:
1.
Os Estados-Membros de pavilhão não apresentam à Comissão nenhum pedido de autorização de pesca relativo a navios de pesca INN;
2.
São retiradas as autorizações de pesca ou autorizações de pesca especiais emitidas aos navios de pesca INN pelos Estados-Membros de pavilhão;
3.
Os navios de pesca INN que arvoram pavilhão de um país terceiro não são autorizados a pescar nas águas comunitárias nem podem ser fretados;
4.
Os navios de pesca que arvoram pavilhão de um Estado-Membro não prestam qualquer assistência a navios INN e não realizam operações de transformação do pescado nem participam em qualquer transbordo ou operações de pesca conjuntas com navios de pesca INN;
5.
Salvo em caso de força maior ou de emergência, os navios de pesca INN que arvoram pavilhão de um Estado-Membro só são autorizados a aceder aos respectivos portos de armamento, com exclusão de qualquer outro porto comunitário. Salvo em caso de força maior ou de emergência, os navios de pesca INN que arvoram pavilhão de um país terceiro não são autorizados a entrar num porto de um Estado-Membro. Um Estado-Membro pode, no entanto, autorizar um navio de pesca INN a entrar nos seus portos, sob condição de serem confiscadas as capturas que se encontrem a bordo, bem como, se for caso disso, as artes de pesca proibidas em conformidade com as medidas de conservação e de gestão adoptadas pelas organizações regionais de gestão das pescas. Os Estados-Membros confiscam igualmente as capturas, bem como, se for caso disso, as artes de pesca proibidas em conformidade com essas medidas, que se encontrem a bordo dos navios de pesca INN autorizados a entrar nos seus portos por motivo de força maior ou de emergência;
6.
Salvo em caso de força maior ou de emergência, os navios de pesca INN que arvoram pavilhão de um país terceiro não são abastecidos de provisões ou combustível nos portos, nem podem beneficiar de outros serviços;
7.
Salvo na medida do necessário em caso de força maior ou de emergência, os navios de pesca INN que arvoram pavilhão de um país terceiro não são autorizados a efectuar mudanças de tripulação;
8.
Os Estados-Membros recusam a concessão dos seus pavilhões a navios de pesca INN;
9.
É proibida a importação de produtos da pesca capturados por navios de pesca INN, não podendo, pois, os certificados de captura que acompanhem esses produtos ser aceites ou validados;
10.
É proibida a exportação e reexportação, para fins de transformação, de produtos da pesca provenientes de navios de pesca INN;
11.
Os navios de pesca INN sem peixe nem tripulação a bordo são autorizados a entrar num porto para desmantelamento, sem prejuízo de quaisquer acções judiciais ou sanções impostas contra esse navio e qualquer pessoa singular ou colectiva em questão.
Artigo 38.o
Medidas relativas aos países terceiros não cooperantes
Aos países terceiros não cooperantes são aplicáveis as seguintes medidas:
1.
É proibida a importação para a Comunidade de produtos da pesca capturados pelos navios de pesca que arvoram pavilhão desses países terceiros, não podendo, pois, os certificados de captura que acompanhem esses produtos ser aceites. No caso de o reconhecimento de um país como país terceiro não cooperante em conformidade com o artigo 31.o se justificar pela inadequação das medidas por ele adoptadas no respeitante à pesca INN de uma determinada unidade populacional ou espécie, a proibição de importação pode aplicar-se exclusivamente à referida espécie ou unidade populacional;
2.
É proibido aos operadores comunitários comprar navios de pesca que arvoram pavilhão desses países;
3.
É proibido aos navios que arvoram pavilhão de um Estado-Membro mudar para o pavilhão desses países;
4.
Os Estados-Membros não autorizam os navios de pesca que arvoram o seu pavilhão a celebrar acordos de fretamento com esses países;
5.
É proibida a exportação de navios de pesca comunitários para esses países;
6.
São proibidos os convénios comerciais privados entre nacionais de um Estado-Membro e desses países que visem permitir aos navios de pesca que arvoram pavilhão do Estado-Membro utilizar possibilidades de pesca desses países;
7.
São proibidas as operações de pesca conjuntas entre navios de pesca que arvoram pavilhão de um Estado-Membro e navios de pesca que arvoram pavilhão desses países;
8.
A Comissão propõe a denúncia de qualquer acordo de pesca bilateral ou Acordo de Parceria no domínio das Pescas com esses países que preveja a caducidade do acordo em caso de incumprimento de compromissos por eles assumidos no tocante ao combate à pesca INN;
9.
A Comissão não enceta negociações a fim de celebrar um acordo de pesca bilateral ou acordo de parceria no domínio das pescas com esses países.
CAPÍTULO VIII
NACIONAIS
Artigo 39.o
Nacionais que exercem ou apoiam a pesca INN
1. Os nacionais sujeitos à jurisdição dos Estados-Membros («nacionais») não devem apoiar nem exercer a pesca INN, nomeadamente aceitando ser contratados a bordo, como operadores ou armadores dos navios de pesca incluídos na lista comunitária dos navios INN.
2. Sem prejuízo da responsabilidade primeira do Estado de pavilhão, os Estados-Membros cooperam entre si e com países terceiros e tomam todas as medidas adequadas nos termos do direito nacional e comunitário, para identificarem os seus nacionais que apoiem ou exerçam pesca INN.
3. Sem prejuízo da responsabilidade primeira do Estado de pavilhão, os Estados-Membros adoptam as medidas adequadas, sob reserva e nos termos das suas leis e regulamentações aplicáveis aos seus nacionais identificados como exercendo ou apoiando a pesca INN.
4. Cada Estado-Membro comunica à Comissão os nomes das autoridades competentes responsáveis pela coordenação da recolha e verificação das informações sobre as actividades dos nacionais a que se refere o presente artigo, assim como pela notificação da Comissão e a cooperação com ela.
Artigo 40.o
Prevenção e sanções
1. Os Estados-Membros incentivam os seus nacionais a comunicar quaisquer informações de que disponham relativas a interesses jurídicos, lucrativos ou financeiros em navios de pesca que arvoram pavilhão de um país terceiro ou a um controlo sobre esses navios, bem como os nomes dos navios em causa.
2. Os nacionais não venderão nem exportarão navios de pesca destinados a operadores associados à exploração, gestão ou propriedade de navios de pesca incluídos na lista comunitária dos navios INN.
3. Sem prejuízo das outras disposições do direito comunitário em matéria de fundos públicos, os Estados-Membros não concederão quaisquer auxílios públicos a título de regimes nacionais de auxílios ou de fundos comunitários aos operadores associados à exploração, gestão ou propriedade de navios de pesca incluídos na lista comunitária dos navios INN.
4. Os Estados-Membros tentam informar-se da existência de quaisquer acordos entre os nacionais e países terceiros que permitam aos navios de pesca que arvoram o seu pavilhão mudar para o pavilhão desse país terceiro. A Comissão é informada através da apresentação de uma lista desses navios de pesca.
CAPÍTULO IX
MEDIDAS COERCIVAS IMEDIATAS, SANÇÕES E SANÇÕES ACESSÓRIAS
Artigo 41.o
Âmbito de aplicação
O presente capítulo é aplicável às:
1.
Infracções graves cometidas no território dos Estados-Membros em que o Tratado é aplicável ou nas águas marítimas sob a soberania ou jurisdição dos Estados-Membros, com excepção de águas adjacentes aos territórios e aos países mencionados no anexo II do Tratado;
2.
Infracções graves cometidas por navios de pesca comunitários ou por nacionais dos Estados-Membros;
3.
Infracções graves detectadas no território ou nas águas referidas no n.o 1 do presente artigo, mas que tenham sido cometidas no alto mar ou dentro da jurisdição de um país terceiro e que estejam a ser sancionadas nos termos do n.o 4 do artigo 11.o.
Artigo 42.o
Infracções graves
1. Para efeitos do presente regulamento, entende-se por infracção grave:
a)
As actividades consideradas pesca INN, em conformidade com os critérios enunciados no artigo 3.o;
b)
O exercício de actividades comerciais directamente relacionadas com a pesca INN, incluindo o comércio e/ou a importação de produtos de pesca;
c)
A falsificação de documentos referidos no presente regulamento, o uso desses documentos falsificados ou o de documentos inválidos.
2. A gravidade da infracção é determinada pela autoridade competente de cada Estado-Membro tendo em conta os critérios estabelecidos no n.o 2 do artigo 3.o.
Artigo 43.o
Medidas coercivas imediatas
1. Sempre que uma pessoa singular seja suspeita ou apanhada em flagrante delito de infracção grave ou sempre que uma pessoa colectiva esteja sob suspeita de vir a ser reconhecida responsável por tal infracção, os Estados-Membros dão início a uma investigação exaustiva da infracção e tomarão, em conformidade com o respectivo direito nacional e em função da gravidade da infracção, medidas coercivas imediatas, nomeadamente:
a)
Cessação imediata das actividades de pesca;
b)
Reencaminhamento do navio de pesca para o porto;
c)
Reencaminhamento do veículo de transporte para outro local para fins de inspecção;
d)
Constituição de uma garantia;
e)
Confisco das artes de pesca, capturas ou produtos da pesca;
f)
Imobilização temporária do navio de pesca ou do veículo de transporte em causa;
g)
Suspensão da autorização de pesca.
2. As medidas coercivas são de natureza a evitar a persistência da infracção grave em causa e a permitir às autoridades competentes concluir a respectiva investigação.
Artigo 44.o
Sanções em caso de infracções graves
1. Os Estados-Membros asseguram que as pessoas singulares que tenham cometido uma infracção grave ou as pessoas colectivas reconhecidas responsáveis por uma infracção grave sejam punidas com sanções administrativas eficazes, proporcionadas e dissuasoras.
2. Os Estados-Membros cominam uma sanção correspondente, no máximo, ao quíntuplo do valor dos produtos de pesca obtidos ao cometer a infracção grave.
Em caso de infracção grave repetida num período de cinco anos, os Estados-Membros cominam uma sanção que correspondente, no máximo, a oito vezes o valor dos produtos de pesca obtidos ao cometer a infracção grave.
Na aplicação destas sanções, os Estados-Membros tomam em conta o valor do dano causado aos recursos haliêuticos ou ao ambiente marinho em causa.
3. Os Estados-Membros podem igualmente, ou em alternativa, usar sanções criminais eficazes, proporcionadas e dissuasoras.
Artigo 45.o
Sanções acessórias
As sanções previstas no presente capítulo podem ser completadas por outras sanções ou medidas, nomeadamente:
1.
Apresamento do navio de pesca que cometeu a infracção;
2.
Imobilização temporária do navio de pesca;
3.
Confisco das artes de pesca, capturas ou produtos de pesca proibidos;
4.
Suspensão ou anulação da autorização de pesca;
5.
Redução ou supressão dos direitos de pesca;
6.
Exclusão temporária ou permanente do direito de obter novos direitos de pesca;
7.
Proibição temporária ou definitiva de beneficiar de apoio ou subsídios públicos;
8.
Suspensão ou retirada do estatuto de operador económico autorizado concedido nos termos do n.o 3 do artigo 16.o.
Artigo 46.o
Nível global das sanções e das sanções acessórias
O nível global das sanções e das sanções acessórias é calculado de modo a privar efectivamente os infractores dos benefícios económicos decorrentes das infracções graves que cometeram sem prejuízo do direito legítimo de exercerem uma profissão. Para esse fim, devem igualmente ser tomadas em consideração as medidas coercivas imediatas adoptadas em conformidade com o artigo 43.o.
Artigo 47.o
Responsabilidade das pessoas colectivas
1. As pessoas colectivas são consideradas responsáveis pelas infracções graves sempre que estas tenham sido cometidas em seu benefício por uma pessoa singular que, agindo individualmente ou enquanto membro de um órgão da pessoa colectiva, tenha uma posição determinante no seio da pessoa colectiva, com base:
a)
Num poder de representação da pessoa colectiva; ou
b)
Numa autoridade para tomar decisões em nome da pessoa colectiva; ou
c)
Numa autoridade para exercer um controlo no seio da pessoa colectiva.
2. Uma pessoa colectiva pode ser considerada responsável sempre que a falta de vigilância ou de controlo por parte de uma pessoa singular a que se refere o n.o 1 torne possível a comissão, por uma pessoa singular sob a sua autoridade, de uma infracção grave em benefício da pessoa colectiva.
3. A responsabilidade de uma pessoa colectiva não exclui os procedimentos contra pessoas singulares que tenham cometido, organizado ou apoiado as infracções em causa.
CAPÍTULO X
EXECUÇÃO DAS MEDIDAS RELATIVAS AOS AVISTAMENTOS DE NAVIOS DE PESCA, ADOPTADAS NO ÂMBITO DE DETERMINADAS ORGANIZAÇÕES REGIONAIS DE GESTÃO DAS PESCAS
Artigo 48.o
Avistamentos no mar
1. As disposições do presente capítulo são aplicáveis às actividades de pesca sujeitas às regras relativas aos avistamentos no mar que tenham sido adoptadas no âmbito de organizações regionais de gestão das pescas e vinculem a Comunidade.
2. Sempre que avistarem um navio de pesca no exercício de actividades susceptíveis de constituírem pesca INN, as autoridades competentes de um Estado-Membro responsáveis pela inspecção no mar fazem imediatamente um relatório sobre o avistamento. Esses relatórios e os resultados das investigações realizadas pelos Estados-Membros sobre esses navios de pesca são considerados provas para fins da execução dos sistemas de identificação e de execução previstos no presente regulamento.
3. Sempre que avistarem um navio de pesca no exercício das actividades referidas no n.o 2, os capitães dos navios de pesca comunitários ou de países terceiros podem documentar o avistamento com um máximo de informações, por exemplo:
a)
O nome e a descrição do navio de pesca;
b)
O indicativo de chamada do navio de pesca;
c)
O número de registo e, se for caso disso, o número Lloyd/OMI do navio de pesca;
d)
O Estado de pavilhão do navio de pesca;
e)
A posição (latitude, longitude) no momento da primeira identificação do navio;
f)
A data/hora UTC da primeira identificação;
g)
Uma fotografia ou fotografias do navio de pesca, para apoiar o avistamento;
h)
Quaisquer outras informações pertinentes relativas às actividades observadas, exercidas pelo navio de pesca em causa.
4. Os relatórios de avistamento são imediatamente enviados à autoridade competente do Estado-Membro de pavilhão do navio de pesca que efectuou o avistamento, que as transmite logo que possível à Comissão ou ao organismo por ela designado. Em seguida, a Comissão ou o organismo por ela designado informa imediatamente o Estado de pavilhão do navio de pesca avistado. A Comissão ou o organismo por ela designado comunica então o relatório de avistamento a todos os Estados-Membros e, se for caso disso, ao secretário executivo das organizações regionais de gestão das pescas competentes, para que lhe seja dado seguimento em conformidade com as medidas adoptadas por estas organizações.
5. Os Estados-Membros que recebam da autoridade competente de uma Parte Contratante numa organização regional de gestão das pescas um relatório de avistamento relativo às actividades de um navio de pesca que arvore o seu pavilhão notificam logo que possível a Comissão ou o organismo por ela designado desse relatório e transmitir-lhe-ão quaisquer informações úteis. A Comissão ou o organismo por ela designado transmitirão, em seguida, essas informações ao secretário executivo da organização regional de gestão das pescas em causa para que, se for caso disso, lhes seja dado seguimento em conformidade com as medidas adoptadas por essa organização.
6. O presente artigo é aplicável sem prejuízo de disposições mais estritas adoptadas pelas organizações regionais de gestão das pescas em que a Comunidade é Parte Contratante.
Artigo 49.o
Transmissão de informações relativas a navios de pesca avistados
1. Os Estados-Membros que recebam informações suficientemente documentadas relativas aos navios de pesca avistados transmitem imediatamente essas informações à Comissão ou ao organismo por ela designado nos termos do procedimento referido no n.o 2 do artigo 54.o.
2. A Comissão ou o organismo por ela designado examina igualmente as informações suficientemente documentadas relativas aos navios de pesca avistados, transmitidas por cidadãos, organizações da sociedade civil, incluindo as organizações ambientais, bem como por representantes dos interesses do sector das pescas ou do comércio de produtos da pesca.
Artigo 50.o
Investigações sobre os navios de pesca avistados
1. Logo que possível, os Estados-Membros encetam uma investigação sobre as actividades dos navios de pesca que arvoram o seu pavilhão avistados em conformidade com o artigo 49.o.
2. Os Estados-Membros notificam, se possível por via electrónica, a Comissão ou o organismo por ela designado sobre os pormenores do início da investigação e sobre quaisquer acções adoptadas ou previstas em relação aos navios de pesca avistados que arvoram o seu pavilhão, o mais rapidamente possível e, em todos os casos, no prazo de dois meses a contar da notificação do relatório de avistamento em conformidade com o n.o 4 do artigo 48.o. A intervalos regulares adequados, são transmitidos à Comissão ou ao organismo por ela designado relatórios sobre o estado de adiantamento da investigação sobre as actividades dos navios de pesca avistados. Após conclusão da investigação, é transmitido à Comissão ou ao organismo por ela designado um relatório final sobre os resultados da investigação.
3. Se for caso disso, os Estados-Membros diferentes do Estado de pavilhão em causa verificam se os navios de pesca avistados exerceram actividades nas águas marítimas sob a sua jurisdição ou se foram desembarcados ou importados no seu território produtos da pesca provenientes desses navios e examinam os antecedentes desses navios no respeitante ao cumprimento das medidas de conservação e de gestão aplicáveis. Os Estados-Membros notificam imediatamente a Comissão ou o organismo por ela designado, bem como o Estado-Membro de pavilhão em causa, dos resultados das suas verificações e investigações.
4. A Comissão ou o organismo por ela designado comunica a todos os Estados-Membros as informações recebidas em conformidade com os n.os 2 e 3.
5. O presente artigo é aplicável sem prejuízo do disposto no capítulo V do Regulamento (CE) n.o 2371/2002 e das disposições adoptadas pelas organizações regionais de gestão das pescas em que a Comunidade é Parte Contratante.
CAPÍTULO XI
ASSISTÊNCIA MÚTUA
Artigo 51.o
Assistência mútua
1. As autoridades administrativas responsáveis pela execução do presente regulamento nos Estados-Membros cooperam entre si, bem como com as autoridades administrativas dos países terceiros e com a Comissão, a fim de assegurar a observância do presente regulamento.
2. Para efeitos do disposto no n.o 1, é estabelecido um sistema de assistência mútua, que inclui um sistema de informação automatizado, designado por «sistema de informação sobre a pesca INN», gerido pela Comissão ou por um organismo por ela designado, destinado a apoiar as autoridades competentes na prevenção, investigação e repressão da pesca INN.
3. As normas de execução do presente capítulo são adoptadas de acordo com o procedimento referido no n.o 2 do artigo 54.o
CAPÍTULO XII
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 52.o
Execução
As medidas necessárias à execução do presente regulamento são aprovadas nos termos do procedimento referido no n.o 2 do artigo 54.o.
Artigo 53.o
Apoio financeiro
Os Estados-Membros podem solicitar aos operadores em causa que contribuam para os custos associados à execução do presente regulamento.
Artigo 54.o
Procedimento de Comité
1. A Comissão é assistida pelo Comité instituído pelo artigo 30.o do Regulamento (CE) n.o 2371/2002.
2. Sempre que se faça referência ao presente número, são aplicáveis os artigos 4.o e 7.o da Decisão 1999/468/CE.
O prazo previsto no n.o 3 do artigo 4.o da Decisão 1999/468/CE é de um mês.
Artigo 55.o
Obrigações em matéria de comunicação
1. De dois em dois anos, os Estados-Membros transmitem à Comissão, até 30 de Abril do ano civil seguinte, um relatório sobre a aplicação do presente regulamento.
2. Com base nos relatórios dos Estados-Membros e nas suas próprias observações, a Comissão elabora um relatório de três em três anos, que apresenta ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
3. A Comissão realiza uma avaliação do impacto do presente regulamento na pesca INN até 29 de Outubro de 2013.
Artigo 56.o
Revogação
Com efeitos a partir de 1 de Janeiro de 2010, são revogados o n.o 2 do artigo 28.o-B e os artigos 28.o-E, 28.o-F, 28.o-G e a alínea a) do n.o 2 do artigo 31.o do Regulamento (CEE) n.o 2847/93, o Regulamento (CE) n.o 1093/94, o Regulamento (CE) n.o 1447/1999, os artigos 8.o, 19.o-A, 19.o-B, 19.o-C, 21.o, 21.o-B e 21.o-C do Regulamento (CE) n.o 1936/2001, bem como os artigos 26.o-A, 28.o, 29.o, 30.o e 31.o do Regulamento (CE) n.o 601/2004.
As remissões para os regulamentos revogados devem ser entendidas como sendo feitas para o presente regulamento.
Artigo 57.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor na data da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é aplicável a partir de 1 de Janeiro de 2010.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 29 de Setembro de 2008.