31988L0344
L 157/28
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 13 юни 1988 година
за сближаване на законодателствата на държавите-членки относно екстракционните разтворители, използвани в производството на храни и хранителни съставки
(88/344/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 100а от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
в сътрудничество с Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че различията в националните законодателства относно екстракционните разтворители затрудняват свободното движение на храни и могат да създадат условия за неравноправна конкуренция, като по този начин пряко засегнат създаването или функционирането на общия пазар;
като има предвид, че сближаването на законодателствата е необходимо за да се осигури свободното движение на храни;
като има предвид, че законодателството относно екстракционните разтворители, предназначени за употреба в храните, трябва на първо място да взема предвид изискванията на здравеопазването, но също така и, спазвайки тези изисквания, икономическите и технически потребности;
като има предвид, че подобно сближаване води до съставянето на единен списък на екстракционните разтворители, използвани в производството на храни и хранителни съставки; като има предвид, че следва да се уточнят също така и общите критерии за чистота;
като има предвид, че употребата на екстракционни разтворители в условията на добра производствена практика трябва да доведе до отстраняването на всички или на по-голямата част от остатъците от разтворителите в храните или в хранителните съставки;
като има предвид, че при тези условия наличието на остатъци или на деривативи в крайните хранителни продукти или в хранителните съставки, може да не е умишлено, но да е технически неизбежно;
като има предвид, че макар и по принцип полезно, не се налага специфично ограничение на веществата, изброени в част I на приложението, която се счита за задоволителна от гледна точка на безопасността за потребителя, при условие че се спазва добрата производствена практика;
като има предвид, че с оглед изискванията на здравеопазването трябва да се уточнят условията за употреба на екстракционните разтворители, изброени в части II и III на приложението, както и на разрешените количества остатъци в храните и хранителните съставки;
като има предвид, че до приемането на норми от Общността, отнасящи се до ароматите, държавите-членки не трябва да бъдат възпрепятствани при употребата на някои вещества, използвани за разреждане или разтваряне на ароматите, като екстракционни разтворители;
като има предвид, че разпоредбите относно някои екстракционни разтворители трябва да бъдат преразгледани, след един определен период, на основата на извършващите се научни и технически изследвания, за да се разреши употребата на тези разтворители, както и да се определят условията за тяхната употреба;
като има предвид, че следва да се определят специфичните критерии за чистота за екстракционните разтворители, както и методи за анализ и взимане на проби от екстракционните разтворители в и по храните;
като има предвид, че ако вследствие на новопостъпила информация употребата на даден екстракционен разтворител, вписан в настоящата директива, представлява риск за здравето, държавите-членки трябва да могат да забранят или да ограничат употребата му или да намалят допустимите количества до взимането на решение от Общността;
като има предвид, че установяването на процедури за вземане на проби и на методи за анализ, които позволяват да се проверят веществата, изброени в приложението, както и техните критерии за чистота, представлява техническа мярка; като има предвид, че за да се опростят и ускорят тези процедури, както и за да се улесни тяхното прилагане трябва да се осигури тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията чрез посредничеството на Постоянния комитет по храните, създаден с Решение 69/414/ЕИО на Съвета (4),
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. Настоящата директива се отнася до екстракционните разтворители, използвани или предназначени за употреба в производството на храни или на хранителни съставки.
Настоящата директива не се отнася до екстракционните разтворители, използвани в производството на хранителни добавки, витамини или други такива добавки, освен ако тези хранителни добавки, витамини или други такива добавки не са изброени в приложението.
Независимо от това, държавите-членки трябва да гарантират, че употребата на хранителни добавки, витамини или други такива добавки в храните, няма да доведе до съдържанието на остатъци от екстракционните разтворители, които биха застрашили здравеопазването.
2. Настоящата директива не засяга законовите разпоредби на държавите-членки, отнасящи се до употребата на метанол, пропан-1-диол, пропан-2-диол и трихлоретилен под формата на екстракционни разредители в производството на храни или хранителни съставки.
3. За целите на настоящата директива:
а)
„разредител“ е всяко вещество, с което се разрежда храна или хранителна съставка, включително и замърсителите в или по тази храна;
б)
„екстракционен разтворител“ е всеки разтворител, използван за екстракция при преработката на суровини, на храни или на компоненти или съставки на тези храни, който е отстранен, но поради техническа невъзможност може да присъства под формата на остатъци или деривативи в храните или в хранителните съставки.
Член 2
1. Държавите-членки разрешават употребата на веществата или продуктите, изброени в приложението, в качеството им на екстракционни разтворители за производството на храни или хранителни съставки, при спазване на условията за употреба и на максимално допустимите количества на остатъците, които са определени в приложението.
Държавите-членки не могат да забраняват, да ограничават или да възпрепятстват търговията с храни или хранителни съставки въз основа на съображения, отнасящи се до екстракционните разтворители или до техните остатъци, ако са спазени разпоредбите на настоящата директива.
2. Държавите-членки забраняват използването, под формата на екстракционни разтворители, на други вещества или продукти, различни от екстракционните разтворители, изброени в приложението, и не могат да разширяват условията за употреба и максимално допустимите количества на остатъците от екстракционните разредители извън определените рамки.
3. До приемането на разпоредби от Общността относно веществата, използвани за разреждане или разтваряне на ароматите, държавите-членки могат, на своите територии, да разрешат употребата, под формата на разтворители за екстракция на аромати от естествени ароматични материали, на веществата, използвани за разреждане или разтваряне на ароматите.
4. Разрешава се употребата под формата на екстракционни разтворители на вода, към която са добавени вещества за регулиране на киселинността или алкалността и други хранителни вещества, които притежават разтворителни свойства, за производството на храни и хранителни съставки.
5. До две години след приемането на настоящата директива Комисията, след консултации с Научния комитет по храните, ще преразгледа разпоредбите, отнасящи се до част I на приложението и изброените по-долу вещества, и ще предложи необходимите изменения в съответствие с процедурата, предвидена в член 100а от Договора:
Бутан-1-ол
Бутан-2-ол
Метил-пропан-1-ол
Метил-пропан-2-ол
Метил ацетат
Циклохексан
Дихлорометан
Хексан
Етилметилкетон
Изобутан
Диетил етер
Като част от измененията, Съветът ще реши дали остатъците от екстракционните разтворители, изброени в част III на приложението, да се отнасят до ароматите или до храните.
6. След консултации с Научния комитет по храните Комисията ще преразгледа условията за употреба на веществата, изброени в член 1, параграф 2, и ще внесе необходимите предложения в Съвета:
-
до три години след приемането на настоящата директива, за метанол, пропан-1-диол и пропан-2-диол;
-
до седем години след приемането на настоящата директива, за трихлоретилен.
Член 3
Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, с оглед веществата и материалите, изброени в приложението като екстракционни разтворители, да отговарят на следните критерии за чистота:
а)
да не съдържат токсикологично опасно количество от какъвто и да е елемент или вещество;
б)
при условие че се спазват ограниченията, произтичащи от специфичните критерии за чистота, посочени в буква в), да не съдържат повече от 1мг/кг арсеник или повече от 1 мг/кг олово;
в)
да отговарят на специфичните критерии за чистота, изложени в член 4.
Член 4
В съответствие с процедурата, предвидена в член 6, ще се установят:
а)
методите за анализ, с които да се контролира спазването на общите и на специфичните критерии за чистота, упоменати в член 3;
б)
процедурата за взимане на проби и методите за качествен и количествен анализ на екстракционните разтворители, упоменати в приложението и използвани в храните и хранителните съставки;
в)
ако е необходимо, специфичните критерии за чистота на екстракционните разтворители, упоменати в приложението, и по-специално максимално допустимите количества на живак и на кадмий в екстракционните разтворители; тези критерии се приемат най-късно три години след приемането на настоящата директива.
Член 5
1. Ако дадена държава-членка, вследствие на нова информация или на преоценка на съществуващата информация след приемането на настоящата директива, има достатъчни основания да счита, че употребата в храни на някое от веществата, упоменати в приложението, или че съдържанието на една или повече съставки, които са упоменати в член 3 и се съдържат в тези вещества, може да застраши здравеопазването, дори и да съответстват на условията, упоменати в настоящата директива, то тази държава-членка може временно да преустанови или да ограничи приложението на съответните разпоредби на своята територия. Тя незабавно уведомява другите държави-членки и Комисията за това, като излага причините за решението си.
2. Комисията разглежда в най-кратки срокове доказателствата, представени от държавата-членка, и след консултации с Постоянния комитет по храните дава своето становище по този въпрос и взема необходимите мерки, които да заместят тези, посочени в параграф 1.
3. Ако Комисията реши, че е необходимо да се внесат изменения в настоящата директива, за да се предотвратят рисковете, упоменати в параграф 1, и за да се гарантира закрилата на здравеопазването, то тя прилага процедурата, предвидена в член 6, с цел да се приемат тези изменения. Всяка държава-членка, която е приела защитни мерки, може да ги прилага до влизането в сила на измененията на нейната територия.
Член 6
1. В случай, че се наложи прилагане на процедурата, предвидена в настоящия член, то Постоянният комитет по храните се сезира от своя председател.
2. Представителят на Комисията внася в Комитета проект за мерките, които следва да се предприемат. Комитетът дава становището си по проекта в рамките на срока, определен от председателя в зависимост от неотложността на разглеждания проблем. Становището се дава с мнозинството, предвидено в член 148, параграф 2 от Договора за приемането на решения от страна на Съвета, по предложение на Комисията. Гласуването на представителите на държавите-членки в Комитета се извършва съгласно разпоредбите на настоящия член. Председателят няма право на глас.
3.
а)
Комисията приема предвидените мерки, когато те съответстват на становището на Комитета.
б)
Когато предвидените мерки не съответстват на становището на Комитета или когато липсва такова становище, Комисията незабавно внася в Съвета предложение относно мерките, които следва да се предприемат. Съветът взема решение с квалифицирано мнозинство.
в)
Ако в срок от три месеца, считано от датата на сезирането му, Съветът не е приел мерки, то Комисията приема предложените вече мерки.
Член 7
1. Държавите-членки вземат всички необходими мерки, за да гарантират, че веществата, упоменати в приложението и предназначени за употреба под формата на екстракционни разтворители в храните, ще се продават само, ако следната лесно видима, ясно четлива и неизличима информация присъства на амбалажа, контейнерите или етикетите:
а)
търговско название, съгласно приложението;
б)
ясно обозначение, че качеството на материала е подходящо за употребата му за екстракция от храните или от техните хранителни съставки;
в)
обозначение, което да позволява идентифицирането на цялата партида;
г)
името или търговското название и адреса на производителя, или на опаковчика, или на даден продавач, установен в Общността;
д)
нетното количество, изразено в единици за маса;
е)
ако е необходимо, специфичните условия за съхраняване или за употреба.
2. Като изключение от параграф 1, информацията, изисквана по смисъла на букви в), г), д) и е), може да фигурира само в търговските документи, отнасящи се до количеството или до партидата, които ги придружават или са получени преди доставката.
3. Настоящият член не засяга по-точните или по-подробните разпоредби, приети от Общността, относно теглилките и мерките или относно класифицирането, амбалажа или етикетирането на опасни вещества или препарати.
4. Държавите-членки се въздържат от приемане на по-подробни изисквания от тези, упоменати в настоящия член, по отношение на начина, по който да се обозначават специфичните характеристики.
Въпреки това, те гарантират забраната за продажба на екстракционни разтворители на техните територии, ако специфичните характеристики, установени в настоящия член, не фигурират на леснодостъпен за потребителите език, освен ако не са предприети други мерки за информиране на потребителите. Тази разпоредба не забранява информацията да бъде изписана на няколко езика.
Член 8
1. Настоящата директива се прилага, също така, и по отношение на екстракционните разтворители, използвани или предназначени за употреба в производството на храни или хранителни съставки, внасяни в Общността.
2. Настоящата директива не се прилага нито по отношение на екстракционните разтворители, нито по отношение на храните, предназначени за износ извън Общността.
Член 9
Държавите-членки вземат мерките, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до три години от нейното приемане, така че да разрешат от тази дата търговията и употребата на екстракционни разтворители, които са в съответствие с разпоредбите на настоящата директива, и да забранят търговията и употребата на екстракционни разтворители, които не съответстват на нейните разпоредби. Те незабавно информират Комисията за това.
Член 10
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 13 юни 1988 година.
*****
DIRECTIVA DO CONSELHO
de 13 de Junho de 1988
relativa à aproximação das legislações dos Estados-membros sobre os solventes de extracção utilizados no fabrico de géneros alimentícios e dos respectivos ingredientes
(88/344/CEE)
O CONSELHO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Económica Europeia, e, nomeadamente, o seu artigo 100ºA,
Tendo em conta a proposta da Comissão (1),
Em cooperação com o Parlamento Europeu (2),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social (3),
Considerando que, as diferenças entre as legislações nacionais sobre solventes de extracção entravam a livre circulação dos géneros alimentícios; que podem originar condições desiguais de concorrência e que têm pois uma incidência directa sobre o estabelecimento ou o funcionamento do mercado comum;
Considerando que, a aproximação destas legislações é portanto necessária para permitir a livre circulação dos géneros alimentícios;
Considerando que, as legislações sobre solventes de extracção destinados a ser utilizados em géneros alimentícios devem ter principalmente em conta as normas relativas à saúde humana, e também, dentro dos limites impostos pela protecção da saúde, as necessidades económicas e técnicas;
Considerando que, uma tal aproximação deve implicar a elaboração de uma lista única de solventes de extracção para preparação de géneros alimentícios ou outros ingredientes alimentares; que convém igualmente especificar os critérios gerais de pureza;
Considerando que, o emprego de um solvente de extracção em boas condições de fabrico deveria ter como resultado a eliminação da totalidade ou da maior parte dos resíduos de solventes contidos nos géneros alimentícios ou nos seus ingredientes;
Considerando que, em tais condições, a presença de resíduos ou derivados no produto final do género alimentício ou do ingrediente pode ser involuntária mas tecnicamente inevitável;
Considerando que, uma limitação específica, embora útil duma maneira geral, não se torna necessária no caso das substâncias indicadas na Parte I do anexo e autorizadas por não atentarem contra a segurança do consumidor se forem empregues em boas condições de fabrico;
Considerando que é oportuno, na óptica da protecção da saúde pública, determinar as condições de emprego de outros solventes de extracção indicados nas Partes II e III do anexo e de resíduos permitidos nos géneros alimentícios e seus ingredientes;
Considerando que, enquanto não são adoptadas regras comunitárias relativas aos aromas, os Estados-membros não devem ser impedidos de autorizar tais materiais como solventes de extracção para certos aromas substâncias utilizadas para diluir e dissolver;
Considerando que, as disposições relativas a certos solventes de extracção devem ser revistas ao fim de um certo tempo em função dos resultados da investigação científica e técnica em curso sobre a aceitabilidade desses solventes e as respectivas condições de utilização;
Considerando que é conveniente definir critérios específicos de pureza para os solventes de extracção, assim como métodos de análise e de colheita de amostras de solventes de extracção no interior e à superfície dos géneros alimentícios;
Considerando que, se a utilização de um solvente de extracção previsto na presente directiva parecer, à luz de novas informações, acarretar um risco para a saúde, os Estados-membros devem poder suspendê-lo ou limitar a sua utilização ou ainda reduzir os limites previstos enquanto aguardam uma decisão a nível comunitário;
Considerando que, a definição dos métodos de amostragem e de análise que permitem a verificação das substâncias enumeradas e das suas normas de pureza constituem medidas de aplicação técnica; que, para simplificar e acelerar a sua adopção e facilitar a sua aplicação, convém assegurar uma cooperação estreita entre os Estados-membros e a Comissão no seio do Comité Permanente dos Géneros Alimentícios instituído pela Decisão 69/414/CEE (1),
ADOPTOU A PRESENTE DIRECTIVA:
Artigo 1º
1. A presente directiva aplica-se aos solventes de extracção utilizados ou destinados a ser utilizados no fabrico de géneros alimentícios e dos respectivos ingredientes.
A presente directiva não se aplica aos solventes de extracção utilizados na produção de aditivos alimentares, de vitaminas e de outros aditivos nutricionais, excepto se esses aditivos alimentares, vitaminas e outros aditivos nutricionais figurarem numa das listas que constam no anexo.
Contudo, os Estados-membros tomarão as medidas necessárias para que a utilização de aditivos alimentares, de vitaminas e de outros aditivos nutricionais não introduza nos géneros alimentícios resíduos de solventes de extracção em teores perigosos para a saúde humana.
2. A presente directiva não afecta as legislações dos Estados-membros relativas à utilização do metanol, do propanol-1, do propanol-2 e do tricloretileno como solventes de extracção no fabrico dos géneros alimentícios ou dos respectivos ingredientes.
3. Para efeitos da presente directiva, entende-se por:
a) « Solvente » toda a substância própria para dissolver um género alimentício ou todo o composto de um género alimentício, incluindo todo o agente contaminador presente neste ou sobre este género alimentício;
b) « Solvente de extracção » um solvente utilizado durante o processo de extracção aquando do tratamento de matérias-primas, de géneros alimentícios, de componentes ou de ingredientes destes produtos, que é eliminado e que pode provocar a presença involuntária mas tecnicamente inevitável de resíduos ou de derivados no género alimentício ou no ingrediente.
Artigo 2º
1. Os Estados-membros autorização a utilização, como solventes de extracção no fabrico dos géneros alimentícios ou dos seus ingredientes, das substâncias e matérias enumeradas no anexo, nas condições de uso e dentro do respeito dos limites máximos de resíduos que aí possam vir referidos.
Os Estados-membros não podem proibir, restringir ou entravar a colocação no mercado de géneros alimentícios ou dos seus ingredientes que correspondam às normas da presente directiva, por motivos relacionados com os solventes de extracção utilizados, ou os seus resíduos.
2. Os Estados-membros proibirão a utilização, como solventes de extracção, de substâncias e matérias que não sejam os solventes de extracção enumerados no anexo, e não podem alargar essas condições de uso e os limites de resíduos admissíveis para além daquilo que está indicado.
3. Enquanto não foram adoptadas disposições comunitárias relativas às substâncias utilizadas para diluir ou dissolver aromas, como solventes para a extracção de aromas provenientes de aromatos.
4. Serão autorizadas com solventes de extracção no fabrico de géneros alimentícios ou dos seus ingredientes, tanto a água, à qual podem ter sido adicionadas substâncias para regular a acidez ou a alcalinidade, como outras substâncias alimentares que possuam propriedades de solventes.
5. No prazo de dois anos a partir da adopção da presente directiva, a Comissão, após consulta do Comité Científico, para a Alimentação Humana, reanalisará as disposições relativas à Parte I do anexo e às substâncias a seguir indicadas e, se necessário, proporá a respectiva alteração de acordo com o procedimento previsto no artigo 100º do Tratado:
Butanol-1
Butanol-2
Metil-propanol-1
Metil-propanol-2
Acetato de metilo
Ciclohexano
Diclorometano
Hexano
Metil-etil-cetona
Isobutano
Éter dietílico
No âmbito dessa alteração o Conselho decidirá se convém classificar os resíduos dos solventes de extracção enumerados na Parte III do anexo como aromas e não como géneros alimentícios.
6. A Comissão, após consulta do Comité Científico para a Alimentação Humana reanalisará a situação no que se refere às substâncias referidas no nº 2 do artigo 1º e submete ao Conselho as propostas adequadas:
- três anos após a adopção da presente directiva, no que se refere ao metanol, ao propanol-1 e ao propanol-2,
- sete anos após a adopção da presente directiva, no que se refere ao tricloroetileno.
Artigo 3º
Os Estados-membros tomarão todas as medidas necessárias para garantir que as substâncias e matérias constantes do anexo como solventes de extracção obedeçam aos critérios de pureza seguintes:
a) Não conter qualquer quantidade perigosa do ponto de vista toxicológico, de qualquer elemento ou substância;
b) Sob reserva das derrogações eventualmente previstas para os critérios de pureza específicos referidos em c), não conter mais de 1 mg/kg de arsénico ou mais de 1 mg/kg de chumbo;
c) Corresponder aos critérios específicos de pureza estabelecidos em conformidade com o artigo 4º
Artigo 4º
Serão determinados de acordo com o procedimento previsto no artigo 6º:
a) Os métodos de análise necessários ao controlo da observância dos critérios de pureza gerais e específicos referidos no artigo 3º,
b) O processo de colheita de amostras e os métodos de análise qualitativa e quantitativa dos solventes de extracção referidos no anexo e utilizados nos géneros ou ingredientes;
c) Se tal for necessário, critérios de pureza específicos para os solventes de extracção referidos no anexo e, nomeadamente os teores máximos autorizados em mercúrio e em cádmio desses solventes; esses critérios serão adoptados num prazo de três anos a contar da data de adopção da presente directiva.
Artigo 5º
1. Se na sequência de novas informações ou de uma reavaliação das informações existentes efectuada após a adopção da presente directiva, um Estado-membro tiver motivos precisos que permitam estabelecer que o uso nos géneros alimentícios de uma das substâncias referidas no anexo ou a presença nessas substâncias de um ou mais componentes referidos no anexo, ou a presença nessas substâncias de um ou mais componentes referidos no artigo 3º, é susceptível de ser nociva para a saúde humana, embora sejam respeitadas as condições previstas na presente directiva, esse Estado-membro pode suspender ou restringir temporariamente no seu território a aplicação das disposições em causa. O mesmo Estado-membro informará imediatamente os outros Estados-membros e a Comissão desse facto, fornecendo os motivos da sua decisão.
2. A Comissão analisará dentro do mais curto prazo os motivos invocados pelo Estado-membro em questão e consultará o Comité Permanente dos Géneros Alimentícios, emitindo imediatamente um parecer a adoptando medidas adequadas que podem substituir as medidas referidas no nº 1.
3. Se a Comissão considerar que são necessárias alterações à presente directiva para solucionar as dificuldades referidas no nº 1 e garantir a protecção da saúde humana, dará início ao procedimento previsto no artigo 6º a fim de adoptar essas alterações; nesse caso, o Estado-membro que adoptou as medidas de salvaguarda pode aplicá-las até à entrada em vigor dessas alterações no seu território.
Artigo 6º
1. Sempre que seja feita referência ao procedimento definido no presente artigo, a questão será submetida ao Comité Permanente dos Géneros Alimentícios, pelo seu presidente.
2. O representante da Comissão submete à apreciação do Comité um projecto de medidas a tomar. O Comité emite o seu parecer sobre este projecto num prazo a fixar pelo presidente em função da urgência da questão. O parecer é emitido pela maioria prevista no nº 2 do artigo 148º do Tratado para adopção das decisões que o Conselho é chamado a tomar sob proposta da Comissão. Para a votação no seio do Comité, os votos dos representantes dos Estados-membros serão afectados da ponderação definida no artigo atrás citado. O presidente não participa na votação.
3. a) A Comissão adopta as medidas previstas sempre que estas estejam, em conformidade com o parecer do Comité;
b) Quando as medidas previstas não estejam em conformidade com o parecer do Comité, ou na falta de parecer, a Comissão apresenta imediatamente ao Conselho, uma proposta relativa às medidas a tomar. O Conselho delibera por maioria qualificada.
c) Se, no termo de um prazo de três meses a contar da data da apresentação ao Conselho, este não tiver adoptado medidas, a Comissão adopta as medidas propostas.
Artigo 7º
1. Os Estados-membros tomarão todas as disposições úteis para assegurar que as substâncias enumeradas no anexo e destinadas, na qualidade de solventes de extracção, para fins alimentares apenas possam ser colocadas no mercado se as respectivas embalagens, recipientes ou rótulos apresentarem as seguintes referências, inscritas por forma a serem facilmente visíveis, claramente legíveis e indeléveis:
a) A denominação de venda indicada nos termos do anexo;
b) Uma referência clara que indique que a substância é de qualidade adequada para ser usada na extracção de géneros alimentícios ou dos respectivos ingredientes;
c) Uma referência que permita identificar o lote;
d) O nome ou a razão social e o endereço do fabricante ou do embalador ou de um vendedor estabelecido no interior da Comunidade; e) A quantidade líquida expressa em unidades de volume;
f) Se necessário, as condições especiais de conservação ou de utilização.
2. Em derrogação do nº 1, as referências indicadas no nº 1, alíneas c), d), e) e f) desse número podem constar apenas dos documentos comerciais relativos ao lote a fornecer com ou antes da entrega.
3. O presente artigo não afecta as disposições comunitárias mais precisas ou mais completas relativas à metrologia ou à classificação, bem como ao acondicionamento e à rotulagem de substâncias e preparados perigosos.
4. Os Estados-membros abster-se-ão de especificar regras para a indicação das referências em causa para além das previstas no presente artigo.
Todavia, os Estados-membros assegurarão a proibição no respectivo território da venda ao utilizador de solventes de extracção se as referências previstas no presente artigo não forem apresentadas numa linguagem facilmente compreensível pelos utilizadores, excepto, se a informação dos utilizadores estiver assegurada por outras medidas. Esta disposição não impede que as referências sejam indicadas em várias línguas.
Artigo 8º
1. A presente directiva é igualmente aplicável aos solventes de extracção utilizados ou destinados a serem utilizados no fabrico de géneros alimentícios ou de ingredientes importados para a Comunidade.
2. A presente directiva não é aplicável aos solventes de extracção nem aos géneros alimentícios destinados à exportação para fora da Comunidade.
Artigo 9º
Os Estados-membros tomarão todas as medidas necessárias para darem cumprimento à presente directiva num prazo de três anos a contar da respectiva adopção, de modo a autorizar, a partir dessa data, a colocação no mercado e o emprego de solventes de extracção que correspondam a esses disposições. Desse facto informarão imediatamente a Comissão.
Artigo 10º
Os Estados-membros são destinatários da presente directiva.
Feito no Luxemburgo, em 13 de Junho de 1988.