32005L0037
L 141/10
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2005/37/ЕО НА КОМИСИЯТА
от 3 юни 2005 година
за изменение на Директиви 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху зърнените култури и някои продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 86/362/ЕИО на Съвета от 24 юли 1986 г. относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върх зърнените култури (1), и по-специално член 10 от нея,
като взе предвид Директива 90/642/ЕИО на Съвета от 27 ноември 1990 г. относно определянето на максимални количества на остатъци от пестициди във и върху някои продукти от растителен произход, включително плодове и зеленчуци (2), и по-специално член 7 от нея,
като взе предвид Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (3), и по-специално член 4, параграф 1, буква е) от нея,
като има предвид, че:
(1)
В приложение I към Директива 91/414/ЕИО са включени следните съществуващи активни вещества: малеинов хидразид - с Директива 2003/31/ЕО на Комисията (4); пропизамид - с Директива 2003/39/ЕО на Комисията (5); мекопроп и мекопроп-п - с Директива 2003/70/ЕО на Комисията (6).
(2)
Новите активни вещества изоксафлутол, трифлоксистробин, карфентразон-етил и фенамидон са включени в приложение I към Директива 91/414/ЕИО с Директива 2003/68/ЕО на Комисията (7).
(3)
Включването на горепосочените активни вещества в приложение I към Директива 91/414/ЕИО се извърши съобразно извършената оценка на представената информация във връзка с предлаганата употреба. Информация във връзка с тази употреба бе представена от някои държави-членки в съответствие с член 4, параграф 1, буква е) от Директива 91/414/ЕИО. Представената информация бе анализирана, като се прецени, че е достатъчна, за да позволи установяването на някои максимално допустими граници на остатъчни вещества (МДГОВ).
(4)
В случаите, при които не съществуват определени от Общността МДГОВ или временни МДГОВ, държавите-членки са задължени да възприемат национални временни МДГОВ в съответствие с член 4, параграф 1, буква е) от Директива 91/414/ЕИО преди разрешаването за употреба на продуктите за растителна защита, съдържащи въпросните активни вещества.
(5)
МДГОВ на Общността и препоръчваните от Codex Alimentarius граници се определят и подлагат на оценка посредством сходни процедури. За малеиновият хидразид в Codex Alimentarius съществуват ограничен брой МДГОВ. В Директива 90/642/ЕИО вече са предвидени МДГОВ на Общността за малеинов хидразид (Директива 93/58/ЕО на Съвета) (8), както и в Директиви 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО за пропизамид (Директиви 96/32/ЕО (9) и 96/33/ЕО (10) на Съвета). Те бяха взети предвид при определянето на съответните МДГОВ посредством адаптациите, въведени от настоящата директива. МДГОВ от Codex Alimentarius, чието прекратяване ще бъде препоръчано в близко бъдеще, не бяха взети под внимание. Всички МДГОВ, основани на тези от Codex Alimentarius, бяха оценени с оглед рисковете за потребителите. При използване на токсикологичните крайни точки на основата на представените на Комисията изследвания не се установи никакъв риск.
(6)
По отношение включването на въпросните активни вещества в приложение I към Директива 91/414/ЕИО съответните технически и научни оценки бяха завършени под формата на аналитични доклади на Комисията. Докладите за оценка за гореспоменатите вещества бяха завършени към датите, предвидени в директивите на Комисията, цитирани в бележки под линия 1 и 2. Тези доклади определят допустимата дневна доза (ДДД) и, ако е необходимо, острата референтна доза (ОРД) на въпросните вещества. Излагането на потребителите на хранителните продукти, третирани с въпросните активни вещества, бе оценена в съответствие с възприетите от Общността процедури. Бяха взети предвид и публикуваните от Световната здравна организация насоки (11), както и становището на Научния комитет по растенията (12) по отношение на използваната методология. В заключение бе установено, че предлаганите МДГОВ няма да доведат до надхвърляне на въпросните ДДД и ОРД.
(7)
За да се осигури необходимата защита на потребителите от излагане на въздействието на остатъчните вещества вследствие непозволената употреба на продукти за растителна защита, е необходимо да се приемат временни МДГОВ за съответните съчетания от продукти и пестициди в по-ниската граница на аналитичното установяване.
(8)
Определянето на подобни временни МДГОВ на общностно равнище не възпрепятства държавите-членки да възприемат нови временни МДГОВ за въпросните вещества в съответствие с член 4, параграф 1, буква е) от Директива 91/414/ЕИО и приложение VI към нея. Смята се, че период от 4 години е достатъчен, за да се позволи разработването на по-нататъшни употреби на въпросните активни вещества. След изтичането на този период временните МДГОВ стават окончателни.
(9)
Следователно е необходимо в приложенията към Директиви 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО да се добавят или заменят всички МДГОВ, възникващи вследствие използването на тези продукти за растителна защита, като по този начин се постигне правилно наблюдение и контрол на забраната на тяхното използване, както и защита на потребителите. Целесъобразно е да се модифицират МДГОВ, които вече са дефинирани в приложенията на въпросните директиви, както и да бъдат определени за пръв път несъществуващите до този момент МДГОВ.
(10)
Директиви 86/362/ЕИО и 90/642/ЕИО следва да бъдат съответно изменени.
(11)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Директива 86/362/ЕИО се изменя, както следва:
а)
в част А от приложение II се добавят максимално допустимите граници на остатъчни вещества от изоксафлутол, трифлоксистробин, карфентразон-етил, мекопроп, мекопроп-п, малеинов хидразид и фенамидон, както са определени в приложение I към настоящата директива;
б)
в част А от приложение II максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пропизамид се заменят със съдържащите се в приложение II към настоящата директива.
Член 2
Директива 90/642/ЕИО се изменя, както следва:
а)
в приложение II се добавят максимално допустимите граници на остатъчни вещества от изоксафлутол, трифлоксистробин, карфентразон-етил, мекопроп, мекопроп-п и фенамидон, както са определени в приложение III към настоящата директива;
б)
в приложение II максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пропизамид и малеинов хидразид се заменят със съдържащите се в приложение IV към настоящата директива.
Член 3
1. Най-късно до 4 декември 2005 г. държавите-членки приемат и публикуват законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби, заедно с таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
Те прилагат тези разпоредби, считано от 4 декември 2006 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 4
Настоящата директива влиза в сила на 20-ия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 3 юни 2005 година.
DIRECTIVA 2005/37/CE DA COMISSÃO
de 3 de Junho de 2005
que altera as Directivas 86/362/CEE e 90/642/CEE do Conselho no respeitante a teores máximos de resíduos de determinados pesticidas à superfície e no interior dos cereais e de determinados produtos de origem vegetal, incluindo frutas e produtos hortícolas
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta a Directiva 86/362/CEE do Conselho, de 24 de Julho de 1986, relativa à fixação de teores máximos para os resíduos de pesticidas à superfície e no interior dos cereais (1), nomeadamente o artigo 10.o,
Tendo em conta a Directiva 90/642/CEE do Conselho, de 27 de Novembro de 1990, relativa à fixação de teores máximos de resíduos de pesticidas nos e sobre determinados produtos de origem vegetal, incluindo frutas e produtos hortícolas (2), nomeadamente o artigo 7.o,
Tendo em conta a Directiva 91/414/CEE do Conselho, de 15 de Julho de 1991, relativa à colocação dos produtos fitofarmacêuticos no mercado (3), nomeadamente o n.o 1, alínea f), do artigo 4.o,
Considerando o seguinte:
(1)
No anexo I da Directiva 91/414/CEE foram incluídas as seguintes substâncias activas existentes: hidrazida maleica pela Directiva 2003/31/CE da Comissão (4); propizamida pela Directiva 2003/39/CE da Comissão (5); e mecoprope e mecoprope-P pela Directiva 2003/70/CE da Comissão (6).
(2)
As novas substâncias activas isoxaflutol, trifloxistrobina, carfentrazona-etilo e fenamidona foram incluídas no anexo I da Directiva 91/414/CEE pela Directiva 2003/68/CE da Comissão (7).
(3)
A inclusão das substâncias activas em causa no anexo I da Directiva 91/414/CEE baseou-se numa avaliação das informações apresentadas sobre as utilizações propostas. Alguns Estados-Membros apresentaram informações sobre as referidas utilizações, em conformidade com o n.o 1, alínea f), do artigo 4.o da Directiva 91/414/CEE. As informações disponíveis foram analisadas e são suficientes para que possam fixar-se determinados teores máximos de resíduos.
(4)
Quando não tenha sido fixado, a nível comunitário, um teor máximo de resíduos ou um teor máximo de resíduos provisório, os Estados-Membros devem fixar a nível nacional um teor máximo de resíduos provisório, de acordo com o n.o 1, alínea f), do artigo 4.o da Directiva 91/414/CEE, antes de poderem ser autorizados produtos fitofarmacêuticos que contenham as substâncias activas em causa.
(5)
Os teores máximos de resíduos comunitários e os teores recomendados pelo Codex Alimentarius são fixados e avaliados por processos similares. O Codex Alimentarius estabelece alguns teores máximos de resíduos para a hidrazida maleica. Já existem teores máximos de resíduos comunitários na Directiva 90/642/CEE para a hidrazida maleica [Directiva 1993/58/CE do Conselho (8)] e nas Directivas 86/362/CEE e 90/642/CEE para a propizamida [Directivas 96/32/CE (9) e 96/33/CE (10) do Conselho]. Esses teores máximos foram tidos em conta ao estabelecerem-se os teores máximos de resíduos abrangidos pelas adaptações constantes da presente directiva. Não foram tidos em conta os teores máximos de resíduos do Codex Alimentarius cuja revogação será recomendada proximamente. Os teores máximos de resíduos baseados nos teores máximos do Codex Alimentarius foram avaliados numa perspectiva de riscos para os consumidores, não tendo sido identificado qualquer risco à luz dos critérios toxicológicos decorrentes dos estudos a que a Comissão teve acesso.
(6)
No respeitante à inclusão das substâncias activas em causa no anexo I da Directiva 91/414/CEE, as avaliações científicas e técnicas respectivas foram concluídas com a elaboração dos relatórios de avaliação da Comissão. Os relatórios de avaliação das substâncias mencionadas foram concluídos nas datas referidas nas directivas da Comissão indicadas nos considerandos 1 e 2. Esses relatórios fixaram doses diárias admissíveis (DDA) e, quando necessário, doses agudas de referência (DAR) para as substâncias em causa. A exposição ao longo da vida dos consumidores de produtos alimentares tratados com as substâncias activas em causa foi determinada e avaliada com base nos procedimentos comunitários. Foram igualmente tidos em conta as directrizes publicadas pela Organização Mundial de Saúde (11) e o parecer do Comité Científico das Plantas (12) sobre a metodologia utilizada. Concluiu-se que os teores máximos de resíduos propostos não implicarão a superação das doses diárias admissíveis ou das doses agudas de referência indicadas.
(7)
Para garantir uma protecção adequada dos consumidores da exposição a resíduos resultantes de utilizações não autorizadas de produtos fitofarmacêuticos, importa fixar como teores máximos de resíduos provisórios para as combinações produto/pesticida pertinentes os limites inferiores de determinação analítica.
(8)
O facto de serem fixados esses teores máximos de resíduos provisórios a nível comunitário não impede os Estados-Membros de fixarem teores máximos de resíduos provisórios para as substâncias em causa, em conformidade com o n.o 1, alínea f), do artigo 4.o da Directiva 91/414/CEE e o anexo VI da mesma. Considera-se que um período de quatro anos é suficiente para permitir as outras utilizações das substâncias activas em causa. Os teores máximos de resíduos provisórios deverão, então, tornar-se definitivos.
(9)
É, pois, necessário inserir ou substituir todos os resíduos de pesticidas resultantes da utilização dos produtos fitofarmacêuticos em causa nos anexos das Directivas 86/362/CEE e 90/642/CEE, para que a proibição da utilização dos mesmos possa ser convenientemente vigiada e controlada e de modo a proteger os consumidores. Nos casos em que os teores máximos de resíduos já tenham sido definidos nos anexos dessas directivas, há que os alterar. Nos casos em que os teores máximos de resíduos não tenham ainda sido definidos, há que os estabelecer pela primeira vez.
(10)
As Directivas 86/362/CEE e 90/642/CEE devem, portanto, ser alteradas em conformidade.
(11)
A presente directiva está em conformidade com o parecer do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da Saúde Animal,
ADOPTOU A PRESENTE DIRECTIVA:
Artigo 1.o
A Directiva 86/362/CEE é alterada do seguinte modo:
a)
À parte A do anexo II são aditados os teores máximos de resíduos de isoxaflutol, trifloxistrobina, carfentrazona-etilo, mecoprope, mecoprope-P, hidrazida maleica e fenamidona constantes do anexo I da presente directiva;
b)
Na parte A do anexo II, os teores máximos de resíduos de propizamida são substituídos pelos teores máximos constantes do anexo II da presente directiva.
Artigo 2.o
A Directiva 90/642/CEE é alterada do seguinte modo:
a)
No anexo II são aditados os teores máximos de resíduos de isoxaflutol, trifloxistrobina, carfentrazona-etilo, mecoprope, mecoprope-P e fenamidona constantes do anexo III da presente directiva;
b)
No anexo II, os teores máximos de resíduos de propizamida e hidrazida maleica são substituídos pelos teores máximos constantes do anexo IV da presente directiva.
Artigo 3.o
1. Os Estados-Membros devem adoptar e publicar as disposições legislativas, regulamentares e administrativas necessárias para dar cumprimento à presente directiva, o mais tardar, em 4 de Dezembro de 2005. Comunicarão imediatamente à Comissão o texto das disposições e a tabela de correlação entre essas disposições e as disposições da presente directiva.
Os Estados-Membros aplicarão essas disposições a partir de 4 de Dezembro de 2006.
Quando os Estados-Membros adoptarem tais disposições, estas devem incluir uma referência à presente directiva ou ser acompanhadas dessa referência aquando da sua publicação oficial. As modalidades dessa referência serão adoptadas pelos Estados-Membros.
2. Os Estados-Membros devem comunicar à Comissão o texto das principais disposições de direito interno que aprovarem nas matérias reguladas pela presente directiva.
Artigo 4.o
A presente directiva entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
Artigo 5.o
Os Estados-Membros são os destinatários da presente directiva.
Feito em Bruxelas, em 3 de Junho de 2005.