ДИРЕКТИВА 2008/7/ЕО НА СЪВЕТА
от 12 февруари 2008 година
относно косвените данъци върху набирането на капитал
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 93 и 94 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
като има предвид, че:
(1)
Директива 69/335/ЕИО на Съвета от 17 юли 1969 г. относно косвените данъци върху набирането на капитал (3) неколкократно е претърпяла съществени изменения (4). Тъй като предстои директивата да бъде изменена допълнително, тя следва да се преработи за постигане на по-голяма яснота.
(2)
Косвените данъци върху набирането на капитал, а именно данъкът върху вноските в капитала (данъкът, който се начислява върху вноските в капитала на дружества и компании), гербовият налог върху ценните книжа и данъкът върху операциите по преструктуриране, независимо дали тези операции са свързани с увеличаване на капитала, пораждат дискриминация, двойно данъчно облагане и несъответствия, които са в противоречие със свободното движение на капитали. Същото важи и за другите косвени данъци, които имат характеристики, идентични с тези на данъка върху вноските в капитала и гербовия налог върху ценните книжа.
(3)
Следователно е в интерес на вътрешния пазар да бъде хармонизирано законодателството в областта на косвените данъци върху набирането на капитал и да бъдат премахнати, доколкото е възможно, факторите, които могат да нарушат условията на конкуренцията или да възпрепятстват свободното движение на капитали.
(4)
Данъкът върху вноските в капитала има неблагоприятни икономически последици върху прегрупирането и развитието на предприятията. Тези последици са особено вредни в настоящата икономическа ситуация, която налага преди всичко да се отдаде приоритет на стимулирането на инвестициите.
(5)
Най-доброто решение за постигането на тези цели би било премахването на данъка върху вноските в капитала.
(6)
Незабавното прилагане на подобна мярка обаче би предизвикало загуби на приходи, неприемливи за държавите-членки, които понастоящем налагат данък върху вноските в капитала. Ето защо тези държави-членки следва да имат възможност да продължат облагането на съответните транзакции с данък върху вноските в капитала, при положение че в рамките на една държава-членка се прилага единна данъчна ставка. Веднъж щом държава-членка реши да не облага всички или част от транзакциите с данък върху вноските в капитала съгласно настоящата директива, не следва да е възможно тя да въведе отново този данък.
(7)
Присъщо на концепцията за вътрешния пазар е данъкът върху набирането на капитала в рамките на вътрешния пазар от дружество или компания да не бъде налаган повече от един път. В този смисъл ако държава-членка, получила правото да налага данък върху вноските в капитала, не облага с него всички или част от транзакциите, обхванати от настоящата директива, не следва да е възможно друга държава-членка да упражни такова право по отношение на същите транзакции.
(8)
Уместно е да се определят стриктни условия относно ситуациите, в които държавите-членки продължават да налагат данъка върху вноските в капитала, по-конкретно по отношение на освобождаването от него и намаляването му.
(9)
Освен данъка върху вноските в капитала не следва да бъдат налагани други косвени данъци върху набирането на капитал. По-специално не следва да бъде налаган гербов налог върху ценните книжа, независимо от произхода на тези ценни книжа и независимо дали те представляват собствен или заемен капитал на дружеството.
(10)
Списъкът на капиталовите дружества в Директива 69/335/ЕИО е непълен и следователно следва да бъде допълнен.
(11)
Тъй като целите на настоящата директива не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно могат да бъдат по-добре постигнати на общностно равнище, Общността може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарността, уреден в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалността, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(12)
Задължението за транспониране на настоящата директива в националното законодателство следва да се ограничи до тези разпоредби, които представляват съществена промяна в сравнение с по-ранните директиви. Задължението за транспониране на непроменените разпоредби произтича от по-ранните директиви.
(13)
Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното законодателство на директивите, посочени в приложение II, част Б.
(14)
Предвид неблагоприятните последици от данъка върху вноските в капитала Комисията следва на всеки три години да докладва за изпълнението на настоящата директива с оглед на премахването на този данък,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОБХВАТ
Член 1
Предмет
Настоящата директива урежда облагането с косвени данъци на:
а)
вноските в капитала на капиталови дружества;
б)
операциите по преструктуриране, в които участват капиталови дружества;
в)
емитирането на определени ценни книжа и дългосрочни необезпечени облигации.
Член 2
Капиталово дружество
1. За целите на настоящата директива „капиталово дружество“ означава:
а)
всяко дружество от видовете, посочени в приложение I;
б)
всяко дружество, компания, сдружение или юридическо лице, чиито дялове от дружествения капитал или активи могат да се търгуват на фондова борса;
в)
всяко дружество, компания, сдружение или юридическо лице, осъществяващо дейност с цел печалба, чиито членове имат право без предварително разрешение да прехвърлят дружествените си дялове на трети лица и които отговарят за задълженията на дружеството, сдружението или юридическото лице само до размера на дяловото си участие.
2. За целите на настоящата директива всяко друго дружество, компания, сдружение или юридическо лице, осъществяващо дейност с цел печалба, се счита за капиталово дружество.
Член 3
Вноски в капитала
За целите на настоящата директива и при спазване на член 4 за „вноски в капитала“ се считат следните транзакции:
а)
учредяването на капиталово дружество;
б)
преобразуването в капиталово дружество на дружество, компания, сдружение или юридическо лице, което не е капиталово дружество;
в)
увеличаването на капитала на капиталово дружество чрез внасяне на активи от всякакъв вид;
г)
увеличаването на активите на капиталово дружество чрез внасяне на активи от всякакъв вид, като се вземат предвид не дяловете в дружествения капитал или активите на дружеството, а правата, идентични с тези на членовете, като право на глас, дял при разпределението на печалбата или ликвидационен дял;
д)
преместването от трета страна в държава-членка на мястото на действително управление на капиталово дружество, чието седалище се намира в трета страна;
е)
преместването от трета страна в държава-членка на седалището на капиталово дружество, чието място на действително управление се намира в трета страна;
ж)
увеличаването на капитала на капиталово дружество чрез капитализиране на печалбата или на постоянните или временните резерви;
з)
увеличаването на активите на капиталово дружество чрез предоставяне на услуги от негов член, което не води пряко до увеличаване на капитала на дружеството, но се изразява в изменение на правата в дружеството или може да повиши стойността на дружествените дялове;
и)
заем, взет от капиталово дружество, ако кредиторът има право на дял от печалбата на дружеството;
й)
заем, взет от капиталово дружество от негов член, съпруг/а или дете на негов член, или заем, взет от трето лице, ако е гарантиран от член, при условие че такива заеми имат същата функция като тази на увеличаването на капитала на дружеството.
Член 4
Операции по преструктуриране
1. За целите на настоящата директива следните „операции по преструктуриране“ не се считат за вноски в капитала:
а)
прехвърлянето от страна на едно или повече капиталови дружества на всички техни активи и пасиви, или на един или повече клонове на дейността им към едно или повече капиталови дружества, които са в процес на учредяване или вече съществуват, при условие че за прехвърлянето се заплаща поне частично с ценни книжа, представляващи капитала на придобиващото дружество;
б)
придобиването от капиталово дружество, което е в процес на учредяване или вече съществува, на дружествени дялове, представляващи мнозинство от правата на глас на друго капиталово дружество, при условие че за придобитите дружествени дялове се заплаща поне частично с ценни книжа, представляващи капитала на първото дружество. Когато мнозинството от правата на глас е постигнато вследствие на две или повече транзакции, за „операции по преструктуриране“ се приемат само транзакцията, с която е постигнато мнозинството от правата на глас, и последвалите я транзакции.
2. „Операциите по преструктуриране“ включват също така прехвърлянето към дадено капиталово дружество на всички активи и пасиви на друго капиталово дружество, което изцяло е собственост на първото дружество.
ГЛАВА II
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 5
Транзакции, които не подлежат на облагане с косвен данък
1. Държавите-членки не облагат капиталовите дружества с никакъв вид косвен данък по отношение на следното:
а)
вноски в капитала;
б)
заеми или предоставяне на услуги, които се явяват част от вноските в капитала;
в)
регистрация или всяка друга формалност, която може да се изисква преди започване на стопанска дейност и която капиталовото дружество може да е задължено да изпълни поради правната си форма;
г)
изменение на учредителния акт или на устава на капиталовото дружество, и по-специално следното:
i)
преобразуването на капиталово дружество в друг вид капиталово дружество;
ii)
преместването от една държава-членка в друга държава-членка на мястото на действително управление или седалището на капиталовото дружество;
iii)
промяна в предмета на дейност на капиталовото дружество;
iv)
удължаването на срока на съществуване на капиталово дружество;
д)
операциите по преструктуриране, посочени в член 4.
2. Държавите-членки не облагат с никакъв вид косвен данък:
а)
създаването, емитирането, допускането за котиране на фондова борса, пускането на пазара или търгуването с акции, дружествени дялове или други ценни книжа от същия вид или със сертификати, представляващи такива ценни книжа, независимо от кого са издадени;
б)
заемите, включително държавни облигации, възникнали с емитирането на дългосрочни необезпечени облигации или други прехвърляеми ценни книжа, независимо от кого са емитирани, както и всички свързани с горното формалности, или създаването, емитирането, допускането за котиране на фондова борса, пускането на пазара или търгуването с такива дългосрочни необезпечени облигации или други прехвърляеми ценни книжа.
Член 6
Данъци и данък добавена стойност
1. Независимо от член 5 държавите-членки могат да налагат следните данъци и такси:
а)
данъци върху прехвърлянето на ценни книжа, независимо дали се облагат с твърда ставка или не;
б)
данъци върху прехвърлянето, включително такси за регистрация на земя, при прехвърлянето на капиталово дружество на стопанска дейност или недвижимо имущество, намиращи се в рамките на тяхната територия;
в)
данъци върху прехвърлянето на активи от всякакъв вид, прехвърляни на капиталово дружество, доколкото тази собственост се прехвърля срещу заплащане, различно от дружествени дялове;
г)
данъци върху учредяването, регистрацията или освобождаването от ипотеки или други налози на земя или друго имущество;
д)
данъци под формата на такси или дължими вземания;
е)
данък добавена стойност.
2. Сумата на начислените данъци и такси, изброени в параграф 1, букви б)-д), не се изменя в зависимост от това, дали мястото на действително управление или седалището на капиталовото дружество се намира на територията на държавата-членка, която налага съответните данъци и такси. Тези суми не могат да надвишават сумите на данъците и таксите, приложими към подобни транзакции в държавата-членка, която ги налага.
ГЛАВА III
СПЕЦИАЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 7
Облагане с данък върху вноските в капитала в някои държави-членки
1. Независимо от член 5, параграф 1, буква а) държава-членка, която към 1 януари 2006 г. е облагала с данък вноските в капитала на капиталовите дружества, наричан по-долу „данък върху вноските в капитала“, може да продължи да прави това, при условие че спазва разпоредбите на членове 8-14.
2. Ако в който и да е момент след 1 януари 2006 г. държава-членка преустанови облагането с данък върху вноските в капитала, тя не може да го въведе отново.
3. Ако в който и да е момент след 1 януари 2006 г. държава-членка престане да облага вноските в капитала, посочени в член 3, букви ж)-й), с данък върху вноските в капитала, тя не може да въведе отново данъка върху тези вноски в капитала, независимо от разпоредбите на член 10, параграф 2.
4. Ако в който и да е момент след 1 януари 2006 г. държава-членка престане да облага с данък върху вноските в капитала предоставянето на основен или оборотен капитал на клон, тя не може да въведе отново данъка върху съответните вноски в капитала, независимо от разпоредбите на член 10, параграф 4.
5. Ако в който и да е момент след 1 януари 2006 г. държава-членка разреши освобождаване съгласно член 13, тя не може след това да облага съответните вноски в капитала с данък върху вноските в капитала.
Член 8
Ставка на данъка върху вноските в капитала
1. Прилага се единна ставка на данъка върху вноските в капитала.
2. Ставката на данъка върху вноските в капитала, прилагана от дадена държава-членка, не може да превишава ставката, прилагана от същата държава-членка към 1 януари 2006 г.
Когато след тази дата тази държава-членка намали прилаганата ставка, тя не може да въведе отново по-висока ставка.
3. Ставката на данъка върху вноските в капитала в никакъв случай не може да превишава 1 %.
Член 9
Изключване на някои правни образувания от приложното поле
Държавите-членки могат, по отношение на облагането с данък върху вноските в капитала, да решат да не разглеждат като капиталови дружества правните образувания, посочени в член 2, параграф 2.
Член 10
Транзакции, подлежащи на данък върху вноските в капитала и разпределяне на правата на данъчно облагане
1. Когато дадена държава-членка продължи да налага данък върху вноските в капитала по силата на член 7, параграф 1, тя облага с данък вноските в капитала, посочени в член 3, букви а)-г), ако мястото на действително управление на капиталовото дружество се намира в същата държава-членка към момента на извършване на вноската в капитала.
Тя облага с данък върху вноските в капитала също така вноските в капитала, посочени в член 3, букви д) и е).
2. Когато дадена държава-членка продължи да налага данък върху вноските в капитала, тя може да облага с него вноските в капитала, посочени в член 3, букви ж)-й), ако мястото на действително управление на капиталовото дружество се намира в същата държава-членка към момента на извършване на вноската в капитала.
3. Когато мястото на действително управление на капиталово дружество се намира в трета държава, а седалището му е разположено в държава-членка, която продължава да налага данък върху вноските в капитала, то вноските в капитала се облагат с данък върху вноските в капитала в тази държава-членка.
4. Когато седалището и мястото на действително управление на дадено капиталово дружество се намират в трета държава, предоставянето на основен или оборотен капитал на клон, разположен в държава-членка, която продължава да налага данък върху вноските в капитала, може да подлежи на облагане с данък върху вноските в капитала в тази държава-членка.
Член 11
Основа за определяне на данъка върху вноските в капитала
1. По отношение на вноските в капитала, посочени в член 3, букви а), в) и г), основата за определяне на данъка върху вноските в капитала е действителната стойност на активите от всякакъв вид, внесени или които предстои да бъдат внесени от членовете, след приспадане на задълженията и разходите, поети от дружеството в резултат на всяка вноска.
Облагането с данък върху вноските в капитала може да се отложи до извършване на вноските.
2. По отношение на вноските в капитала, посочени в член 3, букви б), д) и е), основата за определяне на данъка върху вноските в капитала е действителната стойност на активите на дружеството от всякакъв вид към момента на преобразуването или прехвърлянето, след приспадане на задълженията и разходите, поети от дружеството към този момент.
3. По отношение на вноските в капитала, посочени в член 3, буква ж), основата за определяне на данъка върху вноските в капитала е номиналната стойност на увеличението.
4. По отношение на вноските в капитала, посочени в член 3, буква з), основата за определяне на данъка върху вноските в капитала е действителната стойност на предоставените услуги, след приспадане на задълженията и разходите, поети от дружеството в резултат на предоставянето на такива услуги.
5. По отношение на вноските в капитала, посочени в член 3, букви и) и й), основата за определяне на данъка върху вноските в капитала е номиналният размер на взетия заем.
6. В случаите, посочени в параграфи 1 и 2, действителната стойност на дружествените дялове, разпределени или притежавани от всеки член, може да се използва като основа за определяне на данъка върху вноските в капитала, с изключение на случаите, когато вноските са направени само в брой.
Сумата, върху която се начислява данъкът, при никакви обстоятелства не е по-малка от номиналната стойност на дружествените дялове, разпределени или притежавани от всеки член.
Член 12
Изключване от основата за определяне на данъка върху вноските в капитала
1. При увеличаване на капитала основата за определяне на данъка върху вноските в капитала не включва следното:
а)
сумата на активите, принадлежащи на капиталовото дружество, които са заделени за увеличаване на капитала и които вече са били обложени с данък върху вноските в капитала;
б)
сумата на заемите, взети от капиталовото дружество, които са преобразувани в дружествени дялове и които вече са били обложени с данък върху вноските в капитала.
2. Държава-членка може да изключи от основата за определяне на данъка върху вноските в капитала сумата от капитала, предоставен от член с неограничена отговорност за задълженията на капиталовото дружество, както и дела от активите на дружеството на такъв член.
Когато държава-членка упражнява това правомощие, всяка транзакция, в резултат на която отговорността на член е ограничена до дела му в дружествения капитал, особено когато ограничението на отговорността е в резултат на преобразуването на капиталовото дружество в друг вид капиталово дружество, подлежи на облагане с данък върху вноските в капитала.
При всички такива случаи с данък върху вноските в капитала се облага стойността на дела от активите на дружеството, принадлежащ на членовете с неограничена отговорност по отношение на задълженията на дружеството.
3. При вноска в капитала, посочена в член 3, буква в), след намаляване на дружествения капитал в резултат на претърпени загуби частта от вноската в капитала, която съответства на намаляването на капитала, може да бъде изключена от данъчната основа, при условие че вноската в капитала се извърши в рамките на четири години след намаляването на капитала.
Член 13
Освобождаване на вноски в капитала в някои капиталови дружества
Държавите-членки могат да освободят от данък върху вноските в капитала направените вноски в капитала на:
а)
капиталови дружества, които предоставят обществени услуги, като например предприятия за обществен транспорт, пристанищни органи или предприятия за доставка на вода, газ и електричество, в случаите, когато държавата, регионалните или местните органи притежават поне половината от капитала на дружеството;
б)
капиталови дружества, които в съответствие със своя устав и на практика преследват изключително и директно културни, социални, спомагателни или образователни цели.
Държавите-членки, които освобождават тези вноски в капитала от данък върху вноските в капитала, прилагат това освобождаване и към предоставянето на основен или оборотен капитал на клон, намиращ се на тяхна територия, съгласно посоченото в член 10, параграф 4.
Член 14
Процедура на дерогация
Определени видове вноски в капитала или капиталови дружества могат да бъдат обект на освобождаване или намаляване на ставките, за да се постигне справедливост при облагането или социален ефект, или да се позволи на държавите-членки да се справят в специфични ситуации.
Държавата-членка, която предлага да се предприеме подобна мярка, отнася своевременно този въпрос до Комисията, с оглед прилагането на член 97 от Договора.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с членове 3, 4, 5, 7, 8, 12, 13 и 14, не по-късно от 31 декември 2008 г. Те незабавно съобщават на Комисията текстовете на тези разпоредби и таблицата на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Те включват също така указание, че позоваванията в съществуващите законови, подзаконови и административни разпоредби на директивите, отменени с настоящата директива, се смятат за позовавания на настоящата директива. Условията и редът на позоваване и на формулиране на това указание се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 16
Отмяна
Директива 69/355/ЕИО, изменена с директивите, посочени в приложение II, част А, се отменя, считано от 1 януари 2009 г., без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, посочени в приложение II, част Б.
Позоваванията на отменената директива се смятат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 17
Преразглеждане
На всеки три години Комисията докладва на Съвета за изпълнението на настоящата директива, по-конкретно с оглед премахване на данъка върху вноските в капитала. С цел да подпомогнат Комисията при преразглеждането, държавите-членки ѝ предоставят информация за приходите от данъка върху вноските в капитала.
Член 18
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Членове 1, 2, 6, 9, 10 и 11 се прилагат от 1 януари 2009 г.
Член 19
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 12 февруари 2008 година.
DIRECTIVA 2008/7/CE DO CONSELHO
de 12 de Fevereiro de 2008
relativa aos impostos indirectos que incidem sobre as reuniões de capitais
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, nomeadamente os artigos 93.o e 94.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão,
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu (1),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social Europeu (2),
Considerando o seguinte:
(1)
A Directiva 69/335/CEE do Conselho, de 17 de Julho de 1969, relativa aos impostos indirectos que incidem sobre as reuniões de capitais (3), foi substancialmente alterada diversas vezes (4). Dado que devem ser introduzidas novas alterações, é conveniente, por razões de clareza, proceder à reformulação da directiva.
(2)
Os impostos indirectos que incidem sobre as reuniões de capitais, designadamente o imposto sobre as entradas de capital (imposto que incide sobre as entradas de capital nas sociedades), o imposto de selo sobre os títulos, e o imposto sobre as operações de reestruturação, independentemente de essas operações envolverem ou não um aumento de capital, dão origem a discriminações, duplas tributações e disparidades que dificultam a livre circulação de capitais. O mesmo se aplica a outros impostos indirectos com características idênticas às do imposto sobre as entradas de capital e do imposto de selo sobre os títulos.
(3)
Consequentemente, é do interesse do mercado interno harmonizar a legislação relativa aos impostos indirectos que incidem sobre as reuniões de capitais para eliminar, tanto quanto possível, factores susceptíveis de distorcer as condições de concorrência ou entravar a livre circulação de capitais.
(4)
Os efeitos económicos do imposto sobre as entradas de capital são desfavoráveis ao reagrupamento e ao desenvolvimento das empresas. Esses efeitos são especialmente negativos na actual conjuntura económica, em que é premente dar prioridade ao relançamento dos investimentos.
(5)
A melhor solução para atingir esses objectivos consistiria em eliminar o imposto sobre as entradas de capital.
(6)
No entanto, as perdas de receitas decorrentes da aplicação imediata desta medida são inaceitáveis para os Estados-Membros que aplicam actualmente um imposto sobre as entradas de capital. Esses Estados-Membros deverão por conseguinte dispor da possibilidade de continuar a sujeitar ao imposto sobre as entradas de capital, total ou parcialmente, as operações em causa, no entendimento de que deverá ser aplicada uma taxa única dentro do mesmo Estado-Membro. Caso o Estado-Membro tenha optado por não aplicar o imposto sobre as entradas de capital, total ou parcialmente, às operações abrangidas pela presente directiva não poderá reintroduzir esse imposto.
(7)
A concepção de um mercado interno pressupõe que a aplicação de um imposto sobre as reuniões de capitais aos capitais mobilizados no âmbito de uma sociedade não deve poder ocorrer mais do que uma vez, no mercado interno. Consequentemente, se um Estado-Membro a que esteja atribuído o direito de tributação não aplicar o imposto sobre as entradas de capital a algumas ou todas as operações abrangidas pela presente directiva, nenhum outro Estado-Membro deverá exercer o direito de tributação relativamente a essas operações.
(8)
Afigura-se adequado manter condições estritas para as situações em que os Estados-Membros continuam a aplicar o imposto sobre as entradas de capital, em especial no que se refere a isenções e reduções.
(9)
Não deverão ser aplicados impostos indirectos às reuniões de capitais, excepto o imposto sobre as entradas de capital. Em especial, não deve ser aplicado imposto de selo sobre os títulos, quer estes sejam representativos de capitais próprios das sociedades quer de capitais de empréstimo, e qualquer que seja a sua proveniência.
(10)
A lista de sociedades de capitais constante da Directiva 69/335/CEE está incompleta e deverá, por conseguinte, ser adaptada.
(11)
Atendendo a que os objectivos da presente directiva não podem ser suficientemente realizados pelos Estados-Membros, e podem, pois, ser mais facilmente alcançados a nível comunitário, a Comunidade pode adoptar medidas, em conformidade com o princípio da subsidiariedade consagrado no artigo 5.o do Tratado. De acordo com o princípio de proporcionalidade, mencionado no referido artigo, a presente directiva não excede o necessário para alcançar aqueles objectivos.
(12)
A obrigação de transpor a presente directiva para o direito nacional deverá limitar-se às disposições que representem alterações substantivas relativamente às directivas anteriores. A obrigação de transpor as disposições que não foram alteradas decorre das directivas anteriores.
(13)
A presente directiva não deve prejudicar as obrigações dos Estados-Membros relativas aos prazos de transposição para o direito nacional das directivas indicadas na parte B do anexo II,
(14)
Atendendo aos efeitos prejudiciais do imposto sobre as entradas de capital, a Comissão apresentará, de três em três anos, um relatório sobre a aplicação da presente directiva tendo em vista a abolição deste imposto,
APROVOU A PRESENTE DIRECTIVA:
CAPÍTULO I
OBJECTO E ÂMBITO
Artigo 1.o
Objecto
A presente directiva regula a aplicação de impostos indirectos sobre:
a)
Entradas de capital em sociedades de capitais;
b)
Operações de reestruturação que envolvam sociedades de capitais;
c)
Emissão de determinados títulos e obrigações.
Artigo 2.o
Sociedade de capitais
1. Para efeitos da presente directiva, entende-se por sociedade de capitais:
a)
Qualquer sociedade que assuma uma das formas enunciadas no anexo I;
b)
Qualquer sociedade, associação ou pessoa colectiva cujas partes representativas do capital social ou do activo sejam susceptíveis de ser negociadas em bolsa;
c)
Qualquer sociedade, associação ou pessoa colectiva com fins lucrativos, cujos membros tenham o direito de ceder sem autorização prévia as respectivas partes sociais a terceiros, só sendo responsáveis pelas dívidas da sociedade, associação ou pessoa colectiva até ao limite da respectiva participação.
2. Para efeitos da presente directiva, é equiparada às sociedades de capitais qualquer outra sociedade, associação ou pessoa colectiva com fins lucrativos.
Artigo 3.o
Entradas de capital
Para efeitos da presente directiva, e sem prejuízo do disposto no artigo 4.o, são consideradas «entradas de capital» as seguintes operações:
a)
A constituição de uma sociedade de capitais;
b)
A transformação em sociedade de capitais de uma sociedade, associação ou pessoa colectiva que não seja sociedade de capitais;
c)
O aumento do capital social de uma sociedade de capitais mediante a entrada de activos de qualquer espécie;
d)
O aumento do património de uma sociedade de capitais mediante a entrada de activos de qualquer espécie, remunerada não por partes representativas do capital social ou do activo, mas por direitos da mesma natureza que os dos sócios, tais como direito de voto, participação nos lucros ou no saldo de liquidação;
e)
A transferência de um país terceiro para um Estado-Membro da sede de direcção efectiva de uma sociedade de capitais cuja sede estatutária se encontre num país terceiro;
f)
A transferência de um país terceiro para um Estado-Membro da sede estatutária de uma sociedade de capitais cuja sede de direcção efectiva se encontre num país terceiro;
g)
O aumento do capital social de uma sociedade de capitais através da incorporação de lucros, reservas ou provisões;
h)
O aumento do activo de uma sociedade de capitais através de prestações de serviços efectuadas por um sócio, que não impliquem o aumento do capital social, mas que tenham a sua contrapartida numa alteração dos direitos sociais ou que sejam susceptíveis de aumentar o valor das partes sociais;
i)
O empréstimo contraído por uma sociedade de capitais, se o credor tiver direito a uma quota-parte dos lucros da sociedade;
j)
O empréstimo contraído por uma sociedade de capitais junto de um sócio, do cônjuge ou de um filho de um sócio, bem como o empréstimo contraído junto de um terceiro, quando seja garantido por um sócio, desde que os referidos empréstimos tenham a mesma função que o aumento de capital social.
Artigo 4.o
Operações de reestruturação
1. Para efeitos da presente directiva, não são consideradas entradas de capital as seguintes «operações de reestruturação»:
a)
A transmissão por uma ou mais sociedades de capitais da totalidade do respectivo património, ou de um ou vários ramos da sua actividade, a uma ou mais sociedades de capitais em vias de constituição ou já constituídas, desde que a remuneração da transmissão consista, pelo menos em parte, em títulos representativos do capital da sociedade adquirente;
b)
A aquisição por uma sociedade de capitais em vias de constituição ou já constituída de partes sociais representativas da maioria dos direitos de voto de outra sociedade de capitais, desde que as partes sociais adquiridas sejam remuneradas, pelo menos em parte, mediante títulos representativos do capital da antiga sociedade. No caso de a maioria dos direitos de voto ser alcançada na sequência de duas ou mais operações, apenas a operação em virtude da qual a maioria dos direitos de voto foi atingida e as operações subsequentes são consideradas operações de reestruturação.
2. As «operações de reestruturação» incluem igualmente a transferência para uma sociedade de capitais de todo o património de outra sociedade de capitais que seja propriedade plena da primeira sociedade.
CAPÍTULO II
DISPOSIÇÕES GERAIS
Artigo 5.o
Operações não sujeitas a impostos indirectos
1. Os Estados-Membros não devem sujeitar as sociedades de capitais a qualquer forma de imposto indirecto sobre:
a)
Entradas de capital;
b)
Empréstimos ou prestações de serviços, efectuadas no âmbito das entradas de capital;
c)
Registo ou qualquer outra formalidade prévia ao exercício de uma actividade a que uma sociedade de capitais esteja sujeita em consequência da sua forma jurídica;
d)
Alterações do acto constitutivo ou dos estatutos de uma sociedade de capitais, designadamente as seguintes:
i)
a transformação de uma sociedade de capitais numa sociedade de capitais de tipo diferente,
ii)
a transferência de um Estado-Membro para outro Estado-Membro da sede de direcção efectiva ou da sede estatutária de uma sociedade de capitais,
iii)
a alteração do objecto social de uma sociedade de capitais,
iv)
a extensão do período de duração de uma sociedade de capitais;
e)
As operações de reestruturação referidas no artigo 4.o
2. Os Estados-Membros não devem sujeitar a qualquer forma de imposto indirecto:
a)
A criação, emissão, admissão à cotação em bolsa, colocação em circulação ou negociação de acções, de partes sociais ou de outros títulos da mesma natureza, bem como de certificados representativos desses títulos, independentemente de quem os emitiu;
b)
Os empréstimos, incluindo os estatais, contraídos sob a forma de emissão de obrigações ou outros títulos negociáveis, independentemente de quem os emitiu, e todas as formalidades conexas, bem como a criação, emissão, admissão à cotação em bolsa, colocação em circulação ou negociação dessas obrigações ou de outros títulos negociáveis.
Artigo 6.o
Impostos e direitos
1. Em derrogação ao disposto no artigo 5.o, os Estados-Membros podem cobrar os seguintes impostos e direitos:
a)
Impostos sobre a transmissão de valores mobiliários, cobrados forfetariamente ou não;
b)
Direitos de transmissão, incluindo os encargos de registo de propriedade que incidem sobre a entrada, numa sociedade de capitais, de bens imóveis ou de estabelecimentos comerciais sitos no respectivo território;
c)
Direitos de transmissão sobre activos de qualquer natureza que constituam entradas de capital numa sociedade de capitais, na medida em que a transmissão dos referidos activos não seja remunerada através de partes sociais;
d)
Direitos que onerem a constituição, inscrição ou extinção de privilégios e hipotecas;
e)
Direitos com carácter remuneratório;
f)
Imposto sobre o valor acrescentado.
2. Os montantes cobrados a título dos impostos e direitos referidos nas alíneas b) a e) do n.o 1 não variam, independentemente do facto de a sede de direcção efectiva ou a sede estatutária da sociedade de capitais se situar ou não no território do Estado-Membro que cobra a imposição. Os referidos montantes não podem ser superiores aos dos impostos e direitos aplicáveis a operações similares realizadas no Estado-Membro que os cobra.
CAPÍTULO III
DISPOSIÇÕES ESPECIAIS
Artigo 7.o
Aplicação do imposto sobre as entradas de capital em determinados Estados-Membros
1. Não obstante o disposto na alínea a) do n.o 1 do artigo 5.o, um Estado-Membro que, em 1 de Janeiro de 2006, cobrasse um imposto sobre as entradas de capital nas sociedades de capitais, a seguir denominado «imposto sobre as entradas de capital», pode continuar a fazê-lo desde que cumpra o disposto nos artigos 8.o a 14.o
2. Se, em qualquer momento após 1 de Janeiro de 2006, um Estado-Membro cessar a cobrança do imposto sobre as entradas de capital, não pode reintroduzi-lo.
3. Não obstante o disposto no n.o 2 do artigo 10.o, se, em qualquer momento após 1 de Janeiro de 2006, um Estado-Membro cessar a cobrança do imposto sobre as entradas de capital referidas nas alíneas g) a j) do artigo 3.o, não pode reintroduzir o imposto sobre tais entradas de capital.
4. Não obstante o disposto no n.o 4 do artigo 10.o, se, em qualquer momento após 1 de Janeiro de 2006, um Estado-Membro cessar a cobrança do imposto sobre as entradas de capital relativamente à colocação à disposição de uma sucursal sita num Estado-Membro de capitais permanentes ou de fundo de maneio, não pode reintroduzir o imposto sobre tais entradas de capital.
5. Se, em qualquer momento após 1 de Janeiro de 2006, um Estado-Membro conceder isenções ao abrigo do artigo 13.o, não pode, subsequentemente, cobrar imposto sobre as entradas de capital em causa.
Artigo 8.o
Taxa do imposto sobre as entradas de capital
1. O imposto sobre as entradas de capital deve ser cobrado a uma taxa única.
2. A taxa do imposto sobre as entradas de capital aplicada por um Estado-Membro não pode exceder a taxa aplicada por esse Estado-Membro em 1 de Janeiro de 2006.
Se, após essa data, o Estado-Membro reduzir a taxa aplicada, não pode reintroduzir uma taxa superior.
3. A taxa do imposto sobre as entradas de capital não pode, em caso algum, exceder 1 %.
Artigo 9.o
Exclusão de determinadas entidades do âmbito de aplicação
Para efeitos da aplicação do imposto sobre as entradas de capital, os Estados-Membros podem optar por não considerar sociedades de capitais as entidades referidas no n.o 2 do artigo 2.o
Artigo 10.o
Operações sujeitas a imposto sobre as entradas de capital e à distribuição de direitos de tributação
1. O Estado-Membro que, ao abrigo do n.o 1 do artigo 7.o, continue a cobrar o imposto sobre as entradas de capital, deve sujeitar a esse imposto as entradas de capital referidas nas alíneas a) a d) do artigo 3.o se a sede de direcção efectiva da sociedade de capitais se situar nesse Estado-Membro à data em que é efectuada a entrada de capital.
Deve sujeitar igualmente ao imposto sobre as entradas de capital as entradas de capital referidas nas alíneas e) e f) do artigo 3.o
2. O Estado-Membro que continue a cobrar o imposto sobre as entradas de capital pode fazê-lo relativamente às entradas de capital referidas nas alíneas g) a j) do artigo 3.o se a sede de direcção efectiva da sociedade de capitais se situar nesse Estado-Membro à data em que é efectuada a entrada de capital.
3. Quando a sede de direcção efectiva de uma sociedade de capitais se encontre num país terceiro e a sede estatutária num Estado-Membro que continue a cobrar o imposto sobre as entradas de capital, as entradas de capital ficam sujeitas ao imposto sobre as entradas de capital nesse Estado-Membro.
4. Quando a sede estatutária e a sede de direcção efectiva de uma sociedade de capitais se situem num país terceiro, a colocação de capitais permanentes ou de fundo de maneio à disposição de uma sucursal sita num Estado-Membro que continue a cobrar o imposto sobre as entradas de capital pode ser sujeita ao imposto sobre as entradas de capital nesse Estado-Membro.
Artigo 11.o
Matéria colectável do imposto sobre as entradas de capital
1. No caso das entradas de capital referidas nas alíneas a), c) e d) do artigo 3.o, a matéria colectável do imposto sobre as entradas de capital é o valor real dos activos de qualquer natureza entregues ou a entregar pelos sócios, após dedução das obrigações assumidas e dos encargos suportados pela sociedade em consequência de cada entrada.
A cobrança do imposto sobre as entradas de capital pode ser efectuada à medida que as entradas forem efectuadas.
2. No caso das entradas de capital referidas nas alíneas b), e) e f) do artigo 3.o, a matéria colectável do imposto sobre as entradas de capital é o valor real dos activos de qualquer natureza pertencentes à sociedade à data da transformação ou da transferência, após dedução das obrigações e dos encargos que a onerem nesse momento.
3. No caso das entradas de capital referidas na alínea g) do artigo 3.o, a matéria colectável do imposto sobre as entradas de capital é o montante nominal do aumento.
4. No caso das entradas de capital referidas na alínea h) do artigo 3.o, a matéria colectável do imposto sobre as entradas de capital é o valor real dos serviços prestados, após dedução das obrigações assumidas e dos encargos suportados pela sociedade em consequência da prestação dos referidos serviços.
5. No caso das entradas de capital referidas nas alíneas i) e j) do artigo 3.o, a matéria colectável do imposto sobre as entradas de capital é o montante nominal do empréstimo contraído.
6. Nos casos referidos nos n.os 1 e 2, o valor real das partes sociais atribuídas ou pertencentes a cada sócio pode ser utilizado como matéria colectável do imposto sobre as entradas de capital, excepto nos casos em que devam efectuar-se apenas entradas em numerário.
O montante sobre o qual o imposto é liquidado não pode em caso algum ser inferior ao valor nominal das partes sociais atribuídas ou pertencentes a cada sócio.
Artigo 12.o
Exclusão da matéria colectável do imposto sobre as entradas de capital
1. No caso de aumento de capital, a matéria colectável do imposto sobre as entradas de capital não inclui:
a)
O montante dos activos próprios da sociedade de capitais que sejam afectados ao aumento do capital social e que já tenham estado sujeitos ao imposto sobre as entradas de capital;
b)
O montante dos empréstimos contraídos pela sociedade de capitais, convertidos em partes sociais e que já tenham estado sujeitos ao imposto sobre as entradas de capital.
2. Os Estados-Membros podem excluir da matéria colectável do imposto sobre as entradas de capital o montante da entrada efectuada por um sócio, responsável ilimitadamente pelas obrigações de uma sociedade de capitais, bem como a quota-parte desse sócio no activo da sociedade.
Quando um Estado-Membro faça uso dessa faculdade, toda e qualquer operação pela qual a responsabilidade de um sócio se limite à sua participação no capital social, designadamente quando a limitação da responsabilidade resulte da transformação da sociedade de capitais em sociedade de capitais de tipo diferente, fica sujeita ao imposto sobre as entradas de capital.
O imposto sobre as entradas de capital é liquidado em todos os casos referidos pelo valor da quota-parte que, no activo social, caiba aos sócios responsáveis ilimitadamente pelas obrigações da sociedade de capitais.
3. No caso de uma entrada de capital referida na alínea c) do artigo 3.o, na sequência de uma redução do capital social efectuada em resultado de prejuízos sofridos, a parte da entrada de capital correspondente à redução do capital pode ficar excluída da matéria colectável, desde que tal entrada de capital se verifique no prazo de quatro anos após a redução do capital.
Artigo 13.o
Isenção de entradas de capital relativas a determinadas sociedades de capitais
Os Estados-Membros podem isentar do imposto sobre as entradas de capital as entradas de capital efectuadas em:
a)
Sociedades de capitais que prestem serviços de utilidade pública, como sejam as empresas de transporte público, as empresas portuárias ou de fornecimento de água, gás ou electricidade, nos casos em que o Estado ou outras colectividades territoriais detenham, pelo menos, metade do capital social;
b)
Sociedades de capitais que, de harmonia com os respectivos estatutos e na prática, prossigam única e directamente objectivos culturais, sociais, de assistência ou de educação.
Os Estados-Membros que isentem aquelas entradas de capital do imposto sobre as entradas de capital devem igualmente aplicar essa isenção aos capitais permanentes ou de fundo de maneio colocados à disposição de uma sucursal sita no seu território, conforme referido no n.o 4 do artigo 10.o
Artigo 14.o
Processo de derrogação
Certas categorias de entradas de capital ou de sociedades de capitais podem ser objecto de isenção ou de redução de taxas, por razões de equidade fiscal ou de ordem social, ou com o fim de permitir a um Estado-Membro enfrentar situações especiais.
O Estado-Membro que tencione tomar essa medida deve informar a Comissão em tempo útil e para efeitos da aplicação do artigo 97.o do Tratado.
CAPÍTULO IV
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 15.o
Transposição
1. Os Estados-Membros devem pôr em vigor as disposições legislativas, regulamentares e administrativas necessárias para dar cumprimento aos artigos 3.o, 4.o, 5.o, 7.o, 8.o, 12.o, 13.o e 14.o até 31 de Dezembro de 2008. Devem comunicar imediatamente à Comissão o texto daquelas disposições e um quadro de correspondência entre as referidas disposições e a presente directiva.
Quando os Estados-Membros adoptarem tais disposições, estas devem incluir uma referência à presente directiva ou ser acompanhadas dessa referência aquando da sua publicação oficial. Tais disposições devem igualmente precisar que as referências feitas, nas disposições legislativas, regulamentares e administrativas em vigor, à directiva revogada pela presente directiva se consideram como sendo feitas à presente directiva. As modalidades daquela referência e desta menção incumbem aos Estados-Membros.
2. Os Estados Membros devem comunicar à Comissão o texto das principais disposições de direito interno que aprovarem nas matérias reguladas pela presente directiva.
Artigo 16.o
Revogação
A Directiva 69/355/CEE, com as alterações que lhe foram introduzidas pelas directivas referidas na parte A do anexo II, é revogada com efeitos a partir de 1 de Janeiro de 2009, sem prejuízo das obrigações dos Estados-Membros no que respeita aos prazos de transposição para o direito nacional indicados na parte B do anexo II.
As referências à directiva revogada entendem-se como sendo feitas à presente directiva, segundo o quadro de correspondência do anexo III.
Artigo 17.o
Revisão
A Comissão deve apresentar ao Conselho, de três em três anos, um relatório sobre a aplicação da presente directiva, tendo em vista designadamente a abolição do imposto sobre as entradas de capital. A fim de apoiar a Comissão nessa revisão, os Estados-Membros transmitem-lhe informações respeitantes à receita dos impostos sobre as entradas de capital.
Artigo 18.o
Entrada em vigor
A presente directiva entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
Os artigos 1.o, 2.o, 6.o, 9.o,10.o e 11.o são aplicáveis a partir de 1 de Janeiro de 2009.
Artigo 19.o
Destinatários
Os Estados-Membros são os destinatários da presente directiva.
Feito em Bruxelas, em 12 de Fevereiro de 2008.