РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 24 април 2007 година
относно държавна помощ C 26/2006 (ex N 110/2006), временен защитен механизъм за корабостроене - Португалия
(нотифицирано под номер C(2007) 1756)
(само текстът на португалски език е автентичен)
(Текст от значение за ЕИП)
(2007/581/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 88, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като прикани заинтересованите страни да представят своите мнения съгласно посочените разпоредби (1) и като взе предвид техните бележки,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 7 февруари 2006 г. (заведено като получено на 10 февруари 2006 г.) Португалия уведоми Комисията за своето намерение да предостави оперативна помощ на Estaleiros Navais de Viana do Castelo SA (наричана по-долу „ENVC“). С писмо от 13 март 2006 г. Комисията поиска допълнителни разяснения, които Португалия предостави чрез електронно писмо от 28 април 2006 г.
(2)
С писмо от 23 юни 2006 г. Комисията уведоми Португалия, че е взела решение да започне процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО по отношение на помощта.
(3)
С писмо от 25 юли 2006 г. (заведено като получено на 26 юли 2006 г.) португалските органи предоставиха своите коментари в контекста на посочената по-горе процедура.
(4)
Решението на Комисията да започне процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2). Комисията прикани заинтересованите страни да представят мненията си. Нямаше мнения от трети страни.
II. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА ЗА ПОМОЩ
(5)
Помощта се предвижда за Estaleiros Navais de Viana do Castelo SA (ENVC), португалска корабостроителница, в която понастоящем работят около 1 000 души.
(6)
На 14 ноември 2003 г. ENVC подписа договор с френския собственик на кораби Fouquet Sacops SA за доставка на химически и петролен танкер (корпус № 227) на договорна цена в размер на 22 900 000 EUR. Плавателният съд бе доставен на 26 април 2005 г.
(7)
Португалия предлага да предостави на ENVC помощ за този договор под формата на безвъзмездна помощ в размер на 1 461 702 EUR въз основа на Регламент (ЕО) № 1177/2002 на Съвета от 27 юни 2002 г. относно временен защитен механизъм за корабостроене (3), изменен с Регламент (ЕО) № 502/2004 на Съвета (4) (наричан по-долу „регламент за ВЗМ“). Регламентът за ВЗМ влезе в сила на 3 юли 2002 г. и срокът му на действие изтече на 31 март 2005 г.; следователно, когато Португалия уведоми за помощта, той вече е бил невалиден.
(8)
При все това Португалия твърди, че с договора може да се кандидатства за помощ съгласно регламента за ВЗМ въз основа на причините, изложени по-долу.
(9)
В член 4 от регламента за ВЗМ е отбелязано, че: „Настоящият регламент се прилага към сключени договори, подписани от влизането в сила на настоящия регламент до неговото изтичане…“. В тази връзка Португалия твърди, че въпросният договор е бил подписан на 14 ноември 2003 г., т.е. докато регламентът за ВЗМ е бил в сила, и следователно може да кандидатства за помощ.
(10)
Освен това Португалия се аргументира, че въпросният договор е бил обект на предложения за по-ниска цена от корейски корабостроителници, като по този начин отговаря на условията на член 2 от регламента за ВЗМ и следователно помощта е обоснована за противопоставяне на нелоялна конкуренция от страна на корейските корабостроителници.
III. ОСНОВАНИЯ ЗА ПРЕДПРИЕМАНЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ЗА РАЗСЛЕДВАНЕ
(11)
В своето решение да предприеме официалната процедура за разследване по този случай Комисията заяви, че има съмнения относно съвместимостта на помощта с общия пазар въз основа на регламента за ВЗМ поради причините, изложени по-долу.
(12)
Първо, Комисията има съмнения относно стимулиращия ефект на помощта. Комисията отбеляза в това отношение, че Португалия не е представила доказателства, че по времето, когато ENVC е подписала договора, е имало каквито и да е публични уверения, че корабостроителницата ще получи помощта. Напротив, Португалия не е разполагала със схема за ВЗМ в действие. Освен това, в съответствие с наличната информация, решението на португалските органи да предоставят помощ на ENVC (подлежащо на одобрение от страна на Комисията) е било взето едва на 28 декември 2005 г., т.е. достатъчно дълго след като договорът е бил подписан и корабът - доставен. По този начин изглежда, че ENVC не е била стимулирана от държавната помощ да подпише договора, като се има предвид, че помощта не е била предоставена, когато е бил сключен проектът.
(13)
Второ, Комисията постави под въпрос правното основание за одобрение на помощта. Комисията изтъкна, че срокът на действие на регламента за ВЗМ е изтекъл на 31 март 2005 г. и следователно регламентът не е бил в сила по времето, когато Португалия е уведомила за помощта. При все че регламентът за ВЗМ се е прилагал към договори, подписани по време на периода на неговото прилагане, малко е вероятно Комисията да е в състояние да оцени нотифицираната мярка въз основа на инструмент, който вече не е част от правото на ЕС.
(14)
В допълнение Комисията отбеляза, че Корея е оспорила съвместимостта на регламента за ВЗМ с правилата на Световната търговска организация (СТО). На 22 април 2005 г. експертна група на СТО е издала свой доклад, заключаващ, че регламентът за ВЗМ и няколко национални схеми за ВЗМ, съществуващи по времето, когато Корея е започнала спора със СТО, са били в нарушение на член 23, параграф 1 от Договореността относно правилата и процедурите за уреждане на спорове (ДППУС) (5). На 20 юни 2005 г. Органът за уреждане на спорове на СТО (ОУС) е приел доклада на експертната група, включително неговата препоръка Общността да съгласува регламента за ВЗМ и националните схеми за ВЗМ със своите задължения съгласно Споразуменията със СТО (6). На 20 юли 2005 г. Общността уведоми ОУС, че вече се е съобразила с решението и препоръките на ОУС, тъй като срокът на действие на регламента за ВЗМ е изтекъл на 31 март 2005 г. и държавите-членки повече не могат да предоставят оперативна помощ в съответствие с него.
(15)
Разрешаването на предложената помощ би било равностойно на продължаване на прилагане на регламента за ВЗМ в нарушение на задължението на Общността да спази решението на ОУС. Следователно Комисията е счела на онзи етап, че помощта не може да се съгласува с международните задължения на Общността.
(16)
Трето, като се вземе предвид размерът на помощта, Комисията отбеляза, че сумата изглежда надвишава 6 % от договорната стойност и следователно е в разрез с максималния размер на помощ, позволен съгласно член 2, параграф 3 от регламента за ВЗМ.
IV. КОМЕНТАРИ, ПРЕДОСТАВЕНИ ОТ ПОРТУГАЛИЯ
(17)
Португалия отбеляза, че сумата на помощта, посочена от Комисията в нейното решение да започне официална процедура за разследване (1 401 702 EUR) (7), не отговаря на нотифицираната сума за помощ (1 461 702 EUR).
(18)
По отношение на размера на помощта Португалия отбеляза, че съгласно регламента за ВЗМ максималният размер на помощ е бил 6 % от договорната стойност преди помощта (за разлика от 6 % от договорната стойност, посочена в решението на Комисията за започване на официалната процедура за разследване (8) и че въз основа на това размерът на помощта е съгласуван с регламента за ВЗМ.
(19)
В по-общ план Португалия отбеляза, че целта на регламента за ВЗМ е била да се противопостави на нелоялната конкуренция от страна на Корея и че всички корабостроителници в ЕС са подлежали на еднакви условия за получаване на помощ съгласно регламента. От гледна точка на Португалия помощта следователно не е оказвала въздействие върху търговията на общия пазар и поради тази причина е било малко вероятно да може да се квалифицира като държавна помощ съгласно член 87, параграф 1 от Договора за ЕО.
(20)
По отношение на стимулиращия ефект Португалия предостави нови доказателства, които показват, че корабостроителницата е поискала помощта на 25 септември 2003 г., т.е. преди подписването на договора. В този контекст Португалия е предала копие на писмото от португалските органи до корабостроителницата от 26 септември 2003 г., в което португалските органи потвърждават получаването на молбата за помощ и припомнят на корабостроителницата, че помощта подлежи на одобрение от страна на Комисията. Според Португалия това писмо е било показателно за желанието на португалските органи да предоставят помощта, при условие че се спазват всички правни условия.
(21)
Освен това Португалия се аргументира въз основа на предишни практики, че съществува разбиране, че молби за помощ от корабостроителната индустрия може да бъдат подкрепени от Португалия, при условие че има правно основание за това (в този случай - регламентът за ВЗМ). Фактът, че помощта е била формално одобрена от Португалия едва през декември 2005 г., се е дължал на вътрешни административни забавяния. Все пак това не омаловажава факта, че корабостроителницата е очаквала да получи помощта въз основа на посочените по-горе съображения (виж съображение 20) и въз основа на общата политика на португалските органи в това отношение. Корабостроителницата е разполагала с доказателства, че корейски корабостроителници са предложили по-ниски цени във връзка с договора и е сключила договора въз основа на предположението, че ще получи помощ от португалските органи.
(22)
Що се касае до правното основание за одобряване на помощта, Португалия припомни своите коментари в нотификацията, а именно че регламентът за ВЗМ е бил подходящата основа за одобряване на помощта, тъй като договорът е бил подписан по времето, когато регламентът за ВЗМ е бил в сила и преди възражението на ОУС срещу регламента за ВЗМ. Португалия отбеляза, че ситуацията, следователно, не е по-различна от тази, при която се предоставят мерки за помощ от други държави-членки (по схеми за ВЗМ) за договори, подписани по времето, когато регламентът за ВЗМ все още е бил в сила. Датата, на която са подписани договорите, определя дали с тях може да се кандидатства за помощ, а не датата, на която помощта е нотифицирана или предоставена. Португалия също така отбеляза, че никоя от корабостроителниците бенефициери не е поискала възстановяване на помощта след доклада на експертната група на СТО. Да не се предостави помощта на ENVC по този начин би било в нарушение на общия принцип за еднакво третиране.
V. ОЦЕНКА
(23)
Съгласно член 87, параграф 1 от Договора за ЕО помощ, предоставена от държава-членка или чрез държавни ресурси под каквато и да е форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държави-членки, е несъвместима с общия пазар.
(24)
Комисията смята, че предложената мярка представлява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО: тя приема формата на безвъзмездна помощ, която се финансира от държавни ресурси; дори при условие, че регламентът за ВЗМ се е прилагал във всички държави-членки, както се аргументира Португалия, мярката е избирателна, тъй като се ограничава до ENVC; тази избирателна безвъзмездна помощ вероятно ще наруши конкуренцията, като даде на ENVC предимство пред други конкуренти, които не получават помощ. Последно, корабостроенето е икономическа дейност, която включва засилена търговия между държави-членки. Като такава мярката засяга търговията между държави-членки.
(25)
Следователно Комисията потвърждава, че нотифицираната мярка за помощ попада в приложното поле на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО.
(26)
След коментарите, представени от Португалия, Комисията потвърждава, че нотифицираната сума за помощ е 1 461 702 EUR. Въз основа на член 2, параграф 3 от регламента за ВЗМ максималният позволен размер на помощ е 6 % от договорната стойност преди помощта (9). Комисията заключава, че нотифицираната помощ е съгласувана с максималния размер на помощ, разрешен от регламента за ВЗМ.
(27)
Като общ принцип държавната помощ може да се смята за съвместима с общия пазар само, ако е необходимо приемащото дружество да бъде стимулирано да действа по начин, който съдейства за постигане на целите, предвидени в съответната дерогация (10).
(28)
В тази връзка Комисията отбелязва, че целта на регламента за ВЗМ е била „да позволи ефективно на корабостроителници на Общността да преодолеят нелоялна конкуренция от Корея“ (виж съображение 6). Директна помощ до 6 % от договорната стойност преди помощта следователно може да се разреши при наличие на конкуренция за същия договор от корабостроителницата в Корея, предлагаща по-ниска цена (член 2).
(29)
Новото доказателство, предоставено от Португалия, показва, че помощта е била поискана от корабостроителницата преди подписване на договора. Освен това Португалия предостави копие на писмото от съответните португалски органи (Генерална дирекция „Промишлени предприятия“) до ENVC от 26 септември 2003 г., в което се потвърждава приемането на молбата за помощ, иска се доказателство за съобразяване с член 2, параграф 1 от регламента за ВЗМ (т.е. доказателство, че има конкуренция за договора от корейска корабостроителница, предлагаща по-ниска цена - това доказателство впоследствие е представено от корабостроителницата) и на корабостроителницата се напомня, че предоставянето на помощ подлежи на предварително нотифициране и одобрение от страна на Комисията. Комисията смята, че посочените по-горе факти са показателни за желанието на португалските органи да предоставят помощта, ако се спазят всички условия. Тъй като условията за кандидатстване, изглежда, са били изпълнени в този случай, тези факти са създали впечатление у корабостроителницата, че тя ще получи помощта (11). Въз основа на това съмненията на Комисията за стимулиращия ефект на помощта отпадат.
(30)
В решението си да започне официалната процедура за разследване, Комисията отбеляза, че регламентът за ВЗМ е изтекъл на 31 март 2005 г. и следователно не е бил валиден по времето, когато Португалия е уведомила за помощта. При все че регламентът за ВЗМ се е прилагал за договори, подписани в периода му на прилагане, малко е вероятно Комисията да е в състояние да оцени нотифицираната мярка въз основа на инструмент, който вече не е част от правото на ЕС.
(31)
Коментарите, предоставени от Португалия след решението да се предприеме официалната процедура за разследване, не са премахнали съмненията на Комисията по този въпрос.
(32)
Комисията отбелязва, че по отношение на нотифицирана помощ нейната практика е да основава оценката си на законите в сила по време на оценяването (12), освен ако не е предвидено друго в самия закон в сила. Португалия вътрешно е одобрила помощта (подлежаща на одобрение на Комисията) и е уведомила Комисията за нея дълго време след като регламентът за ВЗМ е изтекъл.
(33)
В това отношение Португалия твърди, че регламентът за ВЗМ е приложим за въпросния договор въз основа на член 4 от регламента, където се отбелязва, че „Настоящият регламент се прилага към сключени договори, подписани от влизането в сила на настоящия регламент до неговото изтичане(…)“. Португалия изтъква, че договорът е бил подписан на 14 ноември 2003 г., т.е. докато регламентът за ВЗМ все още е бил в сила и следователно по него може да се кандидатства за помощ.
(34)
При все това Комисията смята, че член 4, цитиран по-горе, не определя временното прилагане на регламента за ВЗМ. Вместо това временното прилагане на регламента е определено в член 5 (13), който посочва, че действието на регламента „изтича на 31 март 2005 г.“.
(35)
За разлика от това в член 4 се определят допълнителни условия за съвместимостта на помощта. Това се потвърждава също така от втората част на член 4, която предвижда регламентът за ВЗМ да не се прилага към „сключени договори, подписани преди Общността да публикува известие в Официален вестник на Европейските общности относно предприемане на процедура за уреждане на спор с Корея (…), както и сключени договори, подписани един или повече месеци след като Комисията публикува известие в Официален вестник на Европейските общности, че процедурите за уреждане на спор са приключили или са прекратени“.
(36)
От горното е видно, че регламентът за ВЗМ е трябвало да се прилага само в случай на неуреден спор с Корея (14) и във всеки случай не по-късно от 31 март 2005 г.
(37)
Това тълкуване се подкрепя от самата цел на регламента за ВЗМ: той е бил предвиден „като извънредна и временна мярка с цел да съдейства на корабостроителници на Общността в тези сегменти, които са пострадали от неблагоприятни ефекти под формата на материални щети и сериозни вреди, възникнали от нелоялна корейска конкуренция,… [и е трябвало да се прилага] за ограничени пазарни сегменти и само за кратък период“ (15) (съображение 3).
(38)
Фактът, че Съветът не е подновил този регламент след неговото изтичане, ясно показва, че Съветът не е възнамерявал да продължи правомощието на Комисията да одобрява помощ в съответствие с регламента за ВЗМ. Това е съпоставимо с факта, че Общността е уведомила ОУС, че държавите-членки вече не могат да предоставят оперативна помощ в съответствие с регламента.
(39)
В този контекст Комисията отбелязва, че тълкуването на регламента за ВЗМ трябва да се разглежда, като се вземат предвид международните задължения на Общността. Съгласно утвърдената съдебна практика на Съда на Европейската общност законодателството на Общността следва да се тълкува, доколкото това е възможно, по начин, който се съгласува с международното право, включително задълженията на ЕО към СТО (16).
(40)
Докладът на експертната група и решението на ОУС, съгласно което докладът оцени регламента за ВЗМ per se като противоречащ на правилата на СТО и поиска Комисията да спре прилагането на регламента за ВЗМ. Задължението на Общността да изпълни решението на ОУС също така обхваща бъдещи решения за предоставяне на нова помощ при прилагане на регламента за ВЗМ (17). Чрез уведомяване на ОУС, че се съобразява с решението и препоръките на ОУС, съгласно които регламентът за ВЗМ е изтекъл на 31 март 2005 г. и държавите-членки вече не могат да предоставят оперативна помощ в съответствие с него, Общността се ангажира да не разрешава нова помощ съгласно регламента. В съответствие с това одобряването на настоящата помощ би довело до неспазване на международните ангажименти на Общността.
(41)
Последно, трябва да се отбележи също така, че Португалия не предаде своята нотификация в рамките на разумен срок. Португалия уведоми за мярката едва на 7 януари 2006 г., т.е. около 27 месеца след като корабостроителницата е подала молбата за помощ, 10 месеца след изтичането на регламента за ВЗМ и 6 месеца след като Общността е уведомила ОУС, че държавите-членки вече не могат да предоставят оперативна помощ съгласно регламента за ВЗМ. Предвид извънредното и временно естество на регламента, както и ангажиментите на ЕО към СТО, които са известни на Португалия, Португалия не може да очаква механизмът да продължи да се прилага след датата на изтичане на неговото действие.
(42)
В допълнение Комисията отбелязва, че дори ако ENVC е очаквала да получи помощта, това не дава право на корабостроителницата да получи помощта, която зависи не само от одобрението на Португалия, но също така от нотифицирането и одобрението на Комисията.
(43)
По подобен начин и в разрез с аргументите на Португалия, принципът за еднакво третиране не е поставен под въпрос в настоящия случай. Корабостроителниците в държави-членки, в които е имало действаща схема за ВЗМ, са имали право да получават помощ въз основа на схеми, които са били одобрени от Комисията преди 30 март 2005 г., но Комисията не е взимала последващи решения за одобряване на нова помощ съгласно регламента за ВЗМ след тази дата. Също така Комисията отбелязва, че в съответствие с решението на ОУС задължението да не се предоставя нова помощ съгласно регламента за ВЗМ се прилага както към помощ в съответствие с одобрени схеми, така и с помощ ad hoc, като по този начин не се прави разлика между помощ за корабостроителници, обхваната от схема, или, както е в настоящия случай, помощ ad hoc извън схема (виж параграф 14 по-горе): в решението на ОУС се съдържа препоръка Общността да съгласува не само регламента за ВЗМ, но и националните схеми за ВЗМ със своите задължения съгласно Споразуменията със СТО.
(44)
Въз основа на посоченото по-горе Комисията заключава, че нотифицираната помощ не може да бъде одобрена съгласно регламента за ВЗМ. Тъй като не се прилага друга клауза за освобождаване съгласно член 87, параграф 2 или 3 от Договора за ЕО, помощта се смята за несъвместима с общия пазар,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Нотифицираната помощ в размер 1 461 702 EUR, която Португалия е планирала да предостави на Estaleiros Navais de Viana do Castelo SA във връзка с договор, подписан от последната, не може да се разреши съгласно Регламент (ЕО) № 1177/2002 на Съвета относно временен защитен механизъм за корабостроенето, изменен с Регламент (ЕО) № 502/2004 на Съвета, и следователно е несъвместима с общия пазар. Помощта не следва да се предоставя.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Брюксел на 24 април 2007 година.
DECISÃO DA COMISSÃO
de 24 de Abril de 2007
relativa ao auxílio estatal C 26/2006 (ex N 110/2006), Mecanismo temporário de defesa a favor do sector da construção naval - Portugal
[notificada com o número C(2007) 1756]
(Apenas faz fé o texto em língua portuguesa)
(Texto relevante para efeitos do EEE)
(2007/581/CE)
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, nomeadamente o primeiro parágrafo do n.o 2 do artigo 88.o,
Tendo em conta o Acordo relativo ao Espaço Económico Europeu, nomeadamente o n.o 1, alínea a), do artigo 62.o,
Após ter convidado as partes interessadas a apresentarem as suas observações, nos termos das referidas disposições (1), e tendo em conta essas observações,
Considerando o seguinte:
I. PROCEDIMENTO
(1)
Por carta de 7 de Fevereiro de 2006 (registada em 10 de Fevereiro de 2006), Portugal notificou à Comissão a sua intenção de conceder um auxílio ao funcionamento a favor dos Estaleiros Navais de Viana do Castelo S.A. («ENVC»). Por carta de 13 de Março de 2006, a Comissão solicitou esclarecimentos adicionais, tendo Portugal respondido por correio electrónico de 28 de Abril de 2006.
(2)
Por carta de 23 de Junho de 2006, a Comissão informou Portugal de que tinha decidido dar início ao procedimento previsto no n.o 2 do artigo 88.o do Tratado CE no que diz respeito ao auxílio.
(3)
Por carta de 25 de Julho de 2006 (registada em 26 de Julho de 2006), as autoridades portuguesas apresentaram as suas observações no âmbito do procedimento acima referido.
(4)
A decisão da Comissão de dar início ao procedimento foi publicada no Jornal Oficial da União Europeia (2). A Comissão convidou as partes interessadas a apresentarem as suas observações. Não foram apresentadas quaisquer observações de terceiros.
II. DESCRIÇÃO DA MEDIDA DE AUXÍLIO
(5)
O auxílio seria concedido aos Estaleiros Navais de Viana do Castelo S.A. («ENVC»), um estaleiro naval português que emprega actualmente cerca de 1 000 trabalhadores.
(6)
Em 14 de Novembro de 2003, os ENVC celebraram um contrato com o armador francês Fouquet Sacops S.A., relativamente ao fornecimento de um navio-tanque para produtos petrolíferos e químicos (casco n.o 227), com um preço contratual de 22 900 000 EUR. O navio foi efectivamente entregue em 26 de Abril de 2005.
(7)
Portugal propõe-se conceder aos ENVC auxílios sob a forma de subvenções no montante de 1 461 702 EUR relativamente a este contrato, ao abrigo do Regulamento (CE) n.o 1177/2002 do Conselho, relativo a um mecanismo temporário de defesa do sector da construção naval (3), com a redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) n.o 502/2004 do Conselho (4) («Regulamento MTD»). O Regulamento MTD entrou em vigor em 3 de Julho de 2002 e a sua vigência cessou em 31 de Março de 2005, não se encontrando por consequência em vigor na altura em que Portugal notificou o auxílio.
(8)
Portugal alega que o contrato é todavia elegível para beneficiar de auxílios ao abrigo do Regulamento MTD, pelos motivos seguintes.
(9)
O artigo 4.o do Regulamento MTD estabelece o seguinte: «O presente regulamento aplica-se aos contratos finais assinados após a entrada em vigor do regulamento e até ao seu termo de vigência (…)». Portugal salienta neste contexto que o contrato em questão foi assinado em 14 de Novembro de 2003, data em que o Regulamento MTD estava ainda em vigor e, por conseguinte, continua a ser elegível para beneficiar de auxílio.
(10)
Portugal alega ainda que o contrato em questão foi objecto de propostas de preços inferiores por parte de estaleiros coreanos, preenchendo assim as condições estabelecidas no artigo 2.o do Regulamento MTD e que, por conseguinte, o auxílio se justifica para fazer face à concorrência desleal dos estaleiros coreanos.
III. RAZÕES PARA O INÍCIO DO PROCEDIMENTO FORMAL DE INVESTIGAÇÃO
(11)
A Comissão, na sua decisão de dar início ao procedimento formal de investigação em relação ao caso presente, salientou que tinha dúvidas quanto à compatibilidade do auxílio com o mercado comum com base no Regulamento MTD, pelas seguintes razões.
(12)
Em primeiro lugar, a Comissão tinha dúvidas quanto ao efeito de incentivo do auxílio. A Comissão salientou, relativamente a este aspecto, que Portugal não tinha apresentado elementos de prova que demonstrassem que, na altura em que os ENVC assinaram o contrato, tivessem sido dadas quaisquer garantias públicas de que os estaleiros receberiam um auxílio. Pelo contrário, Portugal não dispunha de um regime MTD em vigor. Além disso, segundo as informações disponíveis, a decisão das autoridades portuguesas de conceder um auxílio aos ENVC (dependente da aprovação da Comissão), foi apenas tomada em 28 de Dezembro de 2005, ou seja, muito após o contrato ter sido celebrado e o navio entregue. Afigurou-se, desse modo, que os ENVC não foram incentivados através de auxílios estatais a assinar o contrato, dado que o auxílio não estava disponível no momento da conclusão do projecto.
(13)
Em segundo lugar, a Comissão questionou a base jurídica para a aprovação do auxílio. A Comissão salientou que o Regulamento MTD cessou a sua vigência em 31 de Março de 2005, não se encontrando por consequência em vigor na altura em que Portugal notificou o auxílio. Embora o regulamento MTD se aplicasse aos contratos concluídos durante o período da sua vigência, existiam dúvidas quanto ao facto de a Comissão poder ainda apreciar a medida notificada com base num instrumento que deixou de fazer parte do ordenamento jurídico da UE.
(14)
Além disso, a Comissão sublinhou que a Coreia contestou a compatibilidade do Regulamento MTD com as regras da OMC. Em 22 de Abril de 2005, um painel da OMC emitiu o seu relatório, considerando que o MTD e diversos regimes nacionais adoptados no âmbito desse mecanismo, existentes na altura em que a Coreia intentou a acção junto da OMC, eram contrários ao disposto no n.o 1 do artigo 23.o do Memorando de Entendimento sobre as Regras e Processos que regem a Resolução de Litígios (MERL) (5). Em 20 de Junho de 2005, o Órgão de Resolução de Litígios da OMC (ORL) adoptou o relatório deste painel, incluindo a recomendação no sentido de a Comunidade adaptar o Regulamento MTD e os regimes nacionais adoptados no âmbito desse mecanismo em conformidade com as obrigações que lhe incumbem por força dos Acordos da OMC (6). Em 20 de Julho de 2005, a Comunidade informou o ORL de que tinha já dado cumprimento à decisão e recomendações do ORL, uma vez que a vigência do Regulamento MTD tinha cessado em 31 de Março de 2005 e que os Estados-Membros não podiam continuar a conceder auxílios ao funcionamento ao abrigo deste regulamento.
(15)
Autorizar agora a concessão do auxílio projectado seria continuar a aplicar o Regulamento MTD, em violação da obrigação que incumbe à Comunidade de dar cumprimento à decisão do ORL. Por conseguinte, a Comissão não considerou, nessa fase, que o auxílio se coadunasse com as obrigações internacionais da Comunidade.
(16)
Em terceiro lugar, no que se refere à intensidade do auxílio, a Comissão notou que o montante do auxílio parecia ultrapassar os 6 % do valor do contrato e, por conseguinte, não respeitaria a intensidade máxima de auxílio autorizada pelo n.o 3 do artigo 2.o do Regulamento MTD.
IV. OBSERVAÇÕES APRESENTADAS PELAS AUTORIDADES PORTUGUESAS
(17)
Portugal observou que o montante do auxílio referido pela Comissão na decisão de dar início ao procedimento formal de investigação (1 401 702 EUR) (7) não correspondia ao montante do auxílio notificado (1 461 702 EUR).
(18)
No que diz respeito à intensidade do auxílio, Portugal salientou que, segundo o Regulamento MTD, a intensidade máxima de auxílio é de 6 % do valor do contrato antes do auxílio [em oposição a 6 % do valor do contrato mencionado na decisão da Comissão de dar início ao procedimento formal de investigação (8)] e que, nesta base, a intensidade do auxílio respeita o Regulamento MTD.
(19)
Em termos mais gerais, Portugal sublinhou que o objectivo do Regulamento MTD consiste em fazer face à concorrência desleal da Coreia e que todos os estaleiros da UE se encontravam em condições idênticas para obterem auxílios ao abrigo do Regulamento MTD. Na perspectiva de Portugal, o auxílio não afecta, por conseguinte, as trocas comerciais no mercado comum e, por esta razão, é duvidoso que possa ser considerado um auxílio estatal, à luz do n.o 1 do artigo 87.o do Tratado CE.
(20)
Quanto ao efeito de incentivo, Portugal apresentou novos elementos de prova que demonstram que o estaleiro tinha solicitado o auxílio em 25 de Setembro de 2003, ou seja, antes da assinatura do contrato. Neste contexto, Portugal apresentou uma cópia da carta das autoridades portuguesas enviada ao estaleiro em 26 de Setembro de 2003, em que estas acusavam a recepção do pedido de auxílio e recordavam ao estaleiro que o auxílio estava condicionado à aprovação pela Comissão. Segundo Portugal, esta carta comprovava a disponibilidade das autoridades portuguesas para a concessão do auxílio, desde que fossem cumpridas todas as condições legais.
(21)
Portugal alegou ainda que, com base na prática anterior, existia um entendimento segundo o qual os pedidos de auxílios do sector da construção naval seriam suportados por Portugal, desde que existisse uma base jurídica que o permitisse (neste caso, o Regulamento MTD). O facto de o auxílio ser apenas formalmente aprovado por Portugal em Dezembro de 2005 deveu-se a atrasos administrativos internos. Contudo, tal não invalida o facto de o estaleiro ter expectativas de receber o auxílio, com base nos elementos já referidos (ver ponto 20) e na política geral das autoridades portuguesas nesta matéria. O estaleiro tinha provas de que os estaleiros coreanos tinham oferecido preços mais baixos em relação a este contrato e aceitaram o contrato partindo do princípio de que as autoridades portuguesas concederiam o auxílio.
(22)
No que diz respeito à base jurídica para a aprovação do auxílio, Portugal reiterou as suas observações apresentadas na notificação, segundo a qual o Regulamento MTD constitui a base adequada para aprovação do auxílio, uma vez que o contrato foi assinado quando o regulamento MTD estava ainda em vigor e, na realidade, antes de este regulamento ser condenado pelo ORL. Portugal notou que a situação não era, por conseguinte, diferente da de auxílios concedidos por outros Estados-Membros (ao abrigo de regimes MTD) em relação a contratos assinados enquanto o Regulamento MTD estava ainda em vigor. O momento em que os contratos foram assinados constitui o elemento determinante para a elegibilidade dos contratos de auxílio e não o momento da notificação ou da concessão do auxílio. Portugal referiu igualmente que não foi solicitado a qualquer dos estaleiros beneficiários o reembolso dos auxílios na sequência do relatório do painel da OMC. Não aprovar o auxílio aos ENVC seria, por conseguinte, contrário ao princípio geral da igualdade de tratamento.
V. APRECIAÇÃO
(23)
Em conformidade com o n.o 1 do artigo 87.o do Tratado CE, são incompatíveis com o mercado comum, na medida em que afectem as trocas comerciais entre os Estados-Membros, os auxílios concedidos pelos Estados ou provenientes de recursos estatais, independentemente da forma que assumam, que falseiem ou ameacem falsear a concorrência, favorecendo certas empresas ou certas produções.
(24)
A Comissão considera que a medida projectada constitui um auxílio estatal, na acepção do n.o 1 do artigo 87.o do Tratado CE: assume a forma de uma subvenção financiada por recursos estatais; ainda que o Regulamento MTD fosse aplicável em todos os Estados-Membros, tal como alegado por Portugal, a medida é selectiva, uma vez que é limitada aos ENVC; esta subvenção selectiva é susceptível de falsear a concorrência, visto que proporciona aos ENVC uma vantagem relativamente aos restantes concorrentes que não beneficiam de auxílio. Por último, a construção naval é uma actividade económica que implica um comércio significativo entre Estados-Membros. Como tal, a medida afecta as trocas comerciais entre Estados-Membros.
(25)
A Comissão confirma, portanto, que o auxílio notificado é abrangido pelo âmbito do n.o 1 do artigo 87.o do Tratado CE.
(26)
Na sequência das observações apresentadas por Portugal, a Comissão confirma que o montante do auxílio notificado se eleva a 1 461 702 EUR. Nos termos do n.o 3 do artigo 2.o do Regulamento MTD, a intensidade máxima de auxílio permitida é de 6 % do valor contratual antes do auxílio (9). A Comissão conclui que o auxílio notificado se coaduna com a intensidade máxima de auxílio autorizada pelo Regulamento MTD.
(27)
Enquanto princípio de carácter geral, um auxílio estatal apenas pode ser considerado compatível com o mercado comum se for necessário para incentivar a empresa beneficiária a agir de uma forma que contribua para a realização dos objectivos previstos na derrogação relevante (10).
(28)
A Comissão salienta neste contexto que o objectivo do Regulamento MTD consistia em «permitir efectivamente que os estaleiros navais comunitários enfrentem a concorrência desleal da Coreia» (ver sexto considerando). Desta forma, podiam ser autorizados auxílios directos correspondentes a um máximo de 6 % do valor contratual antes do auxílio, desde que o contrato tivesse sido objecto de concorrência proveniente de um estaleiro na Coreia, que oferecesse um preço inferior (artigo 2.o).
(29)
As novas provas apresentadas por Portugal revelam que o auxílio foi solicitado pelo estaleiro antes da assinatura do contrato. Além disso, Portugal forneceu cópia de uma carta das autoridades portuguesas competentes (Direcção-Geral da Indústria) aos ENVC, de 26 de Setembro de 2003, confirmando a recepção do pedido de auxílio, solicitando provas do cumprimento do n.o 1 do artigo 2.o do Regulamento MTD (isto é, provas da existência de concorrência para o contrato por parte de um estaleiro coreano que oferecesse um preço inferior - esta prova foi subsequentemente apresentada pelo estaleiro) e recordando ao estaleiro que a concessão de auxílios estava sujeita a notificação prévia e a aprovação da Comissão. A Comissão considera que os factos supramencionados eram indicativos da disponibilidade das autoridades portuguesas para concederem o auxílio, desde que fossem cumpridas todas as condições. Uma vez que no caso presente todas as condições de elegibilidade pareciam estar satisfeitas, estes factos eram susceptíveis de criar expectativas junto do estaleiro no que diz respeito à concessão do auxílio (11). Neste contexto, as dúvidas da Comissão sobre o efeito de incentivo do auxílio foram dissipadas.
(30)
Na decisão de dar início ao procedimento de investigação formal, a Comissão sublinhou que a vigência do Regulamento MTD cessou em 31 de Março de 2005, não se encontrando por consequência em vigor na altura em que Portugal notificou o auxílio. Embora o Regulamento MTD se aplicasse aos contratos concluídos durante o período da sua vigência, existiam dúvidas quanto ao facto de a Comissão poder ainda apreciar a medida notificada com base num instrumento que não faz já parte do ordenamento jurídico da UE.
(31)
As observações apresentadas por Portugal na sequência da decisão de dar início ao procedimento de investigação formal não dissiparam as dúvidas da Comissão sobre esta questão.
(32)
A Comissão nota que, no que diz respeito a auxílios notificados, a prática da Comissão consiste em basear a sua apreciação na legislação em vigor no momento da apreciação (12), salvo disposição em contrário na própria legislação em vigor. Portugal só aprovou o auxílio internamente (condicionado à aprovação pela Comissão) e notificou-o à Comissão muito tempo após ter cessado a vigência do Regulamento MTD.
(33)
Portugal alega, relativamente a este aspecto, que o Regulamento MTD é aplicável ao presente contrato com base no artigo 4.o do referido regulamento, que estabelece que «O presente regulamento aplica-se aos contratos finais assinados após a entrada em vigor do regulamento e até ao seu termo de vigência (…)». Portugal salienta neste contexto que o contrato em questão foi assinado em 14 de Novembro de 2003, data em que o Regulamento MTD estava ainda em vigor e, por conseguinte, continua a ser elegível para beneficiar de auxílio.
(34)
Contudo, a Comissão considera que o artigo 4.o, tal como citado, não define a aplicação no tempo da Regulamento MTD. Pelo contrário, a aplicação temporal do regulamento é definida no artigo 5.o (13) do regulamento, que refere que o regulamento «caduca em 31 de Março de 2005».
(35)
Em contrapartida, o artigo 4.o estabelece condições adicionais para a compatibilidade do auxílio. Tal é igualmente confirmado pela segunda parte do artigo 4.o, que determina que o Regulamento MTD não será aplicável a «contratos finais assinados antes de a Comunidade ter publicado no Jornal Oficial das Comunidades Europeias a informação de que deu início a um processo de resolução de litígios contra a Coreia, (…), e aos contratos finais assinados pelo menos um mês depois de a Comissão ter publicado no Jornal Oficial das Comunidades Europeias a comunicação de encerramento ou suspensão desse processo de resolução de litígios».
(36)
Tendo em conta o que precede, é evidente que o Regulamento MTD só seria aplicável enquanto existisse um litígio pendente com a Coreia (14) e, de qualquer modo, nunca depois de 31 de Março de 2005.
(37)
Esta interpretação é apoiada pelo próprio objectivo do Regulamento MTD: foi concebido como uma medida adoptada «a título excepcional e temporário, e com vista a prestar assistência aos estaleiros navais comunitários activos nos segmentos que sofreram efeitos adversos sob a forma de prejuízos graves causados pela concorrência desleal da Coreia, [devendo] ser autorizado (…) a favor de determinados segmentos do mercado e apenas durante um período curto e limitado» (15) (terceiro considerando).
(38)
O facto de o Conselho não ter renovado este regulamento após o termo da sua vigência constitui uma indicação clara de que não tencionava continuar a autorizar a Comissão a aprovar auxílios ao abrigo do Regulamento MTD. Tal corresponde ao facto de a Comunidade ter informado o ORL de que os Estados-Membros não poderiam continuar a conceder auxílios ao funcionamento ao abrigo deste regulamento.
(39)
A Comissão salienta, neste contexto, que a interpretação do Regulamento MTD deve ser igualmente analisada à luz das obrigações internacionais da Comunidade. De acordo com a jurisprudência constante do Tribunal de Justiça, a legislação comunitária deve, na medida do possível, ser interpretada de forma coerente com o direito internacional, incluindo as obrigações da CE no âmbito da OMC (16).
(40)
O relatório do painel e a decisão do ORL que o adoptou condenaram o Regulamento MTD per se, por constituir uma infracção às regras da OMC e obrigaram a Comunidade a deixar de aplicar o Regulamento MTD. A obrigação, imposta à Comunidade, no sentido de aplicar a decisão do ORL, abrange também as decisões futuras de concessão de novos auxílios ao abrigo do regulamento MTD (17). A Comunidade, ao informar o ORL de que tinha já dado cumprimento à decisão e recomendações do ORL, dado que a vigência do Regulamento MTD tinha cessado, em 31 de Março de 2005, e que os Estados-Membros não podiam continuar a conceder auxílios ao funcionamento ao abrigo deste regulamento, assumiu o compromisso de deixar de aplicar este regulamento para autorizar a concessão de novos auxílios. Por conseguinte, aprovar o presente auxílio corresponderia a infringir os compromissos internacionais da Comunidade.
(41)
Finalmente, é de referir igualmente que Portugal não apresentou a sua notificação num prazo razoável. Portugal só notificou a medida em 7 de Janeiro de 2006, isto é, cerca de 27 meses após o estaleiro ter apresentado o pedido de auxílio, 10 meses após ter cessado a vigência do Regulamento MTD e 6 meses depois de a Comunidade ter informado o ORL de que os Estados-Membros já não podiam conceder auxílios ao funcionamento ao abrigo do referido regulamento. Dada a natureza excepcional e temporária do regulamento, bem como os compromissos internacionais assumidos no âmbito da OMC, de que Portugal tinha conhecimento, Portugal não podia esperar que o mecanismo continuasse a ser aplicado para além da data do termo da sua vigência.
(42)
A Comissão salienta ainda que, mesmo que os ENVC tivessem expectativas de receber o auxílio tal não conferia ao estaleiro o direito de receber o auxílio, que dependia não só da aprovação de Portugal, mas também da notificação e aprovação da Comissão.
(43)
Do mesmo modo, e contrariamente ao argumento de Portugal, o princípio da igualdade de tratamento não é posto em causa no caso presente. Os estaleiros dos Estados-Membros que dispunham de um regime ao abrigo do Regulamento MTD podiam beneficiar de auxílios com base em regimes aprovados pela Comissão antes de 30 de Março de 2005, não tendo no entanto a Comissão tomado quaisquer outras decisões de aprovação de novos auxílios ao abrigo deste Regulamento após essa data. Da mesma forma, a Comissão salienta que, de acordo com a decisão do ORL, a obrigação de deixar de conceder novos auxílios ao abrigo do Regulamento MTD é aplicável tanto a auxílios no âmbito de regimes aprovados como a auxílios ad hoc, não estabelecendo assim qualquer distinção entre auxílios a estaleiros abrangidos por um regime ou, como no caso em apreço, auxílios ad hoc fora do âmbito de um regime (ver ponto 14): a decisão do ORL recomendava que a Comunidade adaptasse não apenas o Regulamento MTD, mas também os regimes nacionais adoptados no âmbito desse mecanismo, em conformidade com as obrigações que lhe incumbem por força dos Acordos da OMC.
(44)
Tendo em conta o que precede, a Comissão conclui que o auxílio notificado não pode ser aprovado no âmbito do Regulamento MTD. Uma vez que não é aplicável qualquer outra isenção ao abrigo dos n.os 2 ou 3 do artigo 87.o do Tratado CE, o auxílio é incompatível com o mercado comum,
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
O auxílio notificado no valor de 1 461 702 EUR que Portugal se propôs conceder aos Estaleiros Navais de Viana do Castelo S.A. relativamente a um contrato assinado por estes estaleiros não pode ser autorizado ao abrigo do Regulamento (CE) n.o 1177/2002 do Conselho relativo a um mecanismo temporário de defesa do sector da construção naval, alterado pelo Regulamento (CE) n.o 502/2004 do Conselho, sendo por conseguinte incompatível com o mercado comum. O auxílio não deve ser aplicado.
Artigo 2.o
A República Portuguesa é a destinatária da presente decisão.
Feito em Bruxelas, em 24 de Abril de 2007.