31986R4056
L 378/4
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕИО) № 4056/86 НА СЪВЕТА
от 22 декември 1986 година
за определяне на подробни правила за прилагането на членове 85 и 86 от Договора по отношение на морския транспорт
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 84, параграф 2, и член 87 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
като има предвид, че правилата за конкуренцията са част от общите разпоредби на Договора, които се прилагат също и за морския транспорт; като има предвид, че в главата от Договора за правилата за конкуренцията са посочени подробни разпоредби по прилагането им или са определени процедури по спазването им;
като има предвид, че според Регламент № 141 на Съвета (3), Регламент № 17 на Съвета (4) не се прилага за транспорта; като има предвид, че Регламент (ЕИО) № 1017/68 на Съвета (5) се прилага само за транспорт във вътрешни води; като има предвид, че, следователно, Комисията не разполага със средства за пряко разследване на случаи на предполагаеми нарушения на членове 85 и 86 в областта на морския транспорт; като има предвид, че Комисията не разполага с правомощия да взема необходимите решения или да налага наказания, за да прекрати установените от нея нарушения;
като има предвид, че тази ситуация налага приемането на регламент за прилагане на правилата за конкуренция в областта на морския транспорт; като има предвид, че Регламент (ЕИО) № 954/79 на Съвета от 15 май 1979 г. относно ратификацията от страна на държавите-членки на, или присъединяването им към, Конвенцията на ООН относно Етичен кодекс за линейните конференции (6) ще доведе, като резултат, до прилагане на този кодекс за огромен брой конференции, обслужващи Общността; като има предвид, че регламентът относно прилагане на правилата за конкуренцията в морския транспорт, който се споменава в последното съображение от преамбюла на Регламент (ЕИО) № 954/79, следва да вземе предвид приемането на Кодекса;
като има предвид, че, доколкото се отнася до конференциите, които са предмет на Кодекса, регламентът би следвало да го допълни и прецизира;
като има предвид, че е целесъобразно от обхвата на настоящия регламент да се изключат случайните превозвачи, доколкото цените им се договарят свободно и са специфични за всеки един случай съобразно търсенето и предлагането;
като има предвид, че настоящият регламент би следвало да отчете нуждата, от една страна, да предвиди правила за прилагане, които да дадат на Комисията правомощия да гарантира, че конкуренцията не се нарушава незаконно в рамките на единния пазар, а, от друга - да избегне излишната регламентация в този сектор;
като има предвид, че този регламент би следвало да определи обхвата на членове 85 и 86 от Договора, като отчита спецификата на морския транспорт; като има предвид, че търговията между държавите-членки може да бъде засегната при ограничителни действия или злоупотреби, свързани с международния морски транспорт, включително и вътрешния транспорт в Общността от и до нейни пристанища; като има предвид, че подобни ограничителни действия или злоупотреби могат да повлияят на конкуренцията първо между пристанища в различните държави-членки чрез промяна на акваториите им и, второ, между дейности, провеждани в тези акватории, като по този начин нарушат търговски практики в единния пазар;
като има предвид, че от забраната за ограничаващи конкуренцията дейности следва да се изключат някои видове технически споразумения, решения и съгласувани практики, на основание, че по правило те не ограничават конкуренцията;
като има предвид, че би следвало да се предвиди разпоредба за пълно изключване на линейни конференции; като има предвид, че линейните конференции имат стабилизираща роля, като осигуряват на превозващите сигурни услуги; като има предвид, че по правило те подпомагат да се осигурят адекватно ефективни морски превозни услуги по разписания и отчитат интересите на потребителите; като има предвид, че тези резултати са непостижими без съдействието, което корабните компании извършват в рамките на сдружени линии, във връзка с цените и, където е приложимо, с наличен капацитет или преразпределение на товари за превоз и приходи; като има предвид, че в повечето случаи конференциите продължават да се изявяват в конкурентна среда както от страна на несдружени редовни корабни линии, така и от страна на случайни корабни превозвачи и от други транспортни средства; като има предвид, че мобилността на флотите, която е характерна черта на предлагането в областта на корабите, подлага конференциите на постоянна конкуренция, която те не могат да отстранят с оглед на значителна част от съответните корабни услуги;
като има предвид, че, все пак, за да се предпазят конференциите от действия, които са несъвместими с член 85, параграф 3 от Договора, изключването им би следвало да бъде обвързано с определени условия и задължения;
като има предвид, че целта на условията е да попречат на конференциите да налагат ограничения на конкуренцията, които не са задължителни за постигане на целите, на базата на които е предоставено изключението; като има предвид, че, за тази цел конференциите не би следвало да разполагат с право за отделни цени и условия за превоз по определен маршрут само поради държавата на произход или на направлението на превозваните стоки, като по този начин пренасочват търговски пътища, причинявайки щети на някои пристанища, корабни превозвачи, превозващи и предоставящи спомагателни транспортни услуги; като има предвид, че, в допълнение споразумения за лоялност следва да се разрешат само съобразно правила, които не ограничават едностранно свободата на потребителите, и в резултат на това конкуренцията в търговското корабоплаване, без да се нарушават правата на конференциите да налагат наказания на потребители, които чрез неправомерни средства избягват задълженията си за лоялност, срещу които линейната конференция им отпуска рабати, намалени ставки на навлото или комисионни; като има предвид, че потребителите следва да имат свобода да определят предприятията, към които се обръщат за вътрешен воден транспорт или за услуги на кея, които не са включени в таксата за навло или в други договорени с корабната линия такси;
като има предвид, че при изключване би следвало да се прибавят и задължения; като има предвид, че в тази област потребителите следва да могат по всяко време да се запознаят с цените и условията на превоз, предлагани от членовете на линейната конференция, като при случаи на вътрешен воден транспорт, организиран от превозвачи, последното изискване продължава да е съобразно Регламент (ЕИО) № 1017/68; като има предвид, че следва да се приемат разпоредби, осигуряващи предоставянето на Комисията на арбитражни решения и препоръки от страна на помирители, приети от страните, за да може последната да провери дали конференциите не са избегнали условията по регламента и по този начин са нарушили разпоредбите на членове 85 и 86;
като има предвид, че провеждането на консултации между потребители и техни асоциации и линейни конференции са отговорни да осигурят по-ефективно опериране на морските транспортни услуги, като отчитат по-добре изискванията на потребителите; като има предвид, че в този смисъл следва да се изключат някои ограничителни практики, които могат да произтичат от подобни консултации;
като има предвид, че не може да има никакво освобождаване, когато не са изпълнени условията на член 85, параграф 3; като има предвид, че Комисията следва да разполага с правомощия за предприемане на съответните мерки, когато поради специални обстоятелства, споразумение или съвместна дейност имат несъвместими резултати с член 85, параграф 3; като има предвид, че с оглед на специфичната роля на конференциите в сектора на линейните услуги, реакцията на Комисията би следвало да е настъпателна и пропорционална; като има предвид, че Комисията би следвало първо да отправи препоръки, а след това да приеме решение;
като има предвид, че нищожността по естество, уредена в член 85, параграф 3, за споразумения и решения, които поради дискрими-национния си характер или други техни черти не са получили право на освобождаване от реда на член 85, параграф 3, се прилага само за елементи от споразумението, включени в забраната по член 85, параграф 1, и се отнася до цялостното споразумение само когато въпросните елементи не могат да се отделят от споразумението като цяло; като има предвид, че, когато открие нарушение на цялостното изключване, Комисията следва или да определи кои елементи от споразумението са забранени и следователно нищожни по естеството си, или да посочи защо тези елементи са неделими от цялостното споразумение и защо по този начин то е изцяло нищожно;
като има предвид, че с оглед на характеристиките на международния морски транспорт би следвало да се отчете фактът, че прилагането на настоящия регламент по отношение на някои ограничаващи конкуренцията дейности и злоупотреби може да доведе до правни и нормативни конфликти с някои трети страни и да нанесе значителни щети на интересите на Общността в областта на търговията и търговското корабоплаване; като има предвид, че Комисията влиза в консултации с такива държави и след разрешение от страна на Съвета, в преговори по политиката на Общността в областта на морския транспорт;
като има предвид, че настоящият регламент би следвало да предвиди разпоредби за процедурите, правомощията при вземане на решения и необходимите наказания, за да се наложи съобразяване със забраните по реда на член 85, параграф 1, и член 86, както и условията по прилагане на член 85, параграф 3;
като има предвид, че, в този смисъл, би следвало да се отчетат съществуващите процедурни правила по реда на Регламент (ЕИО) № 1017/68 относно вътрешния транспорт, тъй като те се ръководят от отличителните черти на транспортните дейности като цяло;
като има предвид, че поради спецификата на морския транспорт, основна отговорност на предприятията е да се уверят, че споразуменията, решенията и съвместните им дейности са съобразни с правилата в областта на конкуренцията, и в този смисъл не е задължително известяването им на Комисията;
като има предвид, че при определени обстоятелства предприятията могат да пожелаят да се обърнат към Комисията за потвърждение, че техните споразумения, решения и съгласувани практики са съобразни с действащите разпоредби; като има предвид, че за такива случаи би следвало да се приеме опростена процедура,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
РАЗДЕЛ I
Член 1
Предмет и обхват на регламента
1. Настоящият регламент определя правила за прилагане на членове 85 и 86 от Договора по отношение на морския транспорт.
2. Настоящият регламент се прилага само за международни морски транспортни услуги от или до едно или повече пристанища на Общността, без да включва случайни превози с плавателни съдове.
3. За целите на настоящия регламент:
а)
„случайни превози с плавателни съдове“ означава превоз на насипни или пакетирани товари в плавателен съд, нает изцяло или частично от един или повече превозвачи на базата на едно пътуване, или договор за наемане на кораб за период от време с екипажа, или под друга форма на договор за нередовно плаване или такова без реклама, при което стойността на ставките за навло се договаря свободно и според случая, съобразно съществуващото търсене и предлагане;
б)
„линейни конференции“ означава група от двама или повече корабни превозвачи, която осигурява международни линейни услуги за превоз на товари по определен маршрут или маршрути в конкретни географски граници и която има споразумение или договореност, от каквото и да е естество, в рамките на дейността си на единни или общи ставки на навлото, както и на всякакви други условия с оглед предоставяне на линейни услуги;
в)
„потребител на транспорт“ означава предприятие (т.е. товародател, получател, спедитор и т.н.), при условие че е влязло или показва желание да влезе в договорни или други отношения с конференции или корабна линия за морски транспорт на товари, или каквато и да е асоциация на корабни агенции.
Член 2
Технически споразумения
1. Забраната по реда на член 85, параграф 1 от Договора не се прилага за споразумения, решения или съгласувани практики, чиито единствени цел и резултат са да се приложат технически подобрения или сътрудничество чрез:
а)
въвеждане или единно прилагане на стандарти или видове с оглед на плавателните съдове и други превозни средства, оборудване, доставки или фиксирани инсталации;
б)
обмен или смесване за целите на действащи транспортни услуги на плавателни съдове, на тяхната вместимост или техни части, и други превозни средства, личен състав, оборудване или фиксирани инсталации;
в)
организация и изпълнение на последователни или допълнителни морски превозни дейности, както и определяне и прилагане на пакетни цени и условия за подобни дейности;
г)
координиране на транспортни разписания за свързани маршрути;
д)
консолидиране на отделни пратки;
е)
установяване или прилагане на единни правила, относно структурата и условията по прилагането на превозните тарифи.
2. При необходимост Комисията представя на Съвета предложение за разширяване или намаляване на списъка по параграф 1.
Член 3
Освобождаване за споразумения между превозвачи, засягащи дейности по предоставяне на услуги за редовни морски превози
Споразумения, решения и съгласувани практики на всички или част от членовете на една или повече линейни конференции се изключват от забраните по реда на член 85, параграф 1 от Договора, по реда на условията, поставени в член 4 на настоящия регламент, когато си поставят за цел да фиксират цени и условия по превоза на товари, и, според случая, имат една или повече от следните цели:
а)
координирането на разписанията за плавания, датите на плаване или датите на акостиране;
б)
определяне на честотата на плаванията или на акостиране;
в)
координиране или разпределение на плавания или акостиране сред членовете на линейна конференция;
г)
регламентиране на предлаганата от всеки един член товарна вместимост на превозите;
д)
разпределение на товари или доходи сред членовете.
Член 4
Условия, свързани с освобождаването
Освобождаванията по реда на членове 3 и 6 се отпускат при условие че споразуменията, решенията или съвместните дейности не причиняват загуби на пристанища, потребители на превоз или превозвачи, като прилагат за превоза на едни и същи стоки и в района на действие на споразуменията, решенията или съгласуваните практики, цени и условия за превоз, които се различават според държавата на произход на стоките или направлението, или пристанището на товарене или разтоварване, освен когато тези цени и условия могат да се докажат като икономически целесъобразни.
Всяко едно споразумение или решение, ако са делими, всяка част от подобно споразумение или решение, която не е съобразна с предходния параграф, се счита автоматично за нищожна по реда на член 85, параграф 2 от Договора.
Член 5
Задължения, свързани с освобождаването
Следните задължения се спазват при освобождаване по реда на член 3:
С цел търсене на решения на общи принципни въпроси, касаещи цените, условията и качеството на редовните морски превозни услуги, между потребители на превоз, от една страна, и линейни конференции, от друга, се провеждат консултации.
Консултациите се провеждат при поискване от която и да е от гореспоменатите страни.
Членовете на линейна конференция могат да въведат и поддържат в сила споразумения за лоялност с потребителите на превози, като формата и условията им се определят чрез консултации между организациите на конференциите и потребителите на превози. В тези споразумения за лоялност следва да се упоменат изрично правата на потребителите на превози и членовете на линейната конференция. Споразуменията могат да се основават на договорна система или на всякаква друга законна система на договаряне между страни.
Споразуменията за лоялност спазват следните условия:
а)
всяка линейна конференция предлага на потребителите си на превози система от незабавни рабати или избор между такава система и системата на отложени рабати:
-
по силата на системата за незабавни рабати, всяка една от страните може да прекрати споразумението за лоялност по всяко време и без наказателно плащане, при условие за предизвестие от не повече от шест месеца; този срок се намалява до три месеца, когато цените на линейната конференция се оспорват,
-
по силата на системата за отложени рабати нито срокът за лоялност, на базата на който се изчислява рабатът, нито последващият срок преди изплащане на отстъпката, не могат да надвишават шест месеца; този срок се намалява до три месеца, когато цените на линейната конференция се оспорват;
б)
след консултации със заинтересованите потребители на превози, линейната конференция определя:
i)
списък на товар и на част от товар, договорен с потребителите като специално изключен от обхвата на споразумението за лоялност; може да се предложи 100 % споразумение за лоялност, но това не може да се налага едностранно;
ii)
списък на обстоятелствата, при които потребителите на превози са освободени от задължението си за лоялност; те включват:
-
обстоятелства, при които товари се изпращат от или до пристанище в района на линейната конференция, но без да е рекламирано и когато искането за освобождаване може да се докаже, и
-
такива, при които изчакването в пристанището надвишава срока, определен за всяко пристанище и за всеки товар или клас товари, след консултации с потребителите на превоз, които са пряко заинтересувани от доброто обслужване в пристанището.
При всички случаи, линейната конференция задължително се информира предварително от потребител на превоз в рамките на определен срок за намерението му да изпрати товар от пристанище, което не е рекламирано от нея, или да използва плавателен съд, който не е на линейната конференция, в пристанище обслужвано от него, веднага щом установи от публикуваното разписание на плаванията, че максималният срок на изчакване ще бъде превишен.
Потребителите на превоз разполагат с правото да се договарят с предприятие за вътрешен превоз и услуги на кея, които не са включени в таксата за навло или в такси, по които са се договорили с корабната линия.
Тарифите, свързаните с тях условия, регламентирането им и измененията към тях се предоставят при поискване на разумна цена на потребителя на превоз или се предоставят за преглед в канторите на корабните линии и техните агенти. В тях се определят условията за товаро-разтоварните работи, точният размер на услугите, включени в таксата за навло, пропорционално на сухопътния и морски транспорт, или всякакви други събирани такси от корабната линия и обичайни практики по въпроса.
Когато уреждат спорове, свързани с дейности на конференциите по реда на член 4 и точки 2 и 3 по-горе и са приети от страните, съответните арбитражни решения и препоръки, направени от помирители, се известяват на Комисията.
Член 6
Освобождаване от споразумения между потребителите на превоз и конференциите при ползване на редовни морски превози
Споразумения, решения и съгласувани практики между потребители на превоз, от една страна, и, от друга - конференции, както и споразумения между потребители на превоз, свързани с тях, относно цени, условия и качество на линейните услуги, се освобождават от забраната по реда на член 85, параграф 1 от Договора, щом са предвидени в член 5, параграфи 1 и 2.
Член 7
Мониторинг на освободените споразумения
Когато въпросните лица нарушат задължение, което, по реда на член 5, се свързва с освобождаване по член 3, за да прекрати подобно нарушение и при условията, определени в раздел II, Комисията:
-
отправя препоръки до нарушителя,
-
при неспазване на препоръките от страна на лицето и в зависимост от тежестта на въпросното нарушение, приема решение, с което му забранява да извършва, или го задължава да извършва определени действия, или като го изключи от груповото освобождаване, което е ползвал, го освобождава индивидуално по реда на член 11, параграф 4, или изобщо му оттегля правото на групово освобождаване, което е ползвал.
а)
когато поради описаните по-долу специфични обстоятелства, споразумения, решения и съгласувани практики, които спадат към разрешеното по реда на членове 3 и 6 освобождаване, имат несъвместими резултати с условията, определени в член 85, параграф 3 от Договора, след получаване на жалба или по своя инициатива Комисията, спазвайки условията в раздел II, взема описаните в буква в) по-долу мерки. Строгостта на тези мерки задължително е пропорционална на сложността на положението;
б)
специфични обстоятелства възникват от:
i)
действия на конференциите или промяна в пазарните условия на определена търговия, които водят до отсъствие или отстраняване на действителна или възможна конкуренция, като ограничителни действия, чрез които търговията се прави недостъпна за конкурентите; или
ii)
действия на линейната конференция, които могат да спънат техническото или икономическо развитие, или очакванията на потребителя за печалби;
iii)
действия на трети държави, които:
-
препятстват участието на външни лица в търговията,
-
налагат несправедливи тарифи за членове на линейната конференция,
-
налагат споразумения, които биха спъвали техническото или икономическо развитие (поделяне на товара, ограничения на вида плавателни съдове);
в)
i)
когато няма действителна или възможна конкуренция или тя може да бъде отстранена в резултат на действия на трета държава, за да облекчи положението, Комисията започва консултации с компетентните органи на тази трета държава, като при необходимост те прерастват в преговори по насоки, дадени от Съвета.
Когато специалните обстоятелства водят до отсъствие или елиминиране на действителна или възможна конкуренция, противно на изискванията на член 85, параграф 3, буква б) от Договора, Комисията оттегля груповото освобождаване. По същото време тя разпорежда дали и кога, и при какви допълнителни условия и задължения се отпуска индивидуално освобождаване за определено споразумение на линейната конференция, за да получи последната достъп до пазара на линии, различни от нейните;
ii)
Когато поради специалните обстоятелства, посочени в буква б), има различни от упоменатите в подточка i) резултати, Комисията предприема една или повече мерки, описани в параграф 1.
Член 8
Последици, несъвместими с член 86 от Договора
1. Забранява се злоупотреба с господстващо положение по реда на член 86 от Договора, като за това не се изисква никакво предварително решение.
2. Когато Комисията установи, по своя инициатива или по молба на държава-членка или на физическо или юридическо лице със законен интерес, че в определен случай поведението на линейната конференция, която ползва освобождаване по реда на член 3, има несъвместими с член 86 от Договора последици, тя оттегля груповото освобождаване и съобразно член 10 предприема всички необходими мерки за прекратяване на нарушенията на член 86 от Договора.
3. Преди приемане на решение по случаите, описани в параграф 2, Комисията изпраща на въпросната линейна конференция препоръки за прекратяване на нарушението.
Член 9
Конфликти с международното право
1. Когато прилагането на настоящия регламент спрямо определени ограничителни действия или клаузи води до конфликт с разпоредби, включени в правото, нормативната база или административните наредби на трети страни, като това би застрашило значителни интереси на Общността в областта на търговията и корабоплаването, при първа възможност Комисията започва консултации с компетентните органи на въпросната държава с цел да се помирят, доколкото могат, гореспоменатите интереси с правото на Общността. За резултатите от проведените консултации Комисията информира упоменатия в член 15 Консултативен комитет.
2. Когато трябва да се преговаря за споразумения с трети страни, Комисията прави съответните препоръки на Съвета, който от своя страна я упълномощава да проведе преговорите.
При провеждане на преговорите Комисията се консултира с упоменатия в член 15 Консултативен комитет и спазва издадените за целта насоки от Съвета, когато има такива.
3. При упражняване на властта си по настоящия член, Съветът действа съобразно процедурата за вземане на решения по реда на член 84, параграф 2 от Договора.
РАЗДЕЛ II
ПРОЦЕДУРНИ ПРАВИЛА
Член 10
Процедури при жалби или по инициатива на Комисията
Като предприема мерки по получени жалби или по своя инициатива, Комисията започва процедура за прекратяване на всякакво нарушение на разпоредбите на член 85, параграф 1, или член 86 от Договора, или за спазване на член 7 от настоящия регламент.
Жалби могат да се подават от:
а)
държави-членки;
б)
всяко физическо или юридическо лице с легитимни интереси.
Член 11
Резултат от открити процедури по жалби или по инициатива на Комисията
1. Когато Комисията установи, че има нарушение на член 85, параграф 1, или член 86 от Договора, чрез свое решение тя задължава въпросните предприятия или асоциацията от предприятия да преустановят нарушението.
Без да се засягат разпоредбите на настоящия регламент, преди да пристъпи към вземане на решение по реда на предходната алинея, Комисията отправя препоръки до въпросните предприятия или асоциация от предприятия за преустановяване на нарушението.
2. Параграф 1 се прилага също така и за случаите по член 7 от настоящия регламент.
3. Когато в хода на проучвания по получена жалба Комисията стигне до заключение, че няма достатъчно основания за намеса по реда на член 85, параграф 1, или член 86 от Договора или член 7 от този регламент във връзка с определено споразумение, решение или действие, тя издава решение, с което отхвърля подадената жалба като неоснователна.
4. Когато в хода на проучванията си, било по жалба, или по своя инициатива, Комисията реши, че определено споразумение, решение или действие отговаря на изискванията едновременно на член 85, параграф 1, или член 86 от Договора, тя издава решение по прилагане на член 85, параграф 3. Решението съдържа датата на влизане в сила. Датата може да е предходна спрямо тази на издаване на решението.
Член 12
Молби по член 85, параграф 3 - възражения
1. Предприятия и асоциации от предприятия, изискващи приложение на член 85, параграф 3 от Договора, във връзка със споразумения, решения или съгласувани практики, по които са страни и които попадат в обхвата на член 85, параграф 1, подават молби за целта пред Комисията.
2. Когато Комисията прецени, че молбата е допустима и притежава всичките налични доказателства по нея, както и след като се увери, че не са заведени съдебни дела по реда на член 10 срещу въпросното споразумение, решение или съгласувана практика, при първа възможност публикува в Официален вестник на Европейските общности изложение на молбата и приканва всички заинтересовани трети страни и държавите-членки да представят своите бележки и коментари в тридесетдневен срок. Въпросната публикация задължително отчита законните интереси на предприятията по защита на служебните им тайни.
3. Когато до деветдесет дни от датата на публикуване в Официален вестник на Европейските общности Комисията не извести кандидата за наличие на съмнения от нейна страна относно приложимостта на член 85, параграф 3 в неговия случай, въпросното споразумение, решение или съгласувана практика се считат за освободени в рамките на описанието си, посочено в молбата, от забраната, която ги покрива по реда на настоящия регламент, за времето, което вече е изтекло, както и в бъдеще за не повече от шест години от датата на публикуване в Официален вестник на Европейските общности.
Когато след изтичане на деветдесетте дни, но преди изтичане на шестте години, Комисията установи, че условията по прилагане на член 85, параграф 3 повече не са спазват, тя издава решение, с което налага забрана по реда на член 85, параграф 1. Това решение може да влезе в сила със задна дата, когато заинтересованите страни са дали грешна или неточна информация, или когато са злоупотребили с освобождаването си от разпоредбите на член 85, параграф 1.
4. Комисията известява кандидатите по реда, упоменат в параграф 3, първа алинея, и също така при поискане от държава-членка, в срок от 45 дни от изпращането на молбата до държавата-членка в съответствие с член 15, параграф 2. Искането от страна на държавата-членка следва да е обосновано на базата на съображения по правилата на конкуренция в Договора.
Когато Комисията установи, че разпоредбите на член 85, параграф 1, и на член 85, параграф 3 са спазени, тя издава решение, като прилага член 85, параграф 3. В решението се посочва датата на влизането му в сила. Тази дата може да е предходна спрямо датата на подаване на молбата.
Член 13
Продължителност и отмяна на решения по прилагане на член 85, параграф 3
1. Всяко едно решение за прилагане на член 85, параграф 3, взето по реда на член 11, параграф 4, или на член 12, параграф 4, втора алинея, съдържа срока си на валидност; по правило този срок не следва да е по-малък от шест години. Към решението могат да се прибавят условията и задълженията по него.
2. Решението се подновява, щом като условията по реда на член 85, параграф 3 продължават да се спазват.
3. Комисията може да отмени или измени решението си или да забрани определени действия за страните:
а)
когато се промени някой от основните факти по вземане на решението;
б)
когато страните нарушат някое от задълженията си, прикрепени към решението;
в)
когато решението се основава на неточна информация или съдържа фалшифицирани данни;
г)
когато страните злоупотребяват с освобождаването си от забраната по реда на член 85, параграф 1, отпуснато по реда на решението.
В случаите по букви б), в) или г) решението може да се отмени със задна дата.
Член 14
Правомощия
Освен при преразглеждане от страна на Съда на Европейските общности, само Комисията има правомощия за:
-
налагане на задължения по реда на член 7;
-
издаване на решения по реда на член 85, параграф 3.
Компетентните органи на държавите-членки запазват правомощията си да решават дали определен случай попада в рамките на разпоредбите на член 85, параграф 1, или на член 86, до момента, когато Комисията не започне процедура, за да формулира решение по случая, или изпрати известия по реда на член 12, параграф 3, първа алинея.
Член 15
Връзки с органите на държавите-членки
1. Комисията провежда процедурите по реда на настоящия регламент в тясно и постоянно сътрудничество с компетентните органи на държавите-членки, като последните имат право да изказват мнение по време на тези процедури.
2. Комисията изпраща незабавно на компетентните органи на държавите-членки копия от жалбите и молбите, както и на най-важните документи, придружаващи ги и изпратени до нея по време на процедурата.
3. Преди да се пристъпи към приемане на решение по реда на процедурата на член 10 или решение по процедурата по член 12, параграф 3, втора алинея, или по втора алинея на параграф 4 на същия член, се извършват консултации със Съвещателния комитет по споразуменията и доминиращи позиции в областта на морските превози. Консултативният комитет се консултира също така и преди прилагане на разпоредбите по реда на член 26.
4. Консултативният комитет се съставя от държавни служители, които са компетентни в областта на морските превози, споразумения и доминиращи позиции. Всяка държава-членка назначава двама свои служители за представители, като при отсъствие на единия от тях той може да бъде заменян от друг служител на съответната държава.
5. Консултациите се провеждат на общо събрание, свикано от Комисията. Събранието се провежда не по-късно от четиринадесет дни след изпращане на известието за свикването му. Въпросното известие съдържа за всеки един случай кратко описание заедно с опис на най-важните документи и предварително проекторешение.
6. Консултативният комитет може да даде становище, независимо от възможното отсъствие на някои от членовете му или техни заместници. Към проекторешението се прибавя протокол от консултативните разисквания. Последният не се публикува.
Член 16
Изискване на информация
1. За да изпълнява задълженията си по реда на настоящия регламент, Комисията получава цялата нужна информация от правителствата и компетентните органи на държавите-членки, както и от предприятия и асоциации от предприятия.
2. Когато изпраща искане за информация до предприятие и асоциация от предприятия, Комисията изпраща и копие от искането си до компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия е установено въпросното предприятие.
3. В искането си Комисията упоменава правната основа и целта на стъпката си, както и предвидените по реда на член 19, параграф 1, буква б) наказателни мерки при предоставяне на неточна информация.
4. Задължени по предоставяне на въпросната информация са собствениците на предприятия и асоциации от предприятия, а в случай на юридически лица - компании или фирми, или на асоциации без юридическо лице, упълномощеното от тях лице да ги представя пред закона и според техния устав.
5. Когато предприятие и асоциация от предприятия не предостави исканата информация в определения от Комисията срок или предостави непълна информация, Комисията издава решение, за да го задължи да предостави въпросната информация. Решението посочва каква точно информация се изисква, определя съответен срок за предоставянето ѝ и посочва предвидените в член 19, параграф 1, буква б) и член 20, параграф 1, буква в) наказания, както и правото на обжалване на решението в Съда на Европейските общности.
6. Комисията изпраща копие от решението си до компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия е установено въпросното предприятие или асоциация от предприятия.
Член 17
Разследвания от страна на органите на държавите-членки
1. При иск от страна на Комисията, компетентните органи в държавите-членки предприемат проучвания, които тя счита за необходими, по реда на член 18, параграф 1, или е възложила по силата на прието решение по смисъла на член 18, параграф 3. Служителите на отговарящите за разследването органи на държавата-членка упражняват правото си при писмено разрешение, издадено от компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия се провежда разследването. В разрешителното се посочват предметът и целта на разследването.
2. Когато Комисията или компетентните органи, на чиято територия се провежда разследването, изискат участието на представители на Комисията, те могат да подпомогнат съответните органи при изпълнение на задълженията им.
Член 18
Правомощия за разследване на Комисията
1. При изпълнение на задълженията си по реда на настоящия регламент, Комисията извършва всички необходими разследвания в предприятия или асоциации от предприятия.
За тази цел упълномощените от нея служители имат следните правомощия:
а)
да проверяват счетоводни книги и други стопански регистри;
б)
да правят копия или вземат извадки от счетоводните книги и стопански регистри;
в)
да изискват устни обяснения за определени места от документацията;
г)
да влизат в помещения, недвижима собственост и моторни превозни средства на предприятията.
2. Упълномощените представители на Комисията за извършване на тези проучвания упражняват правомощията си при представяне на писмено разрешително, съдържащо предмета и целта на проучването и наказателните мерки по реда на член 19, параграф 1, буква в) за случаите, когато представените счетоводни книги или други стопански регистри са непълни по съдържание. В подходящ срок преди извършване на разследването, Комисията информира компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия ще се проведе то, за задълженията им и за самоличността на упълномощените служители.
3. Предприятията и асоциациите от предприятия се подчиняват на възложено по силата на решение на Комисията проучване. Решението посочва каква точно информация се изисква, определя съответен срок за предоставянето ѝ, и посочва предвидените в член 19, параграф 1, буква в), и член 20, параграф 1, буква г) наказания, както и правото на обжалване на решението в Съда на Европейските общности.
4. Комисията приема упоменатите по реда на параграф 3 решения след консултация с компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия се извършва разследването.
5. При иск от страна на Комисията или на компетентните органи, служители на тези компетентни органи на държавата-членка, на чиято територия се извършва разследването, могат да подпомогнат служителите на Комисията при изпълнение на задълженията им.
6. Когато едно предприятие се противопоставя на разследване, наредено по реда на настоящия член, въпросната държава-членка, където е установено, предлага необходимата помощ на упълномощените служители на Комисията, за да им позволи да осъществят проучването си. След консултации с Комисията, държавите-членки приемат необходимите разпоредби в този смисъл в законодателствата си преди 1 януари 1989 г.
Член 19
Глоби
1. По силата на свое решение Комисията може да наложи глоби на предприятия или асоциации от предприятия в размер от 100 до 5 000 ECU, когато, преднамерено или по невнимание:
а)
са предоставили неточна или подвеждаща информация в известие по реда на член 5, параграф 5, или заявление по реда на член 12; или
б)
предоставят неточна информация в отговор на искане по реда на член 16, параграф 3 или 5, или не предоставят информация в определения срок по силата на решение, взето по член 16, параграф 5; или
в)
представят изисканите им счетоводни книги или други стопански регистри в непълна форма по време на проучване по член 17 или член 18, или откажат да ги представят за проучване, наредено по силата на решение, издадено съобразно член 18, параграф 3.
2. По силата на свое решение Комисията може да наложи глоби на предприятия или асоциации от предприятия в размер от 1 000 до един милион екю или по-голяма сума, но не и надвишаваща 10 % от оборота през предходната стопанска година на всички предприятия, участвали в нарушението, било съзнателно или по невнимание:
а)
когато нарушават член 85, параграф 1, или член 86 от Договора, или не спазват задължение по реда на член 7 от настоящия регламент; или
б)
когато нарушат задължение по реда на член 5 или член 13, параграф 1.
При определяне на размера на глобата се отчита както тежестта на нарушението, така и продължителността му.
3. Прилага се член 15, параграфи 3 и 4.
4. Решенията, взети по реда на параграфи 1 и 2, не се считат за присъда от наказателноправен смисъл.
Глоби по реда на параграф 2, буква а) не се налагат за действия, извършени, след като бъде известена Комисията и преди решението ѝ по прилагане на член 85, параграф 3 от Договора, при условие че са в рамките на описаната в известието дейност.
Последната разпоредба не се прилага, когато Комисията е известила въпросните предприятия, че се прилага член 85, параграф 1 от Договора, и прилагането на член 85, параграф 3 е необосновано.
Член 20
Периодични глоби
1. По силата на свое решение Комисията може да наложи периодични глоби на предприятия или асоциации от предприятия в размер от 50 до 1 000 ECU дневно, изчислявани от дата, посочена във въпросното решение, за да ги задължи:
а)
да преустановят нарушение на член 85, параграф 1, или член 86 от Договора, като прекратяването е наредено по силата на член 11, или да спазват задължение по силата на член 7;
б)
да се въздържат от действия, забранени по реда на член 13, параграф 3;
в)
да предоставят пълна и точна информация, изискана им по реда на член 16, параграф 5;
г)
да се подчинят на проучване, възложено по силата на взето по реда на член 18, параграф 3 нейно решение.
2. Когато предприятие или асоциация от предприятия спазят задълженията, по силата на които са били наложени наказателни периодични плащания, Комисията може да намали общата сума на тези плащания спрямо посочената в първоначалното решение.
3. Прилага се член 15, параграфи 3 и 4.
Член 21
Преразглеждане от Съда на Европейските общности
Съдът на Европейските общности разполага с неограничени правомощия по реда на член 172 от Договора за преразглеждане на решения, чрез които Комисията е определила глоба или периодично наказателно плащане. Той може да отмени, намали или увеличи наложената глоба или периодична глоба.
Член 22
Счетоводна единица
За целите на прилагане на членове 19-21, екюто е единицата, приета при създаване на бюджета на Общността съобразно членове 207 и 209 от Договора.
Член 23
Изслушване на страните и трети лица
1. Преди да вземе решение по реда на член 11, член 12, параграф 3, втора алинея, и член 12, параграф 4, член 13, параграф 3, членове 19 и 20, Комисията предоставя възможност на засегнатото предприятие или асоциация от предприятия да бъдат изслушани по въпросите, по които Комисията им противостои.
2. Когато Комисията или компетентните органи на държавите-членки считат за необходимо, те могат да изслушат и други физически или юридически лица. Молби за изслушване от такива лица се приемат и одобряват, когато последните са доказали достатъчна заинтересованост по въпроса.
3. Когато по реда на член 85, параграф 3 от Договора Комисията възнамерява да реши отрицателно въпрос, тя публикува изложение на споразумението, решението и съгласуваната практика и приканва всички заинтересовани трети страни да представят наблюденията си в срок, определен от нея, но не по-малък от един месец. Въпросната публикация задължително отчита законните интереси на предприятията по защита на деловите им тайни.
Член 24
Професионална тайна
1. Получената по реда на членове 17 и 18 информация се използва само и единствено за целите на съответното искане или проучване.
2. Без да нарушават разпоредбите на членове 23 и 25, Комисията и компетентните органи на държавите-членки, техните служители и други държавни служители, не разкриват получена от тях информация при прилагане на настоящия регламент, както и такава, от естество, признато за професионална тайна.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 не ограничават публикуването на обща информация или обзори, които не съдържат информация, отнасяща се до определено предприятие или асоциация от предприятия.
Член 25
Публикуване на решения
1. Комисията публикува решенията си, взети по реда на член 11, член 12, параграф 3, втора алинея, член 12, параграф 4 и член 13, параграф 3.
2. В публикацията се указват имената на страните и основното съдържание на решението, в нея задължително се отчитат законните интереси на предприятията по защита на служебните им тайни.
Член 26
Изпълнителни разпоредби
Комисията има правомощия да приема изпълнителни разпоредби по реда на член 5, параграф 5, формата, съдържанието и други данни, отнасящи се до жалби по реда на член 10, молби по реда на член 12 и изслушвания по реда на член 23, параграфи 1 и 2.
Член 27
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на 1 юли 1987 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 22 декември 1986 година.
REGULAMENTO (CEE) N°. 4056/86 DO CONSELHO
de 22 de Dezembro de 1986
que determina as regras de aplicação aos transportes marítimos dos artigos 85°. e 86°. do Tratado
O CONSELHO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Económica Europeia e, nomeadamente, o n° 2 do seu
artigo 84°. e o seu artigo 87°.,
Tendo em conta a proposta da Comissão,
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu (1),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social (2),
Considerando que as regras de concorrência fazem parte das disposições gerais do Tratado que se aplicam igualmente aos transportes marítimos; que as regras dessa aplicação constam do capítulo do Tratado relativo às referidas regras de concorrência ou devem ser determinadas de acordo com os processos nele previstos;
Considerando que, nos termos do Regulamento n° 141 do Conselho (3), o Regulamento n° 17 do Conselho (4) não
é aplicável aos transportes; que o Regulamento (CEE)
n° 1017/68 do Conselho (5) é apenas aplicável aos transportes terrestres; que, portanto, a Comissão não dispõe actualmente de meios de instruir directamente os casos de presumível infracção previstos nos artigos 85°. e 86°. no sector dos transportes marítimos; que a própria Comissão não dispõe tão pouco dos poderes próprios de decisão e de sanção necessários para assegurar ela própria a eliminação de infracções por ela verificadas;
Considerando que esta situação exige a adopção de um regulamento de aplicação das regras de concorrência aos transportes marítimos; que do Regulamento (CEE) n° 954/79 do Conselho, de 15 de Maio de 1979, respeitante à ratificação pelos Estados-membros da Convenção das Nações Unidas relativa a um Código de Conduta das Conferências Marítimas ou à adesão destes Estados à Convenção (6) resulta a aplicação do Código de Conduta a um grande número de conferências que servem a Comunidade; que o regulamento de aplicação das regras de concorrência aos transportes marítimos, prevista no último considerando do Regulamento (CEE) n° 954/79, deve ter em conta a adopção deste último; que, nomeadamente em relação às conferências abrangidas pelo Código de Conduta, o regulamento deve eventualmente completá-lo ou conferir-lhe maior precisão;
Considerando que parece preferível excluir os serviços de tramp do campo de aplicação do presente regulamento; que as tarifas desses serviços são de qualquer modo livremente negociadas caso a caso de acordo com as condições da oferta e da procura;
Considerando que este regulamento deve ter em conta a dupla necessidade de, por um lado, prever regras de aplicação que permitam à Comissão assegurar-se de que a concorrência não é indevidamente falseada no mercado comum, e por outro, evitar uma regulamentação excessiva do sector;
Considerando que este regulamento deve precisar o âmbito de aplicação do disposto nos artigos 85°. e 86°. do Tratado, tendo em conta aspectos especiais dos transportes marítimos; que existe a probabilidade de o comércio entre Estados-membros ser afectado quando esses acordos ou práticas abusivas se relacionam com transportes marítimos internacionais, incluindo intra-comunitários, com proveniência de ou com destino a portos da Comunidade; que, com efeito, tais acordos ou práticas abusivas são susceptíveis de influenciar a concorrência, por um lado, entre os portos dos diversos Estados-membros, modificando as respectivas zonas de atracção, e, por outro, entre as actividades situadas nestas zonas de atracção, e de perturbar as correntes comerciais no interior do mercado comum;
Considerando que certos tipos de acordos, decisões e práticas concertadas de carácter técnico podem subtrair-se à proibição dos acordos porque não são em geral restritivos da concorrência;
Considerando que é oportuno prever uma isenção por categoria em benefício das conferências marítimas; que essas conferências exercem um papel estabilizador capaz de garantir serviços fiáveis aos carregadores; que elas contribuem geralmente para assegurar uma oferta de serviços regulares de transporte marítimo suficientes e eficazes tendo em consideração os interesses dos utilizadores numa justa medida; que estes resultados não podem ser obtidos sem a cooperação exercida pelas companhias marítimas no seio das referidas conferências em matéria de tarifas e eventualmente de oferta de capacidade ou de repartição da tonelagem a transportar ou de receitas; que a maioria das vezes as conferências permanecem sujeitas a uma concorrência efectiva tanto por parte dos serviços regulares extra-conferência como dos serviços à colheita e, em alguns casos, de outras formas de transporte; que a mobilidade das frotas, que caracteriza a estrutura da oferta no sector dos serviços de transportes marítimos, exerce uma pressão concorrencial permanente sobre as conferências, que normalmente não têm possibilidade de eliminar a concorrência numa parte substancial dos serviços de transporte marítimo em causa;
Considerando no entanto que, para evitar práticas incompatíveis com as disposições do n° 3 do artigo 85°. do Tratado por parte das conferências, convém impor certas condições e encargos a essa isenção;
Considerando que as condições previstas devem ter por objectivo impedir que as conferências apliquem restrições de concorrência não indispensáveis para atingir os objectivos que justificam a concessão da isenção; que, para tal, as conferências não devem, numa mesma linha, discriminar os preços e condições de transporte, tendo em consideração apenas o país de origem ou de destino dos produtos transportados, provocando assim no seio da Comunidade desvios de tráfego prejudiciais a certos portos, carregadores, transportadores ou auxiliares de transporte; que convém igualmente admitir convénios de fidelidade apenas segundo modalidades que não restrinjam unilateralmente a liberdade dos utilizadores e, portanto, a concorrência no sector dos transportes, sem prejuízo do direito de a conferência sancionar os que infrinjam a obrigação de fidelidade que é a contrapartida de estornos, fretes reduzidos ou comissões concedidos pela conferência; que os utilizadores devem poder determinar livremente a que empresas recorrem para transportes terrestres ou serviços de cais não cobertos pelo frete ou pelas taxas acordados com o armador;
Considerando que é necessário dotar a isenção de certos encargos que, a este respeito, os utilizadores devem poder, em qualquer momento, conhecer os preços e condições de transportes praticados pelos membros da conferência, ficando assente que, em matéria de transportes terrestres organizados pelos transportadores marítimos, os mesmos continuam sujeitos ao Regulamento (CEE) n° 1017/68; que é necessário prever a comunicação imediata à Comissão das sentenças arbitrais e recomendações de conciliadores aceites pelas partes, de forma a permitir-lhe verificar que as mesmas não exoneram as conferências de condições previstas pelo referido regulamento e não transgridem assim as disposições dos artigos 85°. e 86°.;
Considerando que as consultas entre os utilizadores ou respectivas associações e as conferências são de forma de assegurar um funcionamento dos serviços de transporte marítimo mais eficaz e tendo melhor em conta as necessidades dos utilizadores; que, por consequência, convém isentar certos acordos que possam resultar de tais consultas;
Considerando que uma isenção só tem efeito se estiverem reunidas as condições referidas no n° 3 do artigo 85°.; que a Comissão deve portanto ter a faculdade de tomar as medidas adequadas no caso de um acordo ou associação com isenção revelar, devido a circunstâncias especiais, certos efeitos incompatíveis com o n° 3 do artigo 85°.; que, devido ao papel especial desempenhado pelas conferências marítimas no sector dos serviços regulares de transportes marítimos, as reacções da Comissão devem ser progressivas e proporcionadas; que, portanto, a Comissão deve ter a possibilidade de emitir primeiramente recomendações e tomar em seguida decisões;
Considerando que a nulidade de pleno direito decretada pelo n° 2 do artigo 85°. para os acordos ou decisões que, devido a características discriminatórias ou outras, não beneficiem de
uma isenção ao abrigo do n° 3 do artigo 85°., se aplica unicamente aos elementos do acordo abrangidos pela proibição do n° 1 do artigo 85°. e se aplica ao acordo no seu conjunto apenas quando tais elementos não são separáveis do conjunto do acordo; que compete por isso à Comissão, caso constate uma infracção à isenção por categoria, precisar quais os elementos do acordo abrangidos pela proibição, e consequentemente nulos de pleno direito, ou indicar os motivos pelos quais esses elementos não são separáveis do resto do acordo, motivos esses que tornam o acordo nulo no seu conjunto;
Considerando que, devido às características do transporte marítimo internacional, é necessário ter em conta que a aplicação do presente regulamento a certos acordos ou práticas pode originar conflitos com as legislações e regulamentações de certos países terceiros e ter consequências lesivas de interesses comerciais e marítimos importantes da Comunidade; que, a Comissão, com autorização do Conselho, deve manter consultas e, se necessário, negociações com esses países, prosseguindo a política de transporte marítimo da Comunidade;
Considerando que o presente regulamento deve prever os procedimentos, os poderes de decisão e as sanções necessárias para assegurar o respeito das proibições previstas no n° 1 do artigo 85g. e no artigo 86g., bem como das condições de aplicação do n° 3 do artigo 85g.;
Considerando que é necessário a este respeito ter em conta
as disposições de procedimento do Regulamento (CEE)
n° 1017/68 em vigor para os transportes terrestres, que tiverem em consideração certas características próprias das actividades de transporte no seu conjunto;
Considerando, em especial, que, dados os aspectos especiais dos transportes marítimos, cabe em primeiro lugar às empresas assegurar que os seus acordos, decisões ou práticas concertadas são conformes às regras de concorrência e que não é portanto necessário impor-lhes a obrigação de os notificar à Comissão;
Considerando, no entanto, que as empresas podem, em certos casos, desejar assegurar junto da Comissão a conformidade destes acordos, decisões ou práticas concertadas com as disposições em vigor; que, para tal, é necessário prever um procedimento simplificado,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
SECÇÃO I
Artigo 1g.
Âmbito do campo de aplicação do regulamento
1. O presente regulamento determina as regras de aplicação aos transportes marítimos dos artigos 85g. e 86g. do Tratado.
2. O presente regulamento visa apenas os transportes marítimos internacionais com partida ou destino de um ou vários portos da Comunidade, à excepção dos serviços de tramp.
3. Para efeitos do presente regulamento, entende-se por:
a) «Serviços de tramp», o transporte de mercadorias a granel ou de mercadorias a granel embaladas (break-bulk) num navio fretado total ou parcialmente por um ou mais carregadores, com base num afretamento por viagem ou por tempo determinado ou por qualquer outra forma de contrato para serviços não regulares ou não anunciados se as tarifas de frete foram livremente negociadas caso a caso, de acordo com as condições da oferta e da procura;
b) «Conferência marítima ou conferência», um grupo de, pelo menos, dois transportadores-exploradores de navios que assegure serviços internacionais regulares para o transporte de mercadorias numa linha ou linhas particulares dentro de determinados limites geográficos e que tenha celebrado um acordo ou convénio, seja de que natureza for, no âmbito do qual esses transportadores operem aplicando fretes uniformes ou comuns e quaisquer outras condições de transportes concertadas para o fornecimento de serviços regulares;
c) «Utilizador», qualquer empresa (por exemplo, carregadores, destinatários, transitários, etc.) desde que tenha celebrado ou manifeste a intenção de celebrar um acordo com uma conferência ou uma companhia marítima com vista ao transporte de mercadorias, ou qualquer associação de carregadores.
Artigo 2g.
Acordos técnicos
1. A proibição imposta pelo n° 1 do artigo 85g. do Tratado não se aplica aos acordos, decisões e práticas concertadas que apenas tenham por objectivo e efeito aperfeiçoamentos técnicos ou uma cooperação técnica através:
a)
Do estabelecimento ou aplicação uniforme de normas ou tipos para os navios e outros meios de transporte, o material, o aprovisionamento e as instalações fixas;
b)
Do intercâmbio ou da utilização comum para exploração de transportes, de navios, de espaço nos navios ou de slots e outros meios de transporte, de pessoal, de material ou de instalações fixas;
c)
Da organização e execução de transportes marítimos sucessivos ou complementares, tais como a fixação ou a aplicação de preços e condições globais para estes transportes;
d)
Da coordenação dos horários de transporte em itinerários sucessivos;
e)
Do agrupamento de envios isolados;
f)
Do estabelecimento ou da aplicação de regras uniformes relativas à estrutura e às condições de aplicação das tarifas de transporte.
2. A Comissão, se necessário, apresentará propostas ao Conselho no sentido de alterar a lista do n° 1.
Artigo 3g.
Isenção dos acordos entre transportadores relativos à exploração de serviços regulares de transportes marítimos
Ficam isentos da proibição imposta pelo n° 1 do artigo 85g. do Tratado, na condição prevista no artigo 4g. do presente regulamento, os acordos, decisões e práticas concertadas de todos ou parte dos membros de uma ou mais conferências marítimas que tenham por objectivo a fixação de preços e de condições de transporte e, conforme os casos, um ou mais dos objectivos seguintes:
a) Coordenação dos horários dos navios ou das suas datas de viagem ou de escala;
b) Determinação da frequência das viagens ou escalas;
c) Coordenação ou repartição das viagens ou escalas entre membros da conferência;
d) Regulação da capacidade de transporte oferecida por cada um dos membros;
e) Repartição entre estes membros da tonelagem transportade ou da receita.
Artigo 4g.
Condição a que está sujeita a isenção
O benefício da isenção prevista nos artigos 3g. e 6g. está sujeito à condição de o acordo, decisão ou prática concertada não poderem, no interior do mercado comum, prejudicar certos portos, utilizadores ou transportadores, devido à aplicação, para o transporte de mercadorias idênticas, na zona abrangida pelo acordo, decisão ou prática concertada, tabelas e condições diferentes conforme o país de origem ou de destino ou conforme o porto de carga ou descarga, a menos que estas tabelas ou condições possam ser economicamente justificadas.
Será nulo qualquer acordo ou decisão ou, se a mesma for separável, qualquer parte de um tal acordo ou decisão não conforme com o parágrafo anterior, por força do n° 2 do artigo 85g. do Tratado.
Artigo 5g.
Obrigações a que está sujeita a isenção
A isenção prevista no artigo 3g. está sujeita às seguintes obrigações:
1.
Consultas
Devem realizar-se consultas no sentido de encontrar soluções para questões de princípio gerais que possam surgir entre os utilizadores, por um lado, e as conferências, por outro, em relação aos fretes, às condições e à qualidade dos serviços regulares de transporte marítimo.
Essas consultas realizam-se sempre que sejam pedidas por qualquer das partes acima referidas.
2.
Acordos de fidelidade
As companhias marítimas membros de uma conferência têm o direito de celebrar com os utilizadores e de aplicar acordos de fidelidade, cujo tipo e conteúdo são adoptados por meio de consultas entre a conferência e as organizações de utilizadores. Esses acordos devem incluir garantias que estipulem explicitamente os direitos dos utilizadores e os dos membros da conferência. São fundados no sistema de contrato ou em qualquer outro sistema igualmente lícito.
Os acordos de fidelidade devem respeitar as seguintes condições:
a)
Cada conferência deve oferecer aos utilizadores um sistema de reembolso imediato ou uma opção entre esse sistema e um sistema de reembolso diferido:
- no caso de um sistema de reembolso imediato, cada parte deve poder pôr fim ao acordo de fidelidade em qualquer altura, sem penalidade e mediante um pré-aviso não superior a seis meses; este prazo é encurtado para três meses se a tarifa da conferência for objecto de litígio,
- no caso de um sistema de reembolso diferido, o período de fidelidade sobre o qual é calculado o reembolso e o período subsequente de fidelidade exigida antes do pagamento deste reembolso não podem exceder cada um um período de seis meses; este período é encurtado para três meses se a tarifa da conferência for objecto de litígio;
b)
A conferência, após consulta aos utilizadores interessados, deve elaborar:
ii)
a lista das cargas e das partes de carga com os utilizadores e expressamente excluídos do campo de aplicação do acordo fidelidade; podem ser oferecidos 100 % de acordos de fidelidade, mas não unilateralmente impostos;
ii)
uma lista dos casos que libertam os utilizadores das suas obrigações de fidelidade. Entre estes, devem nomeadamente figurar:
- os casos em que os envios sejam expedidos com partida ou com destino a um porto na zona abrangida pela conferência, mas cujo serviço não é publicado e em que pode ser justificado um pedido de derrogação, e
- os casos em que o prazo de espera num porto exceda um período que deve ser definido por porto e por produto ou categoria de produtos após consulta dos utilizadores directamente interessados no bom serviço do porto.
N° entanto, a conferência deve ser informada antecipadamente pelo utilizador, num prazo determinado, da sua intenção de expedir o envio com partida de um porto não publicado pela conferência ou de utilizar um navio extra-conferência com partida de um porto servido pela conferência, e puder verificar, pelo quadro publicado de partidas, que será excedido o prazo máximo de espera.
3.
Serviços não abrangidos pelo frete
Para os transportes terrestres e os serviços de cais não abrangidos pelo frete ou pelas taxas sobre cujo pagamento o campanhia marítima e o utilizador chegaram a acordo, os utilizadores terão a possibilidade de se dirigir às empresas que escolherem.
4.
Publicação das tabelas
As tabelas, condições conexas, regulamentos e quaisquer modificações a eles relativas serão, a seu pedido, postos à disposição dos utilizadores a um preço razoável ou podem ser consultadas nos escritórios das companhias marítimas e seus agentes. Devem referir todas as condições relativas à carga e à descarga, descrever pormenorizadamente os serviços cobertos pelo frete ao pro rata da parte marítima da parte terrestre do transporte e os serviços cobertos por qualquer outra taxa cobrada pela companhia marítima, bem como os usos na matéria.
5.
Notificação à Comissão das sentenças arbitrais e recomendações
As sentenças arbitrais e as recomendações de conciliadores aceites pelas partes, que regulam os litígios relativos às práticas das conferências referidas no artigo 4°. e nos n°s 2 e 3, devem ser notificadas sem demora à Comissão.
Artigo 6°.
Isenção dos acordos entre utilizadores e conferências sobre a utilização de serviços regulares de transporte marítimo
Ficam isentos da proibição imposta pelo n° 1 do artigo 85°. do Tratado os acordos, decisões e práticas concertadas entre os utilizadores, por um lado, e as conferências, por outro, bem como os acordos entre utilizadores eventualmente necessários para esse fim, sobre preços, condições e qualidades dos serviços de linha, desde que previstos nos pontos 1 e 2 do artigo 5°.
Artigo 7°.
Controlo dos acordos isentos
1.
Não cumprimento de uma obrigação
Quando os interessados não cumpram uma obrigação e que, nos termos do artigo 5°., está sujeita a isenção
prevista no artigo 3°., a Comissão põe termo a estas infracções e pode, para o efeito, nas condições previstas na Secção II:
- dirigir recomendações aos interessados,
- em caso de não observação destas recomendações pelos interessados e em função da gravidade da infracção em causa, adoptar uma decisão que os proibe, ou pelo contrário os obriga, a cumprir certos actos ou, retirando-lhes o benefício da isenção por categoria, lhes concede uma isenção individual de acordo com o n° 4 do artigo 11°., ou ainda lhes retira o benefício da isenção por categoria.
2.
Efeitos incompatíveis com o n° 3 do artigo 85°.
a)
Quando, devido às circunstâncias especiais adiante descritas os acordos, decisões e práticas concertadas beneficiam da isenção prevista nos artigos 3°. e 6°., mas têm efeitos incompatíveis com as condições previstas no n° 3 do artigo 85°. do Tratado, a Comissão, por queixa ou automaticamente, toma, nas condições previstas na Secção II, as medidas referidas na alínea c). A severidade dessas medidas deve ser proporcional à gravidade da situação;
b)
As circunstâncias especiais resultam, nomeadamente, de:
IIi)
qualquer acto de uma conferência ou qualquer alteração das condições de mercado num determinado tráfego que provoque a ausência ou eliminação de uma concorrência efectiva ou potencial tais como práticas restritivas que impedem o tráfego à concorrência, ou
iii)
qualquer acto de uma conferência susceptível de obstar ao progresso técnico ou económico ou à participação dos utilizadores no benefício que dele resulta;
iii)
qualquer acto de um país terceiro que:
- impeça o funcionamento das companhias extra conferência (outsiders) num determinado tráfego,
- imponha aos membros da conferência tarifas abusivas,
ou
- imponha outras modalidades que obstem ao progresso técnico ou económico (repartição da carga transportada, restrições quanto aos tipos de navios);
c)
iii)
Se a concorrência efectiva ou potencial não existir ou correr o risco de ser eliminada devido a um acto de um país terceiro, a Comissão, para resolver o problema, efectuará, com as autoridades competentes do país terceiro em causa, eventuais consultas seguidas de negociações ao abrigo de directivas dadas pelo Conselho.
Se circunstâncias especiais provocarem a ausência ou eliminação de uma concorrência efectiva ou potencial contrariamente às disposições do n° 3, alínea b), do artigo 85°. do Tratado, a Comissão retirará o benefício da isenção de grupo. Ao mesmo tempo, pode decidir das condições e encargos suplementares em que uma isenção individual poderia ser concedida ao acordo referido no sentido de, entre outros, obter o acesso ao mercado para companhias não membros da conferência;
iii)
Se as circunstâncias especiais referidas na alínea b) tiverem efeitos diferentes dos referidos em (i), a Comissão tomará uma ou várias das medidas descritas no n° 1.
Artigo 8°.
Efeitos incompatíveis com o artigo 86°. do Tratado
1. É proibida a exploração abusiva de uma posição dominante, na acepção do artigo 86°. do Tratado, não sendo necessário para o efeito qualquer decisão prévia.
2. Quando a Comissão verificar, oficiosamente ou a pedido de um Estado-membro ou de uma pessoa singular ou colectiva que alegue um interesse legítimo, que, num caso específico, o comportamento das conferêncais que beneficiam da isenção prevista no artigo 3°. produz, no entanto, efeitos incompatíveis com o artigo 86°. do Tratado, a Comissão pode retirar o benefício da isenção de grupo e tomar, em aplicação do artigo 10°., todas as medidas adequadas para fazer cessar a infracção ao artigo 86°. do Tratado.
3. Antes de tomar uma decisão nos termos do n° 2, a Comissão pode dirigir à conferência em causa recomendações com vista a fazer cessar a infracção.
Artigo 9°.
Conflitos de direito internacional
1. Se a aplicação do presente regulamento a certos acordos ou práticas restritivas for de natureza a entrar em conflito com disposições legislativas, regulamentares ou administrativas de certos países terceiros, comprometendo por isso mesmo importantes interesses comerciais e marítimos da Comunidade, a Comissão procederá a consultas, logo que possível, com as autoridades competentes dos países terceiros interessados, no sentido de conciliar, na medida do possível, os interesses acima mencionados com o respeito do direito comunitário. A Comissão informa o Comité Consultivo referido no artigo 15°. do resultado dessas consultas.
2. Se for necessário negociar acordos com países terceiros, a Comissão apresenta recomendações ao Conselho, que a autoriza a iniciar as necessárias negociações.
Estas negociações são conduzidas pela Comissão em colaboração com o Comité Consultivo referido no artigo 15°. e no âmbito das directivas que o Conselho lhe possa fornecer.
3. Ao exercer os poderes que lhe são conferidos pelo presente artigo, o Conselho delibera nos termos do processo de tomada de decisão definido no n° 2 do artigo 84°. do Tratado.
SECÇÃO II
REGRAS DE PROCESSO
Artigo 10°.
Processos por queixa ou oficiosos
A Comissão inicia processos com vista a pôr termo a uma infracção às disposições do n° 1 do artigo 85°. e do artigo 86°. do Tratado, bem como processos com vista à aplicação do artigo 7°. do presente regulamento, com base numa queixa ou oficiosamente.
Podem apresentar queixa:
a) Os Estados-membros;
b) As pessoas singulares ou colectivas que aleguem um interesse legítimo.
Artigo 11°.
Resultado dos processos por queixa ou oficiosos
1. Se a Comissão verificar uma infracção ao n° 1 do artigo 85°. ou ao artigo 86°. do Tratado, obriga, através de decisão, as empresas e associações de empresas interessadas a pôr termo à infracção verificada.
Sem prejuízo das demais disposições do presente regulamento, a Comissão, antes de tomar a decisão referida no parágrafo anterior, pode dirigir às empresas e associações de empresas interessadas recomendações no sentido de fazer cessar a infracção.
2. O n° 1 é igualmente de aplicação no caso previsto no artigo 7°. do presente regulamento.
3. Se a Comissão chegar à conclusão, em função de elementos de que dispõe, de que não é necessário intervir em relação a um acordo, decisão ou prática nos termos do n° 1 do artigo 85°. ou do artigo 86°. do Tratado ou do artigo 7°. do presente regulamento, tomará uma decisão rejeitando a queixa como não fundada, se o processo tiver sido desencadeado com base numa queixa.
4. Se a Comissão chegar à conclusão, no termo de um processo iniciado com base numa queixa ou oficiosamente,
de que um acordo, decisão ou uma prática concertada preenche as condições dos n°s 1 e 3 do artigo 85°., toma uma decisão de aplicação do n° 3 do artigo 85°. A decisão indica a data a partir da qual produz efeitos. Essa data pode ser anterior à data da decisão.
Artigo 12°.
Aplicação do n° 3 do artigo 85°. processo de oposição
1. As empresas e associações de empresas que desejem usufruir das disposições do n° 3 do artigo 85°. do Tratado em benefício de acordos, decisões e práticas concertadas referidas no n° 1 do artigo 85°. em que participam, dirigem um pedido à Comissão.
2. Se considerar o pedido aceitável, a partir do momento em que esteja na posse de todos os elementos do dossier e sob reserva de não ter sido iniciado qualquer processo contra o acordo, decisão ou prática concertada em aplicação do artigo 10°. a Commissão publica o mais brevemente possível, no Jornal Oficial das Comunidades Europeias, o conteúdo essencial do pedido, convidando todos os terceiros interessados e os Estados-membros a comunicarem as suas observações à Comissão, no prazo de trinta dias. A publicação deve ter em conta o interesse legítimo das empresas em não divulgar os seus segredos comerciais.
3. Se a Comissão não comunicar às empresas que lhe dirigiram o pedido, num prazo de noventa dias a contar do dia da publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias, que existem sérias dúvidas quanto a aplicabilidade do n° 3 do artigo 85°., o acordo, decisão ou prática concertada, tais como descritos no pedido, são considerados isentos da proibição para o período anterior e durante seis anos no máximo, a contar do dia da publicação do pedido no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
Se a Comissão verificar, após o termo do prazo de noventa dias mas antes do termo do prazo de seis anos, que não estão reunidas as condições de aplicação do n° 3 do artigo 85°., toma uma decisão declarando aplicável a proibição prevista no n° 1 do artigo 85°. Essa decisão pode ser retroactiva se os interessados tiverem dado indicações inexactas ou se abusaram da isenção do disposto no n° 1 do artigo 85°.
4. A Comissão pode enviar às empresas que apresentaram o pedido a comunicação prevista no primeiro parágrafo do n° 3 e deve fazê-lo se um Estado-membro o pedir num prazo de quarenta e cinco dias a contar da transmissão do pedido das empresas a esse Estado-membro, nos termos do n° 2 do artigo 15°. O pedido do Estado-membro deve ser justificado por considerações fundamentadas nas regras de concorrência do Tratado.
Se verificar que estão preenchidas as condições dos n°s 1 e
3 do artigo 85°., a Comissão toma uma decisão de aplicação
do n° 3 do artigo 85°. A decisão indica a data a partir da
qual produz efeitos. Essa data pode ser anterior a data do pedido.
Artigo 13°.
Prazo de validade e revogação das decisões de aplicação do n° 3 do artigo 85°.
1. A decisão de aplicação do n° 3 do artigo 85°. tomada de acordo com as disposições do n° 4 do artigo 11°. ou do segundo parágrafo do n° 4 do artigo 12°., deve indicar a que período se aplica; regra geral, esse período não deve ser inferior a seis anos. A decisão pode ser sujeita a condições e encargos.
2. A decisão pode ser renovada se se mantiverem as condições de aplicação do n° 3 do artigo 85°.
3. A Comissão pode revogar ou alterar a sua decisão ou proibir determinados actos aos interessados:
a) Se a situação de facto se modificar em relação a um elemento essencial da decisão;
b) Se os interessados não respeitarem um encargo a que a decisão foi sujeita;
c) Se a decisão assentar em indicações inexactas ou tiver sido obtida de forma fraudulenta, ou
d) Se os interessados abusarem da isenção do disposto no
n° 1 do artigo 85°. concedida pela decisão.
Nos casos referidos em b), c) ou d), a decisão pode ser revogada com efeitos retroactivos.
Artigo 14°.
Competências
Sob reserva do controlo da decisão pelo Tribunal de Justiça, a Comissão tem competência exclusiva:
- para impôr obrigações em aplicação do artigo 7°.,
- para tomar uma decisão em aplicação do n° 3 do artigo 85°.
As autoridades dos Estados-membros são competentes para decidirem se estão preenchidas as condições do n° 1 do artigo 85°. ou do artigo 86°. enquanto a Comissão não tiver iniciado qualquer procedimento com vista à elaboração de uma decisão sobre o assunto em causa ou não tiver enviado a comunicação prevista no n° 3, primeiro parágrafo, do artigo 12°.
Artigo 15°.
Colaboração com as autoridades dos Estados-membros
1. A Comissão levanta os processos previstos no presente regulamento em estreita e constante colaboração com as
autoridades competentes dos Estados-membros habilitadas a formular quaisquer observações sobre tais processos.
2. A Comissão transmite sem demora às autoridades competentes dos Estados-membros uma cópia das queixas e dos pedidos, bem como das peças mais importantes que lhe forem enviados ou que forem por ela enviados no âmbito desses processos.
3. É consultado um Comité Consultivo em matéria de acordos e de posições dominantes no domínio dos transportes marítimos antes de ser tomada qualquer decisão resultante de um processo referido no artigo 10°., bem como antes de qualquer decisão aplicada por força do n° 3, segundo parágrafo e do n° 4, segundo parágrafo, do artigo 12°. O Comité Consultivo é igualmente consultado antes da adopção das disposições de aplicação previstas no artigo 26°.
4. O Comité Consultivo é composto por funcionários competentes no domínio dos transportes marítimos e em matéria de acordos e posições dominantes. Cada Estado-
-membro designa dois funcionários que o representam e que podem, em caso de impedimento, ser substituídos por um outro funcionário.
5. A consulta realiza-se durante uma reunião a convite da Comissão e nunca antes de catorze dias após o envio da convocatória. A esta são anexos uma exposição do assunto com indicação dos documentos mais importantes e um ante-projecto de decisão para cada caso a examinar.
6. O Comité Consultivo pode emitir um parecer mesmo que alguns dos membros estejam ausentes e não estejam representados. O resultado da consulta é objecto de um relatório escrito, que é anexo ao projecto de decisão. Esse relatório não é tornado público.
Artigo 16°.
Pedido de informações
1. N° cumprimento das tarefas que lhe são conferidas pelo presente regulamento, a Comissão pode recolher todas as informações necessárias junto dos governos e das autoridades competentes dos Estados-membros, bem como das empresas e associações de empresas.
2. Quando a Comissão dirigir um pedido de informações a uma empresa ou associação de empresas, envia simultaneamente uma cópia desse pedido à autoridade competente do Estado-membro no território do qual se encontra a sede da empresa ou da associação de empresas.
3. N° seu pedido, a Comissão indica as bases jurídicas e o objectivo do mesmo, bem como as sanções previstas no n° 1, alínea b), do artigo 19°., no caso de ser fornecida uma informação inexacta.
4. Os proprietários das empresas ou os seus representantes e, no caso de pessoas colectivas, de sociedades ou de
associações sem personalidade jurídica, as pessoas encarregadas de as representar segundo a lei ou os estatutos são obrigados a fornecer as informações pedidas.
5. Se uma empresa ou associação de empresas não fornecer as informações pedidas no prazo estipulado pela Comissão ou as fornecer de forma incompleta, a Comissão exige-a através de decisão. Essa decisão indica explicitamente as informações pedidas, fixa um prazo adequado no qual as informações devem ser fornecidas e indica as sanções previstas no n° 1, alínea b) do artigo 19°. e no n° 1, alínea c), do artigo 20°., bem como a possibilidade de recurso da decisão para o Tribunal de Justiça.
6. A Comissão envia simultaneamente uma cópia da sua decisão à autoridade competente do Estado-membro em cujo território se encontra a sede da empresa ou da associação de empresas.
Artigo 17°.
Verificações por parte das autoridades
dos Estados-membros
1. A pedido da Comissão, as autoridades competentes dos Estados-membros procedem às verificações que a Comissão julgar indicadas ao abrigo do n° 1 do artigo 18°. ou ordenadas através da decisão tomada em aplicação do n° 3 do artigo 18°. Os agentes das autoridades competentes dos Estados-membros encarregados de proceder às verificações exercem os seus poderes mediante apresentação de um mandato escrito, emitido pela autoridade competente do Estado-membro em cujo território deve ser efectuada a verificação. Esse mandato indica o objecto e a finalidade da verificação.
2. Os agentes da Comissão podem, a seu pedido ou a pedido da autoridade competente do Estado-membro em cujo território deve ser efectuada a verificação, prestar assistência aos agentes dessa autoridade no cumprimento das suas tarefas.
Artigo 18°.
Poderes da Comissão em matéria de verificação
1. N° cumprimento das tarefas que lhe são confiadas pelo presente regulamento, a Comissão pode proceder a todas as verificações necessárias junto das empresas e associações de empresas.
Para o efeito, os agentes mandatados pela Comissão são investidos dos seguintes poderes:
a) Controlar os livros e outros documentos profissionais;
b) Fazer cópias ou extractos dos livros e documentos profissionais;
c) Pedir in loco explicações orais;
d) Aceder a todos os locais, terrenos e meios de transporte das empresas.
2. Os agentes mandatados pela Comissão para essas verificações exercem os seus poderes mediante a apresentação de um mandato escrito que indica o objecto e a finalidade da verificação, bem como a sanção prevista no n° 1, alínea c), do artigo 19°., no caso de os livros ou outros documentos profissionais exigidos serem apresentados de forma incompleta. A Comissão avisa em tempo útil, antes da verificação, a autoridade competente do Estado-membro em cujo território a verificação deve ser efectuada, da missão da verificação e da identidade dos agentes mandatados.
3. As empresas e associações de empresas são obrigadas a sujeitar-se às verificações que a Comissão ordenar através de decisão. A decisão indica o objecto e a finalidade da verificação, fixa a data do seu início e indica as sanções previstas no n° 1, alínea c), do artigo 19°. e no n° 1, alínea d), do artigo 20°., bem como a possibilidade de recurso da decisão para o Tribunal de Justiça.
4. A Comissão toma as decisões referidas no n° 3 após ter ouvido a autoridade competente do Estado-membro em cujo território a verificação deve ser efectuada.
5. Os agentes da autoridade competente do Estado-membro em cujo território deve ser efectuada a verificação podem, a pedido dessa autoridade ou da Comissão, prestar assistência aos agentes da Comissão no cumprimento das suas tarefas.
6. Se uma empresa se opuser a uma verificação ordenada ao abrigo do presente artigo, o Estado-membro interessado presta aos agentes mandatados pela Comissão a assistência necessária para lhes permitir executar a sua missão de verificação. Para tal fim, os Estados-membros, após consulta da Comissão, tomam as medidas necessárias antes de 1 de Janeiro de 1989.
Artigo 19°.
Multas
1. A Comissão pode, através de decisão, aplicar às empresas e associações de empresas multas num montante de cem a cinco mil ECUs se, deliberadamente ou por negligência:
a) Derem indicações inexactas ou viciadas na comunicação feita de acordo com o n° 5 do artigo 5°. ou no pedido apresentado em aplicação do artigo 12°.;
b) Fornecerem uma informação inexacta em resposta a um pedido feito em aplicação do n° 5 do artigo 16°. ou não fornecerem informações no prazo fixado numa decisão tomada ao abrigo do n° 5 do artigo 16°.;
c) Apresentarem de forma incompleta, na altura das verificações efectuadas ao abrigo do artigo 17°. ou do artigo 18°., os livros ou outros documentos profissionais requeridos ou não se sujeitarem às verificações ordenadas através de decisão tomada em aplicação do n° 3 do artigo 18°.
2. A Comissão pode, através de decisão, aplicar às empresas e associações de empresas multas que podem variar entre mil unidades de conta, no mínimo, e um milhão de ECUs no máximo, podendo este último montante ser elevado a 10 % do volume de negócios realizado durante o exercício social precedente por cada uma das empresas que participaram na infracção se, deliberadamente ou por negligência:
a) Cometerem uma infracção ao disposto no n° 1 do artigo 85°. ou do artigo 86°. do Tratado ou não derem seguimento a uma obrigação imposta em aplicação do artigo 7°. do presente regulamento;
b) Não obedecerem a um encargo imposto por força do artigo 5°. ou do n° 1 do artigo 13°.
Para determinar o montante da multa, é necessário tomar em consideração, além da gravidade da infracção, a duração da mesma.
3. São aplicáveis as disposições dos n°s 3 e 4 do artigo 15°.
4. As decisões tomadas ao abrigo dos n°s 1 e 2 não tem carácter penal.
5. As multas previstas no n° 2, alínea a), não podem ser aplicadas por actuações posteriores à notificação à Comissão e anteriores à decisão pela qual ela concede ou recusa a aplicação do n° 3 do artigo 85°. do Tratado, desde que se mantenham nos limites da actividade descrita na notificação.
N° entanto, esta disposição não é aplicável a partir do momento em que a Comissão participe às empresas interessadas que, após exame provisório, considera estarem preenchidas as condições de aplicação do n° 1 do artigo 85°. do Tratado e que não se justifica uma aplicação do n° 3 do artigo 85°.
Artigo 20°.
Adstrições
1. A Comissão pode, através de decisão, aplicar adstrições às empresas e associações de empresas, à razão de cinquenta a mil ECUs por dia de atraso, a contar da data fixada na decisão, para as obrigar:
a) A pôr termo a uma infracção às disposições do n° 1 do artigo 85°. ou do artigo 86°. do Tratado cuja cessação ela tenha ordenado ao abrigo do artigo 11°., ou a cumprir uma obrigação imposta por força do artigo 7°.;
b) A pôr termo a qualquer acção proibida por força do n° 3 do artigo 13°.;
c) A fornecer de maneira completa e exacta uma informação pedida através de decisão tomada em aplicação do
n° 5 do artigo 16°.;
d) A sujeitar-se a uma verificação ordenada através de decisão tomada em aplicação do n° 3 do artigo 18°.
2. Quando as empresas ou associações de empresas tiverem cumprido a obrigação para cuja execução a adstrição
tinha sido aplicada, a Comissão pode fixar o montante definitivo da mesma num montante inferior ao que resultaria da decisão inicial.
3. E aplicável o disposto nos n°s 3 e 4 do artigo 15°.
Artigo 21°.
Controlo por parte do Tribunal de Justiça
O Tribunal de Justiça delibera com competência de plena jurisdição nos termos do artigo 172°. do Tratado sobre os recursos intentados contra as decisões pelas quais a Comissão fixa uma multa ou uma adstrição; o Tribunal de Justiça pode suprimir, reduzir ou aumentar a multa ou a adstrição aplicada.
Artigo 22°.
Unidade de conta
Para aplicação dos artigos 19°. a 21°., o ECUs é o que se aplica no estabelecimento do orçamento da Comunidade ao abrigo os artigos 207°. e 209°. do Tratado.
Artigo 23°.
Audição dos interessados e de terceiros
1. Antes de tomar as decisões previstas no artigo 11°., no segundo parágrafo do n° 3 e no n° 4 do artigo 12°., no n° 3 do artigo 13°. e nos artigos 19°. a 20°., a Comissão dá às empresas e associações de empresas interessadas a oportunidade de dar a conhecer o seu ponto de vista sobre as acusações da Comissão.
2. Na medida em que a Comissão ou as autoridades competentes dos Estados-membros o considerem necessário, podem também ouvir outras pessoas singulares ou colectivas. Se pessoas singulares ou colectivas que justifiquem um interesse suficiente pedirem para ser ouvidas, esse pedido deve ser satisfeito.
3. Quando a Comissão se propuser tomar uma decisão de aplicação do n° 3 do artigo 85°. do Tratado, publica o essencial do conteúdo do acordo da decisão ou da prática em causa, convidando todos os terceiros interessados a apresentar-lhe as suas observações no prazo que fixar e que não pode ser inferior a um mês. A publicação deve ter em conta o interesse legítimo das empresas em que os seus segredos comerciais não sejam divulgados.
Artigo 24°.
Segredo profissional
1. As informações recolhidas em aplicação dos artigos 17°. e 18°. apenas podem ser utilizadas para o fim para que foram pedidas.
2. Sem prejuízo das disposições dos artigos 23°. e 25°., a Comissão e as autoridades competentes dos Estados-membros, bem como os seus funcionários e outros agentes, são obrigados a não divulgar as informações que recolheram em aplicação do presente regulamento e que pela sua natureza estão abrangidas pelo segredo profissional.
3. As disposições dos n°s 1 e 2 não se opõem à publicação de informações gerais ou de estudos que não comportem indicações individuais sobre as empresas ou associações de empresas.
Artigo 25°.
Publicação das decisões
1. A Comissão publica as decisões que tomar em aplicação do artigo 11°., do n° 3, segundo parágrafo, e do n° 4 do artigo 12°. e do n° 3 do artigo 13°.
2. A publicação refere as partes interessadas e o essencial da decisão; deve ter em conta o interesse legítimo das empresas em que os seus segredos comerciais não sejam divulgados.
Artigo 26°.
Disposições de aplicação
A Comissão fica autorizada a adoptar as disposições de aplicação relativas à extensão das obrigações de comunicação previstas no n° 5 do artigo 5°., à forma, teor e modalidades de queixa referidas no artigo 10°., aos pedidos referidos no artigo 12°., bem como às obrigações previstas nos n°s 1 e 2 do artigo 23°.
Artigo 27°.
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor em 1 de Julho de 1987.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros.
Feito em Bruxelas, em 22 de Dezembro de 1986.