32000R2826
L 328/2
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2826/2000 НА СЪВЕТА
от 19 декември 2000 година
относно действията за информиране и насърчаване, свързани със селскостопанските продукти на вътрешния пазар
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
като взе предвид становището на Комитета на регионите,
като има предвид, че:
(1)
По силата на действащите отраслови разпоредби Общността може да извършва действия, свързани с насърчаване на вътрешния пазар на редица селскостопански продукти.
(2)
Предвид пазарните тенденции и придобития опит, както и с цел предоставяне на пълна информация на потребителите, е необходимо да се следва цялостна и последователна политика за информиране и насърчаване на вътрешния пазар на селскостопански продукти и на метода им за производство и, като допълнение на хранителните продукти, на същата основа като тази, предвидена по отношение на трети страни, но без да се поощрява потреблението на който и да е продукт поради специфичния му произход.
(3)
Подобна политика ще допълни по целесъобразен начин и ще даде тласък на действията, провеждани от държавите-членки, като подобри представата за продуктите сред потребителите от Общността, особено по отношение на качеството, хранителната стойност и безопасността на хранителните продукти и производствените методи.
(4)
Необходимо е да се определят критерии за подбор на съответните продукти и сектори, както и на темите на провежданата от Общността кампания.
(5)
За да се осигури последователността и ефективността на програмите, следва да се определи чрез съответни насоки общият подход по отношение на техните основни елементи за всеки продукт или сектор.
(6)
Предвид техническия характер на задачите за изпълнение, следва да се предвиди възможност Комисията да прибегне до помощта на комитет от експерти по комуникации или на технически помощници.
(7)
Необходимо е да се установят финансовите правила: като общо правило, за да могат предлагащите организации и държавите-членки да поемат своите отговорности, Общността трябва да покрие само част от свързаните с действията разходи. Въпреки това в изключителни случаи може да се окаже по-целесъобразно да не се изисква финансово участие от съответните държави-членки. По отношение на информация за някои схеми на Общността във връзка с произхода на продуктите, биологичното производство, съответното лого и етикет, както и графичните символи, определени във въпросното законодателство, особено за най-отдалечени райони, финансирането, поделено между Общността и държавите-членки, може да бъде оправдано от необходимостта да се предостави информация на обществеността по тези сравнително нови схеми.
(8)
За да се осигури максималната разходна ефективност, изпълнението на действията следва да бъде поверено, посредством подходящи процедури, на органи, притежаващи необходимата структура и компетентност.
(9)
За да се провери правилното изпълнение на програмите и тяхното въздействие, изпълнението им следва внимателно да се наблюдава от държавите-членки, а въздействието на действията да се оценява от независим орган.
(10)
Необходимите за изпълнението на настоящия регламент мерки следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно определяне на процедурите за упражняване на правомощията за прилагане, поверени на Комисията (3).
(11)
Разходите по финансирането на действията и европейската техническа помощ следва да се третират като интервенционни разходи съгласно член 1, параграф 2, буква д) от Регламент (ЕО) № 1258/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (4).
(12)
Разпоредбите относно мерките за насърчаване, съдържащи се в секторните режими, се различават по начина си на изпълнение и често са били изменяни. В резултат на това те са трудни за прилагане. Следва да бъдат стандартизирани, опростени и включени в един текст. Поради това следва да се отменят секторните разпоредби и правила, свързани с насърчаването.
(13)
Следва да се определят мерки за прехода между секторните разпоредби и правила и новия режим, предвиден в настоящия регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Общността може да финансира, изцяло или частично, извършваните на нейна територия действия за информиране и насърчаване на селскостопански продукти и метода им на производство, както и на хранителните продукти.
2. Действията, предвидени в параграф 1, не трябва да бъдат ориентирани към търговски марки, нито да поощряват потреблението на продукти въз основа на специфичния им произход. Тази разпоредба не изключва възможността да бъде посочен произходът на продукта, предмет на действията, посочени в член 2, в случай на наименование, предоставено съгласно разпоредби на Общността.
Член 2
Действията, посочени в член 1, включват:
а)
работа в областта на връзките с обществеността, насърчаването и рекламата, която по-специално насочва вниманието към присъщите качества и предимства на продуктите на Общността, а именно към качеството и безопасността на храните, специфичните производствени методи, хранителната и здравна стойност, етикетирането, високите стандарти, свързани с хуманното отношение към животните и опазването на околната среда;
б)
участие в мероприятия, панаири и изложения от национално или европейско значение, по-конкретно с щандове, с цел да се подобри представата за произвежданите в Общността продукти;
в)
действия, свързани с предоставянето на информация, а именно относно системите на Общността, обхващащи защитени наименования за произход (ЗНП), защитени географски указания (ЗГУ), гарантирани традиционни специалитети (ГТС), биологичното производство, етикетирането, както и предвидените в законодателството графични символи, особено за най-отдалечени райони;
г)
действия по предоставянето на информация относно системата на Общността, обхващаща качествени вина, произведени в определени райони (VQPRD), вина с географско указание и спиртни напитки с географско указание или запазено традиционно указание.
д)
проучвания с цел оценка на резултатите от действията за насърчаване и информиране.
Член 3
Секторите и продуктите, които могат да бъдат обхванати от действията, посочени в член 1, се определят съгласно следните критерии:
а)
целесъобразността от привличане на вниманието върху качеството, типичните характеристики, специфичния производствен метод, хранителната и здравословна стойност, безопасността, хуманното отношение към животните и опазването на околната среда, свързани със съответните продукти, посредством тематични или конкретни целеви кампании;
б)
въвеждането на система за етикетиране, предоставяща информация на потребителите, както и на системи за проследяване на продукта и за контрол;
в)
необходимостта от преодоляване на специфични или краткосрочни затруднения в отделни сектори;
г)
необходимостта от предоставяне на информация относно системи на Общността, свързани със ЗНП/ЗГУ, ГТС и екологичното производство;
д)
целесъобразността от предоставяне на информация за системата на Общността за качествените вина от определен район, вината с географско указание и спиртните напитки с географско указание или запазено традиционно указание.
Член 4
1. На всеки две години Комисията, в съответствие с процедурата, предвидената в член 13, съставя списък на темите и продуктите, посочени в член 3. Ако е необходимо, списъкът може да бъде изменен в интервала до изтичането на двете години посредством същата процедура.
2. Преди съставянето на списъка, посочен в параграф 1, Комисията може да проведе консултации с Постоянната група за насърчаване на селскостопански продукти към Консултативния комитет за здравословност и безопасност на селскостопанските продукти.
Член 5
1. За всеки избран сектор или продукт Комисията, в съответствие с процедурата, предвидена в член 13, параграф 2, приема стратегия, която определя насоките, с които трябва да са съобразени предложенията за програми за информиране и насърчаване.
2. При определяне на насоките, посочени в параграф 1, Комисията може да се консултира с Постоянната група за насърчаване на селскостопански продукти към Консултативния комитет за здравословност и безопасност на селскостопанските продукти.
3. Тези насоки дават общи указания по отношение на:
а)
целите и задачите,
б)
една или повече теми, които да бъдат предмет на избраните мерки,
в)
видовете действия, които да се предприемат,
г)
времетраенето на програмите,
д)
примерно разпределение по пазари и видове мерки на наличната сума на финансовото участие на Общността в реализирането на програмите.
Член 6
1. За действията, предвидени в член 2, букви а), б) и г) и в съответствие с насоките, посочени в член 5, професионалната и/или междупрофесионална организация/и, представляваща/и съответния/те сектор/и, съвместно с изпълнителния орган, който е бил избран от нея/тях след отправянето на покани за представяне на конкурентни оферти по всички подходящи начини, разработва/т програма за информиране и насърчаване с максимален срок 36 месеца. Програмата може да обхваща една или повече заинтересовани държави-членки, които разработват указания, които определят критериите за оценка на програмата. Програмата може да се предлага от организация на европейско равнище или от организация, която обхваща една или повече държави-членки. Последните програми имат приоритет.
2. Съответната/ите държава/и-членка/и разглеждат целесъобразността на всяка една програма и нейното съответствие, както и това на предлагания изпълнителен орган с разпоредбите на настоящия регламент, с принципните насоки и със съответните указания, в които са определени критериите за оценка на програмата. Държавите-членки също така проверяват съотношението между качество и разходи за осъществяване на програмата. След това държавата-членка/държавите-членки съставят временен списък на избраните програми и органи в рамките на наличните финансови възможности, като се задължават да участват във финансирането на тези програми.
3. Държавите-членки изпращат на Комисията временен списък на избраните програми и органи, и екземпляри на програмите.
Ако Комисията установи, че някоя от предложените програми не съответства на правилата на Общността или на насоките, тя уведомява в срок, който следва да бъде определен, съответната/ите държава/и-членка/и относно недопустимостта на програмата или на част от нея. След изтичането на този срок програмата се счита за допустима.
Държавите-членки вземат предвид направените от Комисията бележки в този срок. След изтичането му държавата/ите-членка/и съставя/т окончателен списък на избраните програми и незабавно го изпращат на Комисията.
Комисията информира посочения в член 13 управителен комитет относно избраните програми и техните бюджети във възможно най-кратък срок.
Член 7
1. Ако липсват информационни програми за едно или повече от действията, посочени в член 2, буква в), представени от организациите, посочени в член 6, всяка заинтересована държава-членка съставя, въз основа на установените от Комисията насоки, свои указания и избира, посредством публична покана за представяне на оферти, изпълнителния орган за осъществяване на програмата, която се задължава да съфинансира.
2. Заинтересованата държава-членка изпраща на Комисията избраната програма, придружена от обосновано становище относно нейната целесъобразност и съответствието ѝ, както и това на предложения изпълнителен орган с разпоредбите на настоящия регламент и насоките, както и оценка на съотношението ѝ качество/разходи.
3. За целите на разглеждането на програмите от страна на Комисията и на тяхното окончателно одобрение от държавите-членки се прилага член 6, параграф 3, втора, трета и четвърта алинея.
Член 8
1. За съставянето на насоките, посочени в член 5, Комисията може да изиска помощта на комитет от независими експерти по комуникации или на технически помощници.
2. Комисията използва открита или ограничена процедура за възлагане на обществена поръчка с цел да избере:
а)
техническия/е сътрудник/ци, посочени в параграф 1;
б)
органа или органите, които да извършват оценка на резултатите от действията, извършени в съответствие с членове 6 и 7.
Член 9
1. Общността финансира:
а)
действията, посочени в член 2, буква д) - в пълен размер;
б)
останалите действия за информиране и насърчаване, посочени в член 2 - частично.
2. Финансовото участие на Общността в действията, посочени в параграф 1, буква б), не може да надвишава 50 % от действителните разходи по тях.
Без да се засяга параграф 4, държавите-членки финансират 20 % от действителните разходи на действията, посочени в параграф 2, като останалата част от финансирането се поема от предлагащите организации. Плащанията, извършени от държавите-членки и/или от професионалните или междупрофесионални организации, може да произхождат от парафискални такси.
3. Въпреки това, когато това е оправдано и ако съответната програма е от подчертан интерес за Общността, може да се реши, в съответствие с процедурата, предвидена в член 13, параграф 2, предлагащата организация да отговаря за цялото финансиране, което не е осигурено от Общността.
4. За действията, посочени в член 7, държавите-членки отговарят за тази част от финансирането, която не се поема от Общността.
Финансирането на частта на държавите-членки може да произхожда от парафискални такси.
Член 10
1. Органът или органите, натоварени с изпълнението на действията, посочени в член 6, параграф 1 и член 7, параграф 1, трябва да имат познания и опит по отношение на съответните продукти и пазари и да имат необходимите ресурси за високоефективно изпълнение, като се има предвид европейското измерение на програмите.
2. Държавите-членки отговарят за контрола и плащанията при всички действия, освен предвидените в член 9, параграф 1, буква а).
Член 11
Разходите, свързани с финансирането на действията от страна на Общността, посочени в член 1, попадат в приложното поле на член 1, параграф 2, буква д) от Регламент (ЕО) № 1258/1999.
Член 12
За прилагането на настоящия регламент се приемат подробни правила, в съответствие с процедурата, предвидена в член 13, параграф 2.
Член 13
1. Комисията се подпомага от Управителния комитет за масла и мазнини, създаден в съответствие с член 37 от Регламент № 136/66/ЕИО (5), и от управителните комитети, създадени съгласно съответните членове на другите регламенти, уреждащи общата организация на селскостопанските пазари (наричани по-долу „Комитетите“).
2. Когато се извършва позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Определя се предвиденият в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО период да бъде един месец.
3. Комитетите приемат свои процедурни правилници.
Член 14
На всеки две години, и за пръв път преди 31 декември 2003 г., Комисията изпраща на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящия регламент, разглеждащ по-конкретно избраните програми и изразходването на средствата, придружен от подходящи предложения.
Член 15
1. Заличават се следните разпоредби:
а)
член 11 от Регламент 136/66/ЕИО на Съвета от 22 септември 1966 г. относно създаване на обща организация на пазара на масла и мазнини (5),
б)
член 2 от Регламент (ЕИО) № 1308/70 на Съвета от 29 юни 1970 г. относно общата организация на пазара на лен и коноп (6),
в)
член 20, параграф 4 от Регламент (ЕИО) № 3763/91 на Съвета от 16 декември 1991 г., относно въвеждане на специални мерки по отношение на някои селскостопански продукти в полза на френските отвъдморски департаменти (7),
г)
членове 1 и 2 от Регламент (ЕИО) № 1332/92 на Съвета от 18 май 1992 г. относно въвеждане на специални мерки за трапезни маслини (8),
д)
член 31, параграф 4 от Регламент (ЕИО) № 1600/92 на Съвета от 15 юни 1992 г. относно специалните мерки за Азорските острови и островите Мадейра по отношение на определени селскостопански продукти (9),
е)
член 26, параграф 4 от Регламент (ЕИО) № 1601/92 на Съвета от 15 юни 1992 г. относно специалните мерки за Канарските острови по отношение на определени селскостопански продукти (10),
ж)
член 1, втора алинея, второто тире и член 2, параграф 1, втората алинея от Регламент (ЕО) № 399/94 на Съвета от 21 февруари 1994 г. относно специалните мерки за сушено грозде (11),
з)
член 54 от Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 г. относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци (12),
и)
член 35, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на вино (13).
2. В Регламент (ЕО) № 399/94 изразите „и насърчаването“ и „г) и д)“ се заличават съответно от член 1, първа алинея и член 2, параграф 2.
3. Отменят се Регламенти (ЕИО) № 1195/90 на Съвета от 7 май 1990 г. относно мерките за увеличаване на потреблението и използването на ябълки (14), (ЕИО) № 1201/90 от 7 май 1990 г. относно мерките за увеличаване на потреблението на цитрусови плодове (15), (ЕИО) № 2067/92 от 30 юни 1992 г. относно мерките за насърчаване и търговия с качествено телешко и говеждо месо (16), (ЕИО) № 2073/92 от 30 юни 1992 г. относно насърчаване потреблението в Общността и разширяването на пазарите на мляко и млечни продукти (17), (ЕО) № 2275/96 от 22 ноември 1996 г. относно въвеждане на специални мерки за живи растения и цветарски продукти (18) и (ЕО) № 2071/98 от 28 септември 1998 г. относно информационните мерки за етикетиране на телешкото и говеждото месо (19).
4. Разпоредбите, термините и регламентите, посочени в предходните параграфи, остават приложими за програмите за информация и насърчаване, одобрени преди влизането в сила на регламента за прилагане на настоящия регламент.
Член 16
В съответствие с процедурата, предвидена в член 13, параграф 2, Комисията приема необходимите мерки за улесняване на прехода от разпоредбите, посочени в член 15, към тези на настоящия регламент.
Член 17
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден от публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Той се прилага от 1 януари 2001 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2000 година.
REGULAMENTO (CE) N.o 2826/2000 DO CONSELHO
de 19 de Dezembro de 2000
relativo a acções de informação e promoção a favor dos produtos agrícolas no mercado interno
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, o seu artigo 37.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão (1),
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu (2),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social (3),
Tendo em conta o parecer do Comité das Regiões,
Considerando o seguinte:
(1)
Em virtude da regulamentação sectorial em vigor, a Comunidade pode realizar acções de promoção de um determinado número de produtos agrícolas no mercado interno.
(2)
Atendendo às perspectivas de evolução dos mercados e à experiência adquirida e para assegurar uma informação completa dos consumidores, é conveniente que se prossiga uma política global e coerente de informação e promoção dos produtos agrícolas e do respectivo modo de produção e, subsidiariamente, dos produtos alimentares, à semelhança do que acontece em relação aos países terceiros, sem, no entanto, incentivar o consumo de um produto devido à sua origem específica.
(3)
Uma política desse tipo completa e reforça as acções realizadas pelos Estados-Membros, promovendo, nomeadamente, a imagem dos referidos produtos junto dos consumidores, em especial no que respeita à qualidade, aos aspectos nutricionais e à segurança dos géneros alimentícios e dos respectivos modos de produção.
(4)
É conveniente definir os critérios de selecção dos produtos e sectores em causa, bem como os temas da campanha comunitária.
(5)
Para garantir a coerência e a eficácia dos programas, é conveniente prever a fixação de linhas directrizes que definam, para cada produto ou sector em causa, as orientações gerais relativas aos elementos essenciais dos programas em causa.
(6)
Atendendo ao carácter técnico das tarefas a executar, convém prever a possibilidade de a Comissão recorrer a um comité de peritos em comunicação ou a assistentes técnicos.
(7)
É conveniente definir os critérios de financiamento de acções. É oportuno que, por regra, a Comunidade apenas tome a seu cargo uma parte dos custos das acções, a fim de responsabilizar as organizações que as propõem e os Estados-Membros interessados. No entanto, em casos excepcionais, pode ser indicado não exigir a participação financeira do Estado-Membro em causa. Tratando-se de informações acerca dos regimes comunitários em matéria de origem, produção biológica e correspondente logotipo, rotulagem e símbolos gráficos, nomeadamente no que diz respeito às regiões ultraperiféricas, pode justificar-se um financiamento partilhado entre a Comunidade e os Estados-Membros pela necessidade de uma informação adequada sobre estas medidas relativamente recentes.
(8)
Para garantir uma melhor relação custo/eficácia, é conveniente que a execução das acções seja confiada, através dos procedimentos adequados, a organismos que disponham das estruturas e competências necessárias.
(9)
A fim de controlar a boa execução dos programas, bem como o impacto das acções, convém prever um acompanhamento eficaz por parte dos Estados-Membros, assim como a avaliação dos resultados por um organismo independente.
(10)
As medidas necessárias à execução do presente regulamento serão aprovadas nos termos da Decisão 1999/468/CE do Conselho, de 28 de Junho de 1999, que fixa as regras de exercício das competências de execução atribuídas à Comissão (4).
(11)
É conveniente que as despesas relacionadas com o financiamento das acções e da assistência técnica europeia sejam tratadas como medidas de intervenção nos termos do n.o 2, alínea e), do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 1258/1999 do Conselho, de 17 de Maio de 1999, relativo ao financiamento da política agrícola comum (5).
(12)
As disposições regulamentares sectoriais relativas às medidas de promoção diferem em termos de regras de execução e foram várias vezes alteradas, o que dificulta a sua aplicação. É conveniente harmonizá-las e simplificá-las, reunindo-as num único texto. É, por isso, necessário revogar as disposições e regulamentos sectoriais em vigor em matéria de promoção.
(13)
É conveniente prever as medidas adequadas para assegurar a transição entre essas disposições e regulamentos sectoriais e o novo regime previsto no presente regulamento,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. A Comunidade pode financiar, total ou parcialmente, acções de informação e promoção de produtos agrícolas e do respectivo modo de produção, bem como de produtos alimentares, realizadas no seu território.
2. As acções referidas no n.o 1 não devem ser orientadas em função de marcas comerciais nem incentivar o consumo de um produto devido à sua origem específica. Esta disposição não exclui a possibilidade de indicar a origem do produto objecto das acções referidas no artigo 2.o, quando se trate de uma designação ao abrigo da regulamentação comunitária.
Artigo 2.o
As acções referidas no artigo 1.o são as seguintes:
a)
Acções de relações públicas, promoção e publicidade, em especial com o fim de realçar as características intrínsecas e as vantagens dos produtos comunitários, sobretudo em termos de qualidade, segurança dos alimentos, métodos de produção específicos, aspectos nutricionais e sanitários, rotulagem, bem-estar dos animais e respeito do ambiente;
b)
Participação em manifestações, feiras e exposições de importância nacional ou europeia, nomeadamente através da realização de «stands» destinados a valorizar a imagem dos produtos comunitários;
c)
Acções de informação nomeadamente sobre os regimes comunitários das denominações de origem protegidas (DOP), das indicações geográficas protegidas (IGP), das especialidades tradicionais garantidas (ETG), da produção biológica e da rotulagem, bem como sobre os símbolos gráficos previstos na regulamentação, nomeadamente no que diz respeito às regiões ultraperiféricas;
d)
Acções de informação sobre o sistema comunitário dos vinhos de qualidade produzidos em regiões determinadas (VQPRD), dos vinhos com indicação geográfica e das bebidas espirituosas com indicação geográfica ou indicação tradicional reservada;
e)
Estudos de avaliação dos resultados das acções de promoção e informação.
Artigo 3.o
Os sectores ou produtos que podem ser objecto das acções referidas no artigo 1.o são seleccionados em função dos seguintes critérios:
a)
Oportunidade de valorização da qualidade, do carácter típico, dos métodos de produção específica, dos aspectos nutricionais e sanitários, da segurança alimentar, do bem-estar dos animais ou do respeito do ambiente dos produtos em causa, através de campanhas temáticas ou dirigidas a públicos específicos;
b)
Prática de um sistema de rotulagem que informe os consumidores e de sistemas de rastreabilidade e controlo dos produtos;
c)
Necessidade de fazer face a problemas específicos ou conjunturais num determinado sector;
d)
Oportunidade de informar acerca do significado dos regimes comunitários DOP/IGP/ETG e dos produtos biológicos;
e)
Oportunidade de informar acerca do significado do regime comunitário dos VQPRD, dos vinhos com indicação geográfica e das bebidas espirituosas com indicação geográfica ou indicação tradicional reservada.
Artigo 4.o
1. De dois em dois anos, a Comissão determina, nos termos do artigo 13.o, a lista dos temas e dos produtos referidos no artigo 3.o Contudo, em caso de necessidade, esta lista pode ser alterada no decurso de cada período de três anos, nos termos do mesmo artigo.
2. Antes de estabelecer a lista referida no n.o 1, a Comissão pode consultar o grupo permanente «Promoção dos Produtos Agrícolas» do Comité Consultivo «Qualidade e Sanidade da Produção Agrícola».
Artigo 5.o
1. A Comissão estabelece, em relação a cada sector ou produto seleccionado e nos termos do n.o 2 do artigo 13.o, uma estratégia que defina as linhas directrizes a seguir pelas propostas dos programas de promoção e informação.
2. No âmbito da definição da estratégia referida no n.o 1, a Comissão pode consultar o Grupo Permanente «Promoção dos Produtos Agrícolas» do Comité Consultivo «Qualidade e Sanidade da Produção Agrícola».
3. Essas linhas directrizes contêm indicações gerais, nomeadamente sobre:
a)
Os objectivos e alvos;
b)
Um ou vários temas que devam ser objecto das acções seleccionadas;
c)
Os tipos de acções a desenvolver;
d)
A duração dos programas;
e)
A repartição indicativa do montante disponível para a participação financeira comunitária na realização dos programas, em função dos mercados e dos tipos de acções contemplados.
Artigo 6.o
1. Na realização das acções referidas nas alíneas a), b) e d) do artigo 2.o, com base nas linhas directrizes referidas no artigo 5.o, a ou as organizações profissionais e/ou interprofissionais representativas do ou dos sectores pertinentes estabelecem, em colaboração com um organismo de execução por elas seleccionado, mediante concurso organizado pelos meios adequados, programas de promoção e de informação com uma duração máxima de 36 meses. Esses programas podem abranger um ou vários Estados-Membros interessados que estabelecem cadernos de encargos contendo os critérios de avaliação dos programas, podendo emanar de organizações europeias ou originárias de um ou vários Estados-Membros. Estes últimos programas são prioritários.
2. O ou os Estados-Membros interessados verificam a oportunidade dos programas, bem como a sua conformidade e a dos organismos de execução propostos com o presente regulamento, as linhas directrizes e o respectivo caderno de encargos. Verificam a relação qualidade/preço dos programas em causa. Na sequência desse controlo, o ou os Estados-Membros em causa estabelecem, no limite dos montantes disponíveis, a lista provisória dos programas e dos organismos seleccionados e comprometer-se a financiar esses programas.
3. Os Estados-Membros comunicam à Comissão a lista provisória dos programas e dos organismos seleccionados, bem como uma cópia desses programas.
Quando verifique que um programa apresentado não é conforme à regulamentação comunitária ou às linhas directrizes, a Comissão informará, num prazo a determinar, o ou os Estados-Membros em causa da inelegibilidade total ou parcial do programa em causa. Decorrido este prazo, o programa é considerado elegível.
Os Estados-Membros têm em conta as eventuais observações da Comissão dentro deste prazo. No termo desse prazo, o ou os Estados-Membros estabelecem a lista definitiva dos programas seleccionados e transmiti-la-ão imediatamente à Comissão.
A Comissão informa o mais brevemente possível o Comité de Gestão referido no artigo 13.o dos programas escolhidos e dos orçamentos correspondentes.
Artigo 7.o
1. Na falta de programas de informação em relação a uma ou mais das acções referidas na alínea c) do artigo 2.o, apresentadas pelas organizações referidas no artigo 6.o, com base nas linhas directrizes definidas pela Comissão, o ou os Estados-Membros interessados estabelecem o caderno de encargos e procedem, por concurso público, à selecção do organismo encarregado da execução do programa que aqueles se comprometem a co-financiar.
2. Os Estados-Membros transmitem à Comissão os programas seleccionados, acompanhados de um parecer fundamentado sobre a sua oportunidade, bem como sobre a sua conformidade e a do organismo proposto com o presente regulamento e as respectivas linhas directrizes, bem como sobre a avaliação da relação qualidade/preço.
3. Para efeitos do exame dos programas pela Comissão e da sua aprovação definitiva pelos Estados-Membros, é aplicável o disposto no n.o 3, segundo, terceiro e quarto parágrafos, do artigo 6.o
Artigo 8.o
1. A Comissão pode ser assistida por um comité de peritos independentes em comunicação ou por assistentes técnicos, na elaboração das linhas directrizes referidas no artigo 5.o
2. A Comissão selecciona, por concurso público ou limitado:
a)
O ou os eventuais assistentes técnicos referidos no n.o 1,
b)
O ou os organismos encarregados da avaliação dos resultados das acções executadas em aplicação dos artigos 6.o e 7.o
Artigo 9.o
1. A Comunidade financia:
a)
Integralmente as acções referidas na alínea e) do artigo 2.o;
b)
Parcialmente as outras acções de promoção e de informação referidas no artigo 2.o
2. A participação financeira da Comunidade nas acções referidas na alínea b) do n.o 1 não pode ultrapassar 50 % do custo real das acções.
Sem prejuízo do n.o 4, os Estados-Membros interessados participam no financiamento das acções referidas no n.o 2 até 20 % do seu custo real, ficando o restante a cargo das organizações proponentes. O financiamento dos Estados-Membros e/ou das organizações profissionais ou interprofissionais pode provir, igualmente, de receitas parafiscais.
3. No entanto, em casos devidamente justificados e desde que o programa em causa apresente um interesse comunitário manifesto, pode decidir-se, nos termos do n.o 2 do artigo 13.o, que a organização proponente assuma integralmente a parte do financiamento que não é assegurada pela Comunidade.
4. Quanto às acções referidas no artigo 7.o, os Estados-Membros interessados assumem a parte do financiamento que não é assegurada pela Comunidade.
O financiamento da parte dos Estados-Membros pode provir, igualmente, de receitas parafiscais.
Artigo 10.o
1. O ou os organismos encarregados da execução das acções referidas no n.o 1 do artigo 6.o e no n.o 1 do artigo 7.o devem possuir um conhecimento aprofundado dos produtos e dos mercados em causa e dispor dos meios necessários para assegurar a melhor execução das acções, tendo em conta a dimensão europeia dos programas em causa.
2. Os Estados-Membros interessados são responsáveis pelo controlo e pagamento das acções que não as referidas no n.o 1, alínea a), do artigo 9.o
Artigo 11.o
As despesas decorrentes do financiamento comunitário das acções referidas no artigo 1.o são consideradas intervenções, na acepção do n.o 2, alínea e), do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 1258/1999.
Artigo 12.o
As regras de execução do presente regulamento são adoptadas nos termos do n.o 2 do artigo 13.o
Artigo 13.o
1. A Comissão é assistida pelo Comité de Gestão das Matérias Gordas, instituído pelo artigo 37.o do Regulamento n.o 136/66/CEE (6), e pelos comités de gestão estabelecidos pelos artigos correspondentes dos outros regulamentos que estabelecem a organização comum dos mercados agrícolas (a seguir designados por «Comités»). Os comités de gestão actuam em conjunto.
2. Sempre que se faça referência ao presente artigo, são aplicáveis os artigos 4.o e 7.o da Decisão 1999/468/CE.
O prazo previsto no n.o 3 do artigo 4.o da Decisão 1999/468/CE é de um mês.
3. Os Comités aprovarão o seu regulamento interno.
Artigo 14.o
De dois em dois anos, e pela primeira vez antes de 31 de Dezembro de 2003, a Comissão apresenta ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório sobre a aplicação do presente regulamento, relativo nomeadamente aos programas seleccionados e ao balanço da utilização das dotações, eventualmente acompanhado de propostas adequadas.
Artigo 15.o
1. São revogadas as seguintes disposições:
a)
Artigo 11.o do Regulamento n.o 136/66/CEE do Conselho, de 22 de Setembro de 1966, que estabelece uma organização comum de mercado no sector das matérias gordas (7),
b)
Artigo 2.o do Regulamento (CEE) n.o 1308/70 do Conselho, de 29 de Junho de 1970, que estabelece a organização comum de mercado no sector do linho e do cânhamo (8),
c)
N.o 4 do artigo 20.o do Regulamento (CEE) n.o 3763/91 do Conselho, de 16 de Dezembro de 1991, que estabelece medidas específicas relativas a determinados produtos agrícolas a favor dos departamentos franceses ultramarinos (9),
d)
Artigos 1.o e 2.o do Regulamento (CEE) n.o 1332/92 do Conselho, de 18 de Maio de 1992, que institui medidas específicas no sector das azeitonas de mesa (10),
e)
N.o 4 do artigo 31.o do Regulamento (CEE) n.o 1600/92 do Conselho, de 15 de Junho de 1992, que estabelece medidas específicas relativas a determinados produtos agrícolas a favor dos arquipélagos dos Açores e da Madeira (11),
f)
N.o 4 do artigo 26.o do Regulamento (CEE) n.o 1601/92 do Conselho, de 15 de Junho de 1992, que estabelece medidas específicas relativas a determinados produtos agrícolas a favor das ilhas Canárias (12),
g)
Segundo parágrafo, segundo travessão, do artigo 1.o e n.o 1, segundo parágrafo, do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 399/94 do Conselho, de 21 de Fevereiro de 1994, relativo a acções específicas a favor das uvas secas (13),
h)
Artigo 54.o do Regulamento (CE) n.o 2200/96 do Conselho, de 28 de Outubro de 1996, que estabelece a organização comum de mercado no sector das frutas e produtos hortícolas (14),
i)
N.o 5 do artigo 35.o do Regulamento (CE) n.o 1493/1999 do Conselho, de 17 de Maio de 1999, que estabelece a organização comum do mercado vitivinícola (15).
2. Os termos «e da promoção» e as alíneas «d) e e)» são suprimidos, respectivamente, no primeiro parágrafo do artigo 1.o e no n.o 2 do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 399/94.
3. São revogados os Regulamentos (CEE) n.o 1195/90 do Conselho, de 7 de Maio de 1990 relativo a medidas destinadas a aumentar o consumo e a utilização de maçãs (16), (CEE) n.o 1201/90 do Conselho, de 7 de Maio de 1990 relativo a medidas destinadas a aumentar o consumo de citrinos (17), (CEE) n.o 2067/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, relativo a acções de promoção e comercialização da carne de bovino de qualidade (18), (CEE) n.o 2073/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, relativo à promoção do consumo na Comunidade e ao alargamento dos mercados do leite e dos produtos lácteos (19), (CE) n.o 2275/96 do Conselho, de 22 de Novembro de 1996, que estabelece medidas específicas no sector das plantas vivas e dos produtos de floricultura (20) e (CE) n.o 2071/98 do Conselho, de 28 de Setembro de 1998, relativo a acções de informação sobre a rotulagem da carne de bovino (21).
4. As disposições, os termos e os regulamentos referidos nos números anteriores continuam a ser aplicáveis aos programas de promoção e de informação decididos antes da data de entrada em vigor do regulamento de execução do presente regulamento.
Artigo 16.o
A Comissão adopta as medidas necessárias para facilitar a passagem das disposições referidas no artigo 15.o para as do presente regulamento, nos termos do n.o 2 do artigo 13.o
Artigo 17.o
O presente regulamento entra em vigor no sétimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
O presente regulamento é aplicável a partir de 1 de Janeiro de 2001.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 19 de Dezembro de 2000.