РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1186/2009 НА СЪВЕТА
от 16 ноември 2009 година
за установяване на система на Общността за митнически освобождавания
(кодифицирана версия)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 26, 37 и 308 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 918/83 на Съвета от 28 март 1983 г. относно установяване на режима на Общността за митнически освобождавания (2) е бил неколкократно съществено изменян (3). С оглед постигане на яснота и рационалност посоченият регламент следва да бъде кодифициран.
(2)
Поради отсъствие на конкретна мярка за дерогация, приета в съответствие разпоредбите на Договора, митата по Общата митническа тарифа се прилагат за всички стоки, внасяни в Общността. Tова се отнася и за селскостопански такси и всички останали налози при внос, установени съгласно общата селскостопанска политика или специфични режими, приложими за определени стоки, получени в резултата на преработката на селскостопански продукти.
(3)
При някои точно определени обстоятелства подобно облагане не е оправдано, когато по силата на особените условия при които стоките са внесени, отсъства обичайната нужда за защита на икономиката.
(4)
Желателно е при такива обстоятелства да се предвиди възможност каквато съществува по традиция в повечето митнически законодателства за освобождаване на стоките от прилагането на обичайните за тях вносни мита.
(5)
Подобни освобождавания могат също да са предвидени и в многостранни международни конвенции, по които всички или някои държави-членки са договарящи страни. Общността следва да прилага тези конвенции, което предполага въвеждането на правила на Общността за митнически освобождавания с оглед изискванията на Митническия съюз за премахване на разликите по отношение на целта, приложното поле и условията за прилагане на предвидените в тези конвенции освобождавания и да се позволи всички заинтересувани лица да се ползват от едни и същи предимства в цялата Общност.
(6)
Някои от освобождаванията, прилагани в държавите-членки произтичат от сключени с трети държави или международни организации специфични конвенции. Предвид целта си подобни конвенции засягат само и единствено подписалите ги държави-членки. Не е необходимо на общностно равнище да се определят условията по предоставяне на освобождавания от подобен вид и поради това е достатъчно само да се разреши на съответните държави-членки да предоставят тези освобождавания чрез установена за тази цел подходяща процедура.
(7)
Изпълнението на общата селскостопанска политика означава, че при определени обстоятелства могат да се събират мита за някои стоки. За целта е необходимо на общностно равнище да се посочат случаите, в които може да се предостави освобождаване от такива мита.
(8)
В интерес на правната яснота следва да се изброят разпоредбите на общностните актове, които съдържат мерки по освобождаване, които не се засягат от настоящия регламент.
(9)
Настоящият регламент не преустановява прилагането от държавите-членки на забрани или ограничения на вноса или износа, които са оправдани с оглед обществения морал, обществения ред или обществената сигурността, опазване на здравето и живота на хора, животни и растения, защитата на национални богатства, имащи художествена, историческа или археологическа стойност, или защитата на индустриална или търговска собственост.
(10)
Kогато предоставените освобождавания са посочени за суми в евро, следва да се съставят правила за преизчисляване на тези суми в национални валути,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Настоящият регламент определя случаите, при които поради особени обстоятелства се предоставя освобождаване от вносни мита, износни мита и от мерките, приети въз основа на член 133 от Договора, за стоки, допуснати за свободно обръщение или изнесени от митническата територия на Общността.
Член 2
1. За целите на настоящия регламент:
а)
„вносни мита“ са митата и таксите с равностоен ефект, както и селскостопанските такси и други налози при внос, предвидени съгласно общата селскостопанска политика или съгласно специфични режими, приложими за определени стоки, получени при преработката на селскостопански продукти;
б)
„износни мита“ са селскостопанските такси и други налози при износ, предвидени съгласно общата селскостопанска политика или съгласно специфични режими, приложими за определени стоки, получени при преработката на селскостопански продукти;
в)
„лично имущество“ са вещите, предназначени за лична употреба на заинтересуваните лица или за нуждите на домакинството им.
По-специално за „лично имущество“ се считат:
i)
домакинско имущество;
ii)
велосипеди и мотоциклети, частни моторни превозни средства и ремаркета към тях, каравани за къмпинг, плавателни съдове за развлечение и частни самолети.
За „лично имущество“ се приемат също така и провизии за домакинството в рамките на обичайните за едно семейство запаси, домашни любимци и ездитни животни, както и преносимите инструменти, необходимите за упражняването на занаят или свободна професия от заинтересуваното лице. За лично имущество не се приемат такива вещи, които поради своето естество или количество могат да имат търговски характер;
г)
„домакинско имущество“ са личните вещи, спално бельо, мебелировка и оборудване, предназначени за лично ползване от заинтересуваните лица или за посрещане на нуждите на домакинството им;
д)
„алкохолни продукти“ са продукти (бира, вино, аперитиви на винена или на алкохолна основа, бренди, ликьори или други спиртни напитки и др.), попадащи в позиции с номера 2203-2208 от Комбинираната номенклатура.
2. Освен доколкото в настоящия регламент не е предвидено друго за целите на прилагането на дял II, „трети държави“ включва също тези части от териториите на държавите-членки, които са изключени от митническата територия на Общността по силата на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (4).
ДЯЛ II
ОСВОБОЖДАВАНЕ ОТ ВНОСНИ МИТА
ГЛАВА I
Лично имущество, принадлежащо на физически лица, които преместват обичайното си място на пребиваване от трета държава в Oбщността
Член 3
Внасяното от физически лица лично имущество при преместването на обичайното им място на пребиваване от трета държава на митническата територия на Общността се освобождава от вносни мита при условията на членове 4-11.
Член 4
Освобождаването се ограничава до лично имущество, което:
а)
с изключение на конкретни случаи, обосновани от обстоятелствата, се намира във владение и, в случая на непотребими вещи, е използвано от заинтересуваното лице в предишното му обичайно място на пребиваване поне шест месеца преди датата, на която то е преустановило своето обичайно място на пребиваване в третата държава, която напуска;
б)
е предназначено да бъде използвано за същите цели в новото му обичайно място на пребиваване.
Освен това държавите-членки могат да поставят освобождаването на подобно имущество под условие, то да е било обложено, било в държавата по произход или в държавата, която напуска, с мита и/или данъци, на които обичайно подлежи.
Член 5
1. Освобождаване може да се предоставя само на лица, които са имали обичайното си място на пребиваване извън митническата територия на Общността за период от най-малко 12 последователни месеца.
2. Когато обаче намерението на заинтересуваното лице е било да пребивава извън митническата територия на Общността най-малко 12 последователни месеца, митническите органи могат да допуснат дерогации от правилото в параграф 1.
Член 6
Не се предоставя освобождаване за:
а)
алкохолни продукти;
б)
тютюн или тютюневи изделия;
в)
търговски превозни средства;
г)
артикули, предназначени за упражняването на занаят или професия, различни от преносимите инструменти за упражняването на занаят или свободна професия.
Член 7
1. С изключение на особени случаи, освобождаване се предоставя единствено за лично имущество, декларирано за свободно обращение в рамките на 12 месеца от датата на установяване от заинтересуваното лице на обичайното му място на пребиваване на митническата територия на Общността.
2. Личното имущество може да бъде допуснато за свободно обращение на няколко отделни пратки в рамките на посочения в параграф 1 срок.
Член 8
1. До изтичане на 12 месеца от датата, на която е приета декларацията за свободно обръщение, допуснатото безмитно лично имущество не може да бъде давано на заем, да се залага като обезпечение, отдава под наем или прехвърля възмездно или безвъзмездно, без компетентните органи да бъдат предварително уведомени за това.
2. Заемане, залагане като обезпечение, отдаване под наем или прехвърляне, извършено преди изтичане на срока посочен в параграф 1, води до възникване на задължение за заплащане на съответните вносни мита върху съответното имущество съгласно ставката прилагана към датата на заемането, залагането като обезпечение, отдаването под наем или прехвърлянето, в зависимост от вида на имуществото и въз основа на митническата стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 9
1. Чрез дерогация от разпоредбите на член 7, първа алинея, освобождаване може да бъде предоставено за лично имущество, декларирано за свободно обръщение преди заинтересуваното лице да установи обичайното си място на пребиваване в рамките на митническата територия на Общността, при условие че лицето поеме задължението в рамките на срок от шест месеца действително да установи обичайното си място на пребиваване там. Поемането на такова задължението се съпътства от предоставянето на обезпечение, чиято форма и размер се определят от компетентните органи.
2. При прилагане на разпоредбите на параграф 1 предвиденият в член 4, буква а) срок се изчислява от датата, на която личното имущество е въведено на митническата територия на Общността.
Член 10
1. Когато поради професионални задължения заинтересуваното лице напусне третата държава, където е обичайното му място на пребиваване, без същевременно да установи обичайното си място на пребиваване на митническата територия на Общността, но с намерение да го направи в последствие, компетентните органи могат да разрешат безмитно допускане на личното имущество, което лицето внася с такава цел на посочената територия.
2. Безмитното допускане на личното имущество, посочено в параграф 1, се извършва съобразно условията, предвидени в членове 3-8, при условие че:
а)
определените в член 4, буква а), и член 7, първа алинея срокове се изчисляват от датата на въвеждане на личното имущество на митническата територия на Общността;
б)
определеният в член 8, параграф 1 срок се изчислява от датата, на която заинтересуваното лице действително установи обичайното си място на пребиваване на митническата територия на Общността.
3. Безмитното допускане се подчинява на условието заинтересуваното лице да поеме задължението действително да установи обичайното си място на пребиваване на митническата територия на Общността в срока, определен от компетентните органи съобразно обстоятелствата. Във връзка с поетото задължение за установяване на обичайното си място на пребиваване компетентните органи могат да изискват обезпечение в определена от тях форма и размер.
Член 11
Когато определено лице е принудено поради изключителни политически обстоятелства да премести обичайното си място на пребиваване от трета държава в митническата територия на Общността, компетентните органи могат да дерогират от член 4, букви а) и б), член 6, букви в) и г), и член 8.
ГЛАВА II
Имущество, внасяно във връзка с встъпване в брак
Член 12
1. При условията на членове 13-16 се допускат без да се облагат с вносни мита зестрата и домакински принадлежности, включително и нови, принадлежащи на лице, което премества обичайното си място на пребиваване от трета държава на митническата територия на Общността във връзка с встъпване в брак.
2. При същите условия подаръците, каквито обикновено се поднасят по повод встъпване в брак, които се получават от лице, отговарящо на условията, установени в параграф 1, от лица, чието обичайно място на пребиваващи е в трета държава, също се допускат без облагане с вносни мита. Стойността на всеки подарък, допуснат безмитно, не може обаче да надхвърля 1 000 EUR.
Член 13
Освобождаването, посочено в член 12, се предоставя единствено на лица:
а)
които са имали обичайно място на пребиваване извън митническата територия на Общността най-малко 12 последователни месеца. Въпреки това дерогации от настоящата разпоредба се допускат, когато намерението на заинтересуваното лице действително е било да пребивава най-малко 12 последователни месеца извън митническата територия на Общността.
б)
представят доказателство за встъпване в брак.
Член 14
Не се допуска освобождаване на алкохолни продукти, тютюн или тютюневи изделия.
Член 15
1. Освен при изключителни обстоятелства, освобождаване се предоставя само за стоки, декларирани за свободно обращение:
а)
не по-рано от два месеца преди датата, определена за встъпване в брак (в този случай освобождаването се допуска при предоставяне на обезпечение, чиято форма и размер се определят от компетентните органи); и
б)
не по-късно от четири месеца след датата на встъпване в брак.
2. Посочените в член 12 стоки могат да се допуснат за свободно обращение на няколко отделни пратки в рамките на посочения в параграф 1 от настоящия член срок.
Член 16
1. До изтичане на 12 месеца от датата, на която е приета декларацията за свободно обращение, стоките допуснати безмитно по реда на член 12 не могат да бъдат давани на заем, да се залагат като обезпечение, отдават под наем или прехвърлят възмездно или безвъзмездно, без компетентните органи да бъдат предварително уведомени за това.
2. Заемане, залагане като обезпечение, отдаване под наем или прехвърляне, извършено преди изтичане на срока посочен в параграф 1, води до възникването на задължение за заплащане на съответните вносни мита върху въпросните стоки съгласно ставката прилагана към датата на заемането, залагането като обезпечение, отдаването под наем или прехвърлянето, в зависимост от вида на стоките и въз основа на митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
ГЛАВА III
Лично имущество, придобито по наследство
Член 17
1. При условията на членове 18, 19 и 20 лично имущество, придобито по наследство от физическо лице с обичайно място на пребиваване на митническата територия на Общността, се допуска без да се облага с вносни мита.
2. За целите на параграф 1 за „лично имущество“ се счита имуществото, посочено в член 2, параграф 1, буква в), съставляващо наследството на починалия.
Член 18
Не се предоставя освобождаване за:
а)
алкохолни продукти;
б)
тютюн или тютюневи изделия;
в)
търговски превозни средства;
г)
предназначени за упражняването на занаят или професия артикули, различни от преносимите инструменти за занаят или свободна професия, които са били използвани от починалия за упражняване на занаята или професията му;
д)
запаси от суровини и завършени или полуготови продукти;
е)
живи животни и запаси от селскостопански продукти, надвишаващи обичайните за семейно запасяване количества.
Член 19
1. Освобождаването се предоставя само за лично имущество, декларирано за свободно обращение не по-късно от две години от датата, на която заинтересуваното лице придобива собствеността върху имуществото (окончателното уреждане на наследството).
При наличието на особени обстоятелства компетентните органи могат да удължат този срок.
2. Вносът на лично имущество може да се осъществи на няколко отделни пратки в рамките на определения в параграф 1 срок.
Член 20
Членове 17, 18 и 19 се прилагат mutatis mutandis за лично имущество, придобито по наследство от юридически лица с нестопанска цел, които са установени на митническата територия на Общността.
ГЛАВА IV
Учебни принадлежности, учебни пособия и свързано домакинско оборудване
Член 21
1. Освобождават се от вносни мита принадлежности, учебни пособия и домакинско оборудване, които представляват обичайното обзавеждане за стая на ученик/студент и принадлежащи на ученик/студент, пристигащ на митническата територия на Общността с цел обучение и които са предназначени за лична употреба през срока на обучението им.
2. За целите на параграф 1:
а)
„ученик или студент“ е всяко едно лице, записано в редовна форма на обучение в учебно заведение;
б)
„принадлежност“ е лично или спално бельо, както и облекло, ново или употребявано;
в)
„учебни пособия“ са всички предмети и инструменти (включително калкулатори и пишещи машини), които обикновено се използват от ученици или студенти за целите на обучението им.
Член 22
Освобождаването се предоставя най-малко веднъж за учебна година.
ГЛАВА V
Пратки с незначителна стойност
Член 23
1. При условията на член 24 всякакви пратки, съдържащи стоки с незначителна стойност, изпратени директно от трета държава на получател в Общността, се допускат без да се облагат с вносни мита.
2. За целите на параграф 1, „стоки с незначителна стойност“ означава стоки, собствената стойност на които не надвишава общо 150 EUR на пратка.
Член 24
Не подлежат на освобождаване:
а)
алкохолни продукти;
б)
парфюми и тоалетни води;
в)
тютюн или тютюневи изделия.
ГЛАВА VI
Пратки, изпращани от едно частно лице до друго
Член 25
1. При условията на членове 26 и 27 стоките, съдържащи се в пратки, изпратени от трета държава от частно лице до друго частно лице, живеещо на митническата територия на Общността, се допускат без да се облагат с вносни мита, при условие че този внос няма търговски характер.
Освобождаването, предвидено съгласно настоящия параграф, не се прилага по отношение стоки изпратени в пратки от остров Heligoland.
2. За целите на параграф 1 вносните пратки „нямат търговски характер“, когато:
а)
са от случаен характер;
б)
съдържат стоки изключително за лично ползване от получателя или семейството му, които по своето естество или количество не показват търговски интерес;
в)
се изпращат от изпращача на получателя без каквото и да е заплащане.
Член 26
1. Освобождаването, посочено в член 25, параграф 1, се прилага за стойност от 45 EUR на пратка, включително стойността на стоките, посочени в член 27.
2. Ако общата стойност на пратка от два или повече артикула надхвърли сумата, посочена в параграф 1, освобождаване се предоставя за такава част от артикулите, за каквато ако биха били внесени поотделно, би било предоставено освобождаване като се подразбира, че стойността на отделен артикул не може да се дели.
Член 27
Освобождаването, посочено в член 25, параграф 1, се ограничава, за всяка пратка до количествата, изписани срещу всяка от стоките, изброени по-долу:
а)
тютюневи продукти:
-
50 цигари,
-
25 пурети (пури с максимално тегло от 3 g всяка),
-
10 пури,
-
50 g тютюн за лула, или
-
пропорционален набор от тези различни продукти;
б)
алкохол и алкохолни напитки:
-
дестилирани напитки и спиртни напитки с алкохолно съдържание по обем, надхвърлящо 22 %; неденатуриран етилов алкохол от 80 % и повече по обем: един литър, или
-
дестилирани напитки и спиртни напитки и аперитиви на винена или алкохолна основа, тафиа, саке или подобни напитки, с алкохолно съдържание по обем, ненадхвърлящо 22 %; пенливи вина, ликьорни вина: един литър или пропорционален набор от тези различни продукти, и
-
обикновени вина: два литра,
в)
-
парфюми: 50 g, или
-
тоалетни води: 0,25 l.
ГЛАВА VII
Дълготрайни активи и друго оборудване, внасяно във връзка с преместване на дейността от трета държава в Общността
Член 28
1. Без да се засягат действащите в държавите-членки мерки на индустриалната и търговската политика и при условията на членове 29-33, се допускат без да се облагат с вносни мита дълготрайните активи и всяко друго оборудване, принадлежащи на предприятие, което преустановява дейността си в трета държава и окончателно я премества, за да извършва сходна дейност на митническата територия на Общността.
Когато преместващото се предприятие е селскостопанско, живият му добитък се допуска без да се облага с вносни мита.
2. За целите на параграф 1 „предприятие“ е самостоятелна стопанска единица в сферата на производство или услугите.
Член 29
Освобождаването се ограничава до дълготрайни активи и друго оборудване, които:
а)
с изключение на оправдани от обстоятелствата особени случаи, са действително употребявани в предприятието най-малко 12 месеца преди датата, на която предприятието е преустановило дейността си в третата държава, от която се премества;
б)
са предназначени да се използват за същите цели след прехвърлянето им;
в)
по вид и размери са подходящи за съответното предприятие.
Член 30
Не се предоставя освобождаване на предприятия, чието преместване на митническата територия на Общността е в резултат на или е с цел сливане със или поглъщане от предприятие, установено на митническата територия на Общността, без с това да се създава нова дейност.
Член 31
Не се предоставя освобождаване за:
а)
превозни средства, които по естеството си не представляват средства за производство или не са предназначени за предоставяне на услуги;
б)
запаси от всякакъв вид, предназначени за потребление от хората или за храна за животни;
в)
горива и запаси от суровини или от готови или полуготови продукти;
г)
добитък, собственост на търговци на животни.
Член 32
С изключение на оправдани от обстоятелствата особени случаи, освобождаването, посочено в член 28, се предоставя само за дълготрайни активи и друго оборудване, които са декларирани за свободно обръщение преди изтичане на срок от 12 месеца от датата, на която предприятието е преустановило дейността си в третата държава, която напуска.
Член 33
1. До изтичане на 12 месеца от датата на приемане на декларацията за свободно обращение дълготрайните активи и другото оборудване, които са допуснати безмитно не могат да се отдават под наем, залагат като обезпечение, заемат или прехвърлят възмездно или безвъзмездно, без компетентните органи да бъдат предварително уведомени за това.
В случай че съществува възможност за злоупотреба, този срок може да се удължи до 36 месеца при отдаването под наем или прехвърлянето.
2. Заемане, залагане като обезпечение, отдаване под наем или прехвърляне, извършено преди изтичане на срока по параграф 1, води до възникване на задължение за заплащане на съответните вносни мита за съответното имущество съгласно ставката прилагана към датата на заемането, залагането като обезпечение, отдаването под наем или прехвърлянето, в зависимост от вида на стоките и въз основа на митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 34
Членове 28-33 се прилагат mutatis mutandis за дълготрайни активи и друго оборудване, принадлежащо на лица, упражняващи свободни професии, както и за юридически лица с нестопанска цел, които преместват дейността си от трета държава на митническата територия на Общността.
ГЛАВА VIII
Продукти, получени от дейността на селскостопански производители от Общността в имоти, разположени в трета държава
Член 35
1. При условията на членове 36 и 37 се допускат без да се облагат с вносни мита селскостопански продукти, продукти от животновъдство, пчеларство, градинарство и горско стопанство, получени от имоти, разположени в трета държава в непосредствена близост с митническата територия на Общността и експлоатирани от селскостопански производители, чието основно предприятие се намира на митническата територия на Общността в непосредствена близост до съответната трета държава.
2. За да се ползват от разпоредбите на параграф 1, продуктите от животновъдството трябва да произлизат от животни с произход от Общността или от животни, допуснати за свободно обращение в Общността.
Член 36
Освобождаване се ограничава до продукти, които не са били обработени или преработени по начин, различен от този, който се прилага обичайно след събиране на реколтата или продукцията.
Член 37
Освобождаване се предоставя само за продукти, които са въведени на митническата територия на Общността от селскостопанския производител или от негово име.
Член 38
Членове 35, 36 и 37 се прилагат mutatis mutandis за рибни продукти или продукти от рибовъдството, получени от рибари от Общността в езера или водни басейни, граничещи с държава-членка и трета държава, както и за продукти от лов, добити от такива езера или водни басейни от ловци на Общността.
ГЛАВА IХ
Семена, торове и продукти за обработка на почвата и растенията, внасяни от селскостопански производители от трета държава за използване в имоти, граничещи с тази държава
Член 39
При условията на член 40 се допускат без да се облагат с вносни мита семена, торове и други продукти за обработка на почвата и растенията, предназначени за използване в имоти, разположени на митническата територия на Общността в непосредствена близост с трета държава, когато тези имоти се обработват от селскостопански производители, чието основно предприятие се намира в тази трета държава в непосредствена близост до митническата територия на Общността.
Член 40
1. Освобождаването се ограничава до количествата семена, торове и други продукти, необходими за експлоатацията на съответния имот.
2. Освобождаването се предоставя само за семена, торове и други продукти, директно внасяни в митническата територия на Общността от селскостопанския производител или от негово име.
3. Държавите-членки могат да поставят освобождаването под условие предоставянето на реципрочно третиране.
ГЛАВА Х
Стоки, съдържащи се в личния багаж на пътници
Член 41
Стоките, съдържащи се в личния багаж на пътниците, идващи от трети държави, се допускат без да се облагат с вносно мито, при условие че подобен внос е освободен от данък върху добавената стойност (ДДС) съгласно разпоредбите на националното законодателство, приети в съответствие с разпоредбите на Директива 2007/74/ЕО на Съвета от 20 декември 2007 г. относно освобождаването от данък върху добавената стойност и акциз на стоки, внасяни от лица, пътуващи от трети страни (5).
Стоките, внесени в териториите, изброени в член 6, параграф 1 от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (6), се подчиняват на същите разпоредби за митническо освобождаване както стоките, внасяни във всяка друга част от територията на съответната държава-членка.
ГЛАВА ХI
Материали с образователен, научен и културен характер; научни инструменти и апарати
Член 42
Допускат се без да се облагат с вносни мита изброените в приложение I материали с образователен, научен и културен характер, независимо от получателя им или от целите, за които са предназначени.
Член 43
Материалите с образователен, научен или културен характер, изброени в приложение II, се допускат без да се облагат с вносни мита, при условие че са предназначени за използване от:
а)
публични организации и институции с образователен, научен или културен характер; или
б)
организации или институции, които попадат в категориите, посочени срещу всеки артикул в колона 3 от приложение II, при условие че са били одобрени от компетентните органи на държавите-членки да бъдат допуснати безмитно.
Член 44
1. При условията на членове 45-49 се допускат безмитно научни инструменти и апарати, които не са включени в член 43, когато те се внасят изключително с нетърговски цели.
2. Освобождаването, посочено в параграф 1, се ограничава до научни инструменти и апарати, които са предназначени за:
а)
публични институции, чийто основен предмет на дейност е в областта на образованието или научните изследвания, и техните структурни звена, чийто основен предмет на дейност е в областта на образованието или научните изследвания; или
б)
частни институции, чийто основен предмет на дейност е в областта на образованието или научните изследвания и които имат разрешение от компетентните органи в държавите-членки да получават безмитно такива артикули.
Член 45
Освобождаването, посочено в член 44, параграф 1, се прилага също за:
а)
резервни части, съставни части или специфични принадлежности, предназначени за научни инструменти или апарати, при положение че такива резервни части, съставни части или принадлежности се внасят едновременно с тези инструменти или апарати, или, където те се внасят впоследствие, могат да бъдат идентифицирани като предназначени за инструменти или апарати:
i)
които по-рано са били допуснати безмитно, при условие че тези инструменти и апарати са все още с научен характер по времето, когато се иска освобождаване за специфичните резервни части, съставни части или принадлежности; или
ii)
които могат да бъдат освободени по времето, когато такова освобождаване се иска за специфичните резервни части, съставни части или принадлежности;
б)
технически съоръжения, които се използват за поддръжка, контрол, калибриране или поправка на научни инструменти и апарати, при условие че тези технически съоръжения са внесени по едно и също време с такива инструменти или апарати, или когато се внасят впоследствие, при условие че е възможно да се установи, че са предназначени за инструменти или апарати:
i)
които по-рано са били допускани безмитно, при условие че тези инструменти и апарати са все още с научен характер по времето, когато се иска освобождаване за техническите съоръжения, или
ii)
които биха могли да бъдат освободени по времето, когато такова освобождаване е поискано за техническите съоръжения.
Член 46
За целите на членове 44 и 45:
а)
„научен инструмент или апарат“ е отделен инструмент или апарат, който по обективните си технически характеристики и възможности за получаване на резултати е предназначен главно или изключително за извършване на научни дейности;
б)
„внасяни за нетърговски цели“ се счита че се прилага за научни инструменти или апарати, предназначени за използване за нестопански научни изследвания или образователни цели.
Член 47
Ако е необходимо, определени инструменти и апарати могат, в съответствие с процедурата, посочена в член 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92, да бъдат изключени от освобождаване, когато се установи, че допускането безмитно на такива инструменти или апарати вреди на интересите на производството на Общността в съответния производствен сектор.
Член 48
1. Артикулите, посочени в член 43 и научните инструменти или апарати, които са допуснати безмитно в съответствие с условията, установени в членове 45, 46 и 47, не могат да бъдат заемани, отдавани под наем или прехвърляни, възмездно или безвъзмездно, без предварителна уведомяване на компетентните органи.
2. В случай че дадена стока бъде дадена на заем, отдадена под наем или прехвърлена на институция или организация, които имат правото да се ползват от освобождаването съгласно член 43 или 44, параграф 2, освобождаването следва да продължи да бъде предоставяно, при условие че организацията или институцията използват стоката, инструмента или апарата за цели, които дават право на такова освобождаване.
В други случаи даването на заем, отдаването под наем или прехвърлянето подлежат на предварително заплащане на вносни мита при ставката, приложима към датата на заемане, отдаване под наем или прехвърляне, в зависимост от вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 49
1. В случай че посочените в членове 43 или 44 институции или организации престанат да отговарят на условията за освобождаване или възнамеряват да използват артикулите, допуснати безмитно за цели, различни от предвидените в същите членове, те уведомяват за това компетентните органи.
2. За артикулите, които остават във владение на институции или организации, престанали да отговарят на условията за освобождаване, се дължат съответните вносни мита съгласно ставката прилагана към датата, на която тези институции или организации са престанали да отговарят на условията, в зависимост от вида на стоките и въз основа на митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
За артикулите, използвани от институциите или организациите, имащи право на освобождаване за цели, различни от предвидените в членове 43 и 44, се дължат съответните вносни мита при ставката, прилагана към датата на която те започват да се употребяват за други цели, в зависимост от вида на артикулите и въз основа на митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 50
Членове 47, 48 и 49 се прилагат mutatis mutandis за продуктите, посочени в член 45.
Член 51
1. Оборудване, внесено с нетърговски цели от или за сметка на научноизследователска институция или организация, разположена извън Общността, се допуска без да се облага с вносни мита.
2. Освобождаване се предоставя, при условие че оборудването:
а)
е предназначено за използване или, със съгласието на членовете или представителите на институциите и организациите, посочени в параграф 1 в контекста и в границите на споразуменията за научно сътрудничество, целта на които е да се провеждат международни научноизследователски програми в научноизследователски институции, разположени в Общността и одобрени за тази цел от компетентните органи на държавите-членки;
б)
остава собственост на юридическо или физическо лице, установено извън Общността по време на неговия престой на митническата територия на Общността.
3. За целите на настоящия член и на член 52:
а)
„оборудване“ означава инструменти, апарати, машини и техните принадлежности, включително резервни части и технически съоръжения, специално проектирани за тяхната поддръжка, проверка, калибриране или поправка, използвани за целите на научното изследване;
б)
оборудване, предназначено за ползване за целите на научното изследване с нестопанска цел, се смята за „внесено за нетърговски цели“.
Член 52
1. Оборудване, което е допуснато безмитно в съответствие с условията, установени в член 51, не може да бъде давано на заем, отдавано под наем или прехвърляно, възмездно или безвъзмездно, без предварително уведомяване на компетентните органи.
2. Ако оборудването е дадено на заем, наето или прехвърлено на институция или организация, оправомощена да се ползва от освобождаването съгласно член 51, освобождаването продължава да бъде предоставяно при условие че институцията или организацията използва оборудването за цели, които предоставят правото на такова освобождаване.
В други случаи и без да се засяга прилагането на членове 44 и 45, заемането, наемането или прехвърляне подлежи на предварително плащане на вносни мита съгласно ставката прилагана към датата на заемане, наемане или прехвърляне, съгласно вида на оборудването и митническата стойност, установена или призната на тази дата от компетентните органи.
3. Институции или организации, посочени в член 51, параграф 1, които не изпълняват повече условията за освобождаване или които предлагат да ползват оборудването допуснато безмитно за цели, различни от тези, предвидени в този член, информират компетентните органи.
4. Оборудване, използвано от институции или организации, които престанат да изпълнят условията, даващи им право на освобождаване, дължат съответните вносни мита съгласно ставката, прилагана към датата, на която престанат да изпълнят условията, съгласно вида на артикула и митническата стойност, установена или призната на тази дата от компетентните органи.
Без да се засягат членове 44 и 45, оборудването, използвано от институциите или организациите, ползващи се от освобождаването за цели, различни от тези, предвидени в член 51, подлежи на облагане със съответните вносни мита, изчислени за прилагане на датата, на която то започва да се използва за други цели, съгласно вида на оборудването и митническата стойност, установена или призната на тази дата от компетентните органи.
ГЛАВА ХII
Лабораторни животни и биологически или химически вещества, предназначени за научни изследвания
Член 53
1. Освобождаване от вносни мита се предоставя за:
а)
животни, специално подготвени за лабораторни нужди;
б)
биологични или химични вещества, включени в списък, съставен съгласно процедурата, посочена в член 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92, които се внасят изключително с нетърговска цел.
2. Освобождаването, посочено в параграф 1, се ограничава до животни и биологични или химични вещества, които са предназначени:
а)
за публични институции, с основен предмет на дейност главно в областта на образованието или научните изследвания или тези техни звена, с основен предмет на дейност в областта на образованието или научните изследвания; или
б)
за частни институции, с основен предмет на дейност главно в областта на образованието или научните изследвания и на които е разрешено от компетентните органи на държавите-членки да получават безмитно такива артикули.
3. Списъкът, посочен в параграф 1, буква б), може да включва само биологични или химични вещества, за които няма еквивалентно производство на митническата територия на Общността, и които, поради тяхната специфика или степен на чистота, са пригодени основно или изключително за научни изследвания.
ГЛАВА ХIII
Терапевтични вещества от човешки произход и реактиви за определяне на кръвните и тъканните групи
Член 54
1. При условията на член 55 се допускат безмитно следните:
а)
терапевтични вещества от човешки произход;
б)
реактиви за определяне на кръвните групи;
в)
реактиви за определяне на тъканните групи.
2. За целите на параграф 1:
а)
„терапевтични вещества от човешки произход“ са човешка кръв и нейните производни (същинска човешка кръв, сушена човешка плазма, човешки албумин и стабилизирани разтвори от човешки плазмени протеини, човешки имуноглобулин и човешки фибриноген);
б)
„реактиви за определяне на кръвните групи“ са всякакви реактиви от човешки, животински, растителен или от друг произход, използвани за определяне на кръвните групи и за откриване на кръвна несъвместимост;
в)
„реактиви за определяне на тъканните групи“ са всякакви реактиви от човешки, животински, растителен или от друг произход, използвани за определяне на тъканните групи.
Член 55
Освобождаването се ограничава до продукти, които:
а)
са предназначени за одобрени от компетентните органи институти или лаборатории изключително за нетърговски медицински или научни цели;
б)
са придружени от сертификат за годност, издаден от надлежно упълномощен орган в третата държава на произхода им;
в)
са поставени в контейнери, снабдени със специален обозначаващ ги етикет.
Член 56
Освобождаването включва специалните опаковки, пригодени за превоз на терапевтичните вещества от човешки произход или реактивите за определяне на кръвните тъканните групи, както и всякакви евентуално съдържащи се в пратката разтворители и принадлежности, необходими за употребата им.
ГЛАВА ХIV
Инструменти и апарати, предназначени за медицински изследвания, диагностика или провеждане на медицинско лечение
Член 57
1. Допускат се без да се облагат с вносни мита инструменти и апарати, предназначени за медицински изследвания, диагностика или провеждане на медицинско лечение, които са дарени от благотворителна или филантропична организация или от частно лице на здравни органи, здравни заведения или медицински изследователски институти, одобрени от компетентните органи на държавите-членки да получават безмитно подобни артикули, или които са закупени от такива здравни органи, здравни заведения или медицински изследователски институти, изцяло със средства, предоставени от благотворителна или филантропична организации или със доброволни вноски, при условие че е установено, че:
а)
дарението на инструментите или апаратите не е свързано с намерение, имащо търговски характер от страна на дарителя; и
б)
дарителят по никакъв начин не е свързан с производителя на инструментите или апаратите, за които се иска освобождаване.
2. Освобождаването е приложимо при спазване на същите условия за:
а)
резервни части, съставни части или принадлежности, предназначени за инструментите или апаратите, посочени в параграф 1, при положение че такива резервни части се внасят едновременно с тези инструменти или апарати, или, когато те се внасят по-късно, могат да бъдат идентифицирани като предназначени за инструменти или апарати, които преди това са били допуснати безмитно;
б)
технически съоръжения, които се използват за поддръжка, контрол, калибриране или поправка на инструменти или апарати, при условие че такива инструменти се внасят едновременно с посочените инструменти или апарати, или когато се внасят по-късно, могат да бъдат идентифицирани като предназначени за инструменти или апарати, които преди това са били допуснати безмитно.
Член 58
За целите на член 57, и по-специално с оглед на означените в него научни инструменти или апарати и получаващите органи, членове 47, 48 и 49 се прилагат mutatis mutandis.
ГЛАВА XV
Референтни субстанции, необходими за контрол на качеството на медицинските продукти
Член 59
Пратките, които съдържат образци от референтни субстанции, одобрени от Световната здравна организация за контрол на качеството на материалите, използвани в производството на медицински продукти, и които са адресирани до получатели, одобрени от компетентните органи на държавите-членки да получават безмитно такива пратки, се допускат без да се облагат с вносни мита.
ГЛАВА ХVI
Фармацевтични продукти, използвани при международни спортни прояви
Член 60
Допускат се без да се облагат с вносни мита фармацевтични продукти за хуманната или ветеринарната медицина, предназначени за използване от хора или животни, пристигащи от трети държави за участие в международни спортни прояви, организирани на митническата територия на Общността, когато са в количества, съответстващи на нуждите по време на престоя им на тази територия.
ГЛАВА ХVII
Артикули, предназначени за благотворителни или филантропични организации: артикули, предназначени за слепи лица и за други лица с увреждания
А. За общи цели
Член 61
1. При условията на членове 63 и 64 и доколкото няма да доведе до злоупотреби или значителни нарушения на конкуренцията, се допускат без да се облагат с вносно мито:
а)
стоки от първа необходимост, внасяни от държавни организации или други благотворителни или филантропични организации, одобрени от компетентните органи и предназначени за безплатно разпределение сред нуждаещите се лица;
б)
стоки от всякакъв вид, изпратени безвъзмездно и без каквото и да е намерение от търговски характер от лица или организации, установени извън митническата територия на Общността, на държавни организации или други благотворителни или филантропни организации, одобрени от компетентните органи, с цел да послужат за събиране на средства в полза на нуждаещите се лица по време на благотворителни прояви;
в)
офис оборудване и канцеларски материали, изпратени безвъзмездно и без каквото и да е намерение от търговски характер от лице или организация, установени извън митническата територия на Общността, на държавни организации или на други благотворителни или филантропни организации, одобрени от компетентните органи, с цел да послужат единствено за посрещане на нуждите по дейността им или за осъществяване на благотворителните или филантропните им цели.
2. За целите на параграф 1, буква а) „стоки от първа необходимост“ са тези стоки, които са предназначени за задоволяване на непосредствените нужди на човек, например храна, лекарства, дрехи, спално бельо и завивки.
Член 62
Не се предоставя освобождаване за:
а)
алкохолни продукти;
б)
тютюн или тютюневи изделия;
в)
кафе и чай;
г)
моторни превозни средства, различни от линейки.
Член 63
Освобождаване се предоставя само на организации, чиито счетоводни системи дават възможност на компетентните органи да контролират операциите им и които предоставят всичка считани за необходими гаранции.
Член 64
1. Посочените в член 61 стоки и оборудване не могат да се заемат, отдават под наем или прехвърлят, възмездно или безвъзмездно, от организацията, ползваща се от освобождаването за цели, различни от посочените в параграф 1, букви а) и б), без предварително уведомяване на компетентните органи.
2. В случай на заемане, отдаване под наем или прехвърляне на организация, която има право на освобождаване съгласно членове 61 и 63, освобождаването остава в сила, при условие че тази организация използва стоките и оборудването за цели, за които е допуснато освобождаването.
Във всички останали случаи при заемане, отдаване под наем или прехвърляне се заплащат предварителното съответните вносни мита съгласно ставката, прилагана към датата на заемането, отдаването под наем или прехвърлянето, в зависимост от вида на стоките и въз основа на митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 65
1. В случай че посочените в член 61 организации престанат да отговарят на условията за освобождаване или възнамеряват да използват стоките, допуснати безмитно за цели, различни от предвидените в същия член, те трябва да уведомят за това компетентните органи.
2. За стоките и оборудването, които остават във владение на институции или организации, престанали да отговарят на условията за освобождаване, се дължат съответните вносни мита съгласно ставката прилагана към датата, на която тези организации са престанали да отговарят на условията, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
3. За стоките и оборудването, използвани от организациите, имащи право на освобождаване за цели, различни от предвидените в член 61, се дължат съответните вносни мита съгласно ставката, прилагана към датата на начало на употребата на стоките за други цели, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Б. Стоки за употреба от лица с увреждания
1. Артикули за употреба от слепи лица
Член 66
Допускат се без да се облагат с вносни мита специално предназначените за образователното, научното или културното развитие на слепите лица посочените в приложение III артикули.
Член 67
1. Допускат се без да се облагат с вносни мита артикулите, специално предназначени за образователното, научното или културното развитие на слепите лица, посочени в приложение IV, при условие че се внасят от:
а)
самите слепи лица за тяхна лична употреба; или
б)
институции или организации, които са ангажирани главно в образованието или подкрепата на слепите лица и които имат разрешение от компетентните органи на държавата-членка да получават безмитно такива артикули.
2. Освобождаването, посочено в параграф 1, се прилага също така и за резервни части, съставни части или принадлежности за съответните артикули, както и за техническите съоръжения, използвани за поддръжка, контрол, калибриране или поправка на същите артикули, когато тези резервни части, съставни части, принадлежности или технически съоръжения са внесени заедно със съответните артикули или, в случай че се внасят по-късно - когато може да се установи, че са предназначени за артикулите, които по-рано са допуснати безмитно, или които към момента на подаване на заявлението за освобождаване на съответните резервни части, съставни части, принадлежности или технически съоръжения, биха могли да се ползват от освобождаване.
2. Артикули, предназначени за използване от други лица с увреждания
Член 68
1. Артикули, специално предназначени за образование, наемане на работа или социално подпомагане на лица с физически или умствени увреждания, различни от слепи лица, се допускат без да се облагат с вносни мита, когато се внасят от:
а)
лица с увреждания за тяхна лична употреба; или
б)
учреждения или организации, които са ангажирани главно в образованието или предоставянето на помощ на лица с увреждания, и които са имат одобрение от компетентните органи на държавите-членки да получават такива артикули безмитно.
2. Освобождаването, посочено в параграф 1, се прилага за резервни части, съставни части или специфични принадлежности за съответните артикули, както и за техническите съоръжения, използвани за поддръжката, контрола, калибрирането или поправката на посочените артикули, при условие че тези резервни части, съставни части, принадлежности или технически съоръжения се внасят едновременно с такива артикули, или, когато са внесени впоследствие, могат да се идентифицират като предназначени за артикули, които по рано са били допуснати безмитно, или които биха могли да се ползват от освобождаване по времето, когато се иска освобождаване за конкретните резервни части, съставни части или принадлежности и посочените техническите съоръжения.
Член 69
Ако е необходимо, определени артикули могат, в съответствие с процедурата, посочена в 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92, да бъдат изключени от освобождаване, когато се установи, че безмитното допускане на такива артикули вреди на интересите на производството на Общността в съответния производствен сектор.
3. Общи разпоредби
Член 70
Предвиденото в член 67, параграф 1, буква a) и член 68, параграф 1, буква а) пряко предоставяне на освобождаване на стоки за лично ползване от слепи лица или лица с увреждания, се подчинява на условието, че разпоредбите, които са в сила в държавите-членки, позволяват на заинтересованите лица да установят, че въз основа на своя статус на слепи лица или лица с увреждания имат право на такова освобождаване.
Член 71
1. Артикулите, внесени безмитно от лицата, посочени в членове 67 и 68, не могат да бъдат заемани, отдавани под наем или прехвърляни, възмездно или безвъзмездно, без компетентните органи да бъдат предварително уведомени за това.
2. В случай че даден артикул бъде даден на заем, отдаден под наем или прехвърлен на лице, институция или организация с право да се ползва от освобождаването съгласно членове 67 и 68, освобождаването следва да продължи да бъде предоставяно, при условие че лицето, институцията или организацията използват артикула за цели, които дават право на такова освобождаване.
В други случаи заемането, отдаването под наем или прехвърлянето подлежат на предварително заплащане на вносни мита при ставката, приложима към датата на заемане, отдаване под наем или прехвърляне, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 72
1. Артикули, внесени от институции или организации, които имат право на освобождаване в съответствие с условията, посочени в членове 67 и 68, могат с нестопанска цел да бъдат заемани, отдавани под наем или прехвърляни, възмездно или безвъзмездно, от тези учреждения или организации на слепи лица или други лица с увреждания, за които те се грижат, без заплащане на съответните мита.
2. Не може да се дават на заем, отдават под наем или прехвърлят артикули при други условия, различни от тези, посочени в параграф 1, освен ако компетентните органи не бъдат предварително информирани.
Ако един артикул бъде даден на заем, отдаден под наем или прехвърлен на лице, институция или организация, имаща право да се ползва от освобождаването съгласно член 67, параграф 1 или член 68, параграф 1, освобождаването следва да продължи да бъде предоставяно, при условие че лицето, институцията или организацията използва артикула за цели, които дават право на такова освобождаване.
В други случаи заемането, отдаването под наем или прехвърлянето подлежат на предварително заплащане на вносни мита при ставката, приложима към датата на заемане, отдаване под наем или прехвърляне, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 73
1. Институциите или организациите, посочени членове 67 и 68, които престанат да отговарят на условията за освобождаване или възнамеряват да използват артикули, допуснати безмитно, за цели, различни от предвидените в същите членове, уведомяват за това компетентните органи.
2. За артикули, които остават във владение на институции или организации, престанали да отговарят на условията за освобождаване, дължат съответните вносни мита съгласно ставката, прилагана към датата, на която тези институции или организации са престанали да отговарят на условията, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
3. За артикули, използвани от институциите или организациите, имащи право на освобождаване, за цели, различни от предвидените в членове 67 и 68, се дължат вносните мита съгласно ставката прилагана към датата на начало на употребата на стоките за други цели, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
В. Стоки, предназначени за употреба от пострадали от бедствия
Член 74
1. При условията на членове 75-80 се допускат без да се облагат с вносни мита стоки, внасяни от държавни организации, или от други, одобрени от компетентните органи, благотворителни или филантропни организации, когато са предназначени:
а)
за безвъзмездно разпределяни сред пострадали от бедствия, засегнали територията на една или повече държави-членки; или
б)
безвъзмездно предоставяне на пострадали от подобни бедствия, като в същото време остават собственост на въпросните организации.
2. Освобождаването, посочено в параграф 1, се прилага при същите условия и по отношение на стоките, внасяни за свободно обръщение от спасителни групи за покриване на нуждите им по време на спасителната акция.
Член 75
Не се предоставя освобождаване за материали и оборудване, предназначени за строителство в пострадали от бедствие райони.
Член 76
Предоставянето на освобождаването се подчинява на решение на Комисията, взето във връзка с искане от засегнатата(ите) държава(и)-членка(и) съгласно процедура по спешност, включваща консултации с останалите държави-членки. Решението посочва, ако е необходимо, обхвата и условията на освобождаването.
До нотифициране на решението на Комисията засегнатите от бедствието държави-членки могат да разрешат спиране облагането с вносни мита на стоките, внасяни за целите, предвидени в член 74, при условие че внасящата организация поеме задължението да заплати впоследствие дължимите мита, ако освобождаването не бъде предоставено.
Член 77
Освобождаване се предоставя само на организации, чиито счетоводни системи позволяват на компетентните органи да контролират действията им и които предоставят при необходимост съответните гаранции.
Член 78
1. Посочените в член 74, параграф 1 стоки не могат да бъдат заемани, отдавани под наем или прехвърляни възмездно или безвъзмездно при условия, различни от предвидените в същия член, от организациите, ползващи се от правото на освобождаване, без компетентните органи да бъдат предварително уведомени за това.
2. В случай на заемане, отдаване под наем или прехвърляне на организация с право на освобождаване съгласно член 74, освобождаването остава в сила, при условие че организацията използва стоките за целите, за които е допуснато това освобождаване.
Във всички останали случаи заемането, отдаването под наем или прехвърлянето подлежат на предварително заплащане на вносните мита съгласно ставката, прилагана към датата на заемането, отдаването под наем или прехвърлянето, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 79
1. Посочените в член 74, параграф 1, буква б) стоки, след като престанат да бъдат използвани от пострадалите от бедствията, не могат да се заемат, отдават под наем или прехвърлят възмездно или безвъзмездно, без компетентните органи да са предварително уведомени за това.
2. В случай на заемане, отдаване под наем или прехвърляне на организация с право на освобождаване съгласно член 74 или, когато е приложимо, на организация с право на освобождаване съгласно член 61, параграф 1, буква а), освобождаването остава в сила, при условие че организацията използва въпросните стоки за целите, за които е допуснато освобождаването.
Във всички останали случаи заемането, отдаването под наем или прехвърлянето подлежат на предварителното заплащане на вносните мита съгласно ставката прилагана към датата на заемането, отдаването под наем или прехвърлянето, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
Член 80
1. В случай че посочените в член 74 организации престанат да отговарят на условията за освобождаване или които възнамеряват да използват стоките, внесени допуснати безмитно, за цели, различни от предвидените в същия член, те уведомяват за това компетентните органи.
2. Когато стоки, които остават във владение на организации, престанали да отговарят на условията за освобождаване, се прехвърлят на организация с право на освобождаване съгласно член 74 или, когато това е приложимо, на организация с право на освобождаване съгласно член 61, параграф 1, буква а), освобождаването продължава да е в сила, при условие че организацията използва въпросните стоки за целите, за които е допуснато освобождаването. Във всички останали случаи за въпросните стоки се дължат съответните вносни мита съгласно ставката прилагана към датата, на която тези условия са престанали да бъдат изпълнявани, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
3. За стоките, използвани от организациите, ползващи се от освобождаване, за цели, различни от предвидените в член 74, се дължат съответните вносни мита съгласно ставката прилагана към датата на начало на употребата за други цели, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от компетентните органи.
ГЛАВА ХVIII
Почетни отличия или награди
Член 81
При представяне от заинтересованите лица на удовлетворителни доказателства на компетентните органи и при условие че въпросните операции са лишени от търговски характер, се допускат без да се облагат с вносни мита:
а)
отличия, присъдени от правителствата на трети държави на лица с обичайно място на пребиваване на митническата територия на Общността;
б)
купи, медали и други подобни артикули основно със символично значение, внасяни от лица с обичайно място на пребиваване на митническата територия на Общността, които са ги получили в знак на уважение за дейността им, която са развили в определена област, като например изкуствата, науките, спорта или публичната служба, или като признание за техните заслуги по определен повод;
в)
купи, медали и други подобни артикули основно със символично значение, които са предоставени безвъзмездно от органи на трета държава или от лица, установени в трета държава с цел да бъдат връчени със същите цели като посочените в буква б);
г)
награди, трофеи и сувенири със символичен характер и ограничена стойност, предназначени за безплатно разпространение сред лица, които обикновено живеят в трети държави, на делови конференции или подобни международни прояви; тяхното естество, единична стойност и други характеристики не трябва подсказват, че те се внасят по търговски причини.
ГЛАВА XIX
Подаръци, получени в рамките на международните отношения
Член 82
Без да се засяга когато е приложимо член 41 и при условията на членове 83 и 84, се предоставя освобождаване за стоките:
а)
внасяни на митническата територия на Общността от лица, осъществили официално посещение в трета държава и получили ги по този повод като подаръци от приемащите ги органи;
б)
внасяни на митническата територия на Общността от лица, идващи на официално посещение в митническата територия на Общността и които възнамеряват да ги връчат като подаръци на приемащите ги органи;
в)
изпратени като подаръци в знак на приятелство или на добра воля от официален орган, публичен орган или група, извършваща общественополезна дейност, които се намират в трета държава, на официален орган, публичен орган или група, извършваща общественополезна дейност, които се намират на митническата територия на Общността и одобрени от компетентните органи да получават безмитно подобни артикули.
Член 83
Не се предоставя освобождаване за алкохолни продукти, тютюн и тютюневи изделия.
Член 84
Освобождаване се предоставя само когато:
а)
предоставянето на артикулите, предназначени за подаръци, има случаен характер;
б)
предметите по вид, стойност или количество нямат търговски характер;
в)
няма да бъдат използвани за търговски цели.
ГЛАВА XX
Предмети, предназначени за употреба от монарси и държавни глави
Член 85
Допускат се без да се облагат с вносни мита в рамките и съгласно условия, установени от компетентните органи:
а)
подаръци, предназначени за управляващи монарси и държавни глави;
б)
стоки, предназначени за употреба или потребление от управляващи монарси или държавни глави на трети държави, както и от лицата, които официално ги представляват по време на официалните им посещения на митническата територия на Общността. В тези случаи държавата-членка, в която се осъществява вносът, може да постави освобождаването под условие реципрочно третиране.
Разпоредбите на първа алинея се прилагат също така и за лица, които се ползват от прерогативи на международно равнище, съответстващи на тези на управляващ монарх или държавен глава.
ГЛАВА ХХI
Стоки, внасяни с рекламна цел
А. Образци на стоки с незначителна стойност
Член 86
1. Без да се засяга член 90, параграф 1, буква а), се допускат без да се облагат с вносни мита образци на стоки, които са с незначителна стойност и които могат да се използват само за получаване на поръчки за вида, който представляват, с цел техния внос на митническата територия на Общността.
2. Компетентните органи могат да изискат някои от стоките за да подлежат на освобождаване да бъдат приведени в практически невъзможен за употреба вид чрез скъсване, перфориране, поставяне на ясна и неизтриваема маркировка или по някакъв друг начин, при условие че това действие не разваля характера им на образци.
3. За целите на параграф 1 „образци на стоки“ са всички предмети, представляващи даден вид стоки, чийто начин на представяне и количество за един и същи вид или качество стоки ги прави неизползваеми за цели, различни от целта за получаване на поръчки за бъдещи доставки.
Б. Печатни рекламни материали и предмети с рекламен характер
Член 87
При условията на член 88 се допускат, без да се облагат с вносни мита, печатни рекламни материали като каталози, ценоразписи, упътвания за начин на употреба или брошури, които се отнасят за:
а)
стоки за продажба или наемане; или
б)
транспортни, търговски, застрахователни или банкови услуги, предоставяни
от лице, установено извън митническата територия на Общността.
Член 88
Освобождаването, посочено в член 87, се разрешава само за печатни рекламни материали, които изпълняват следните условия:
а)
печатните рекламни материали ясно указват името на предприятието, което произвежда, продава или отдава под наем стоките или което предлага извършването на посочените в тях услуги;
б)
всяка пратка трябва да съдържа само един единствен печатен материал или ако съдържа няколко - по един екземпляр от всеки вид; когато пратките съдържат няколко екземпляра от един и същ печатен материал, освобождаване се предоставя, при условие че общото им брутно тегло не надхвърля един килограм;
в)
печатните материали, изпратени с групажна пратка, не могат да са от един и същ изпращач до един и същ получател.
Член 89
Допускат се без да се облагат с вносни мита артикули с рекламен характер, изпратени безплатно от доставчици до клиентите им, когато тези артикули нямат собствена търговска стойност и при условие че не могат да се употребяват по друг начин освен с рекламна цел.
В. Продукти за употребяване или консумиране по време на търговски панаири или подобни прояви
Член 90
1. При условията на членове 91-94, допускат се без да се облагат с вносни мита:
а)
малки представителни образци на стоки, произведени извън митническата територия на Общността, предназначени за търговски панаир или подобна проява;
б)
стоки, внасяни само с цел да бъдат демонстрирани или за да се демонстрират машини и апарати, произведени извън митническата територия на Общността, предназначени за показване на търговски панаир или подобна проява;
в)
различни материали с незначителна стойност, като например бои, лакове, тапети и др., използвани при построяването, обзавеждането и декорирането на временни щандове на представители на трети държави, участващи в търговски панаири или подобни прояви и които се унищожават при употребата им;
г)
печатни материали, каталози, проспекти, ценоразписи, рекламни плакати, календари, илюстрирани или неилюстрирани, фотографии без рамки и други предмети, предназначени за безплатно предоставяне с цел рекламиране на артикули, произведени извън митническата територия на Общността, които се представят на търговски панаир или подобна проява.
2. За целите на параграф 1 „търговски панаир или подобна проява“ означава:
а)
изложения, панаири, изложби и подобни прояви, свързани с търговията, индустрията, селското стопанство и занаятите;
б)
изложения и прояви, провеждани основно с благотворителни цели;
в)
изложения и прояви, провеждани основно с научни, технически, занаятчийски, художествени, образователни или културни, спортни, религиозни, вероизповедателни цели или във връзка с дейности на профсъюзите, на туризма или на международното сътрудничество;
г)
срещи на представители на международни организации или съюзи;
д)
официални празненства или чествания на годишнини;
с изключение на изложения, провеждани за частни цели в търговски обекти или магазини с цел продажба на стоки от трети държави.
Член 91
Освобождаването, посочено в член 90, параграф 1, буква а), се ограничава до образци, които:
а)
се внасят безплатно като такива от трети държави или са изработени на изложението от стоки, внесени на части от тези държави;
б)
са предназначени изключително да се раздават безплатно на посетителите на изложение за употреба или консумация;
в)
са очевидно рекламни образци с незначителна единична стойност;
г)
не са предназначени за продажба и съответно според случая се предлагат в опаковки, съдържащи количество стока, което е по-малко от най-малкото количество от този вид стока, съдържащо се в опаковките, предназначени за продажба в търговската мрежа;
д)
в случай на храни и напитки, не са пакетирани в съответствие с изискванията по буква г), при условие че се консумират на място на самото изложение;
е)
тяхната обща стойност и количество съответстват на вида на изложението, на броя на посетителите и степента на участие на изложителя.
Член 92
Освобождаването, посочено в член 90, параграф 1, буква б), се ограничава до стоки, които:
а)
се консумират или унищожават по време на изложението; и
б)
тяхната обща стойност и количество съответстват на вида на изложението, на броя на посетителите и степента на участие на изложителя.
Член 93
Освобождаването, посочено в член 90, параграф 1, буква г), се отнася само за печатни рекламни материали и артикули с рекламен характер, които:
а)
са предназначени изключително за безплатно разпространение сред посетителите на мястото на изложението;
б)
тяхната обща стойност и количество съответстват на вида на изложението, на броя на посетителите и степента на участие на изложителя.
Член 94
Освобождаването, посочено в член 90, параграф 1, букви а) и б), не се предоставя за:
а)
алкохолни продукти;
б)
тютюн и тютюневи изделия;
в)
горива, независимо дали са твърди, течни или газообразни.
ГЛАВА ХХII
Стоки, внасяни с цел изпитване, анализиране или проучване
Член 95
При условията на членове 96-101 се допускат без да се облагат с вносни мита стоки, предназначени за изпитване, анализиране или проучване с цел определяне на техния състав, качество или други технически характеристики за информационни, търговски или индустриални проучвания.
Член 96
При условията на член 99 освобождаването, посочено в член 95, се предоставя само при условие че стоките, които се изпитват, анализират или проучват, се изразходват напълно или се унищожават в хода на изпитването, анализа или проучването.
Член 97
Не се освобождават стоки, които се използват при изпитване, анализи или проучвания, които сами по себе си представляват рекламна дейност, целяща продажбата им.
Член 98
Освобождаване се предоставя само за такова количество стоки, каквото е задължително необходимо за целите, за които стоките се внасят. Във всеки отделен случай тези количества се определят от компетентните органи, като се отчита посочената цел.
Член 99
1. Освобождаването, посочено в член 95, се прилага и за стоки, които не са напълно изразходвани или унищожени при изпитванията, анализите или проучванията, при условие че със съгласието и под контрола на компетентните органи остатъчните продукти:
а)
след приключване на изпитванията, анализите или проучванията се унищожат напълно или се превърнат в стоки без търговска стойност, или
б)
се изоставят безплатно и без всякакви допълнителни разходи в полза на държавата, ако това се допуска от националното законодателство, или
в)
при надлежно обосновани обстоятелства са изнесени от митническата територия на Общността.
2. За целите на параграф 1 „остатъчни продукти“ са продуктите, получени в резултат на проведените изпитвания, анализи или проучвания или фактически неизползваните стоки.
Член 100
Освен когато член 99, параграф 1 се прилага, остатъчните продукти след приключване на изпитванията, анализите или проучванията съгласно член 95, подлежат на облагане със съответните вносни мита, съгласно ставката, приложима към датата на приключване на изпитванията, анализите или проучванията според вида стоки и митническата им стойност, установена или призната към тази дата от митническите органи.
Заинтересуваното лице може, със съгласието и под контрола на компетентните органи, да превърне остатъчните продукти в отпадъци или скрап. В този случай вносните мита са приложимите за тези отпадъци или скрап към датата на превръщането им.
Член 101
Срокът, в който трябва да се извършат изпитванията, анализите или проучванията, а административните формалности да се завършат, за да се гарантира използването на стоките за предвидените цели, се определя от компетентните органи.
ГЛАВА XXIII
Пратки, изпращани на организации за защита на авторските права или за защита правата на индустриална и търговска собственост
Член 102
Допускат се без да се облагат с вносни мита марки, модели или промишлени дизайни, както и придружаващите ги документи, заявки за патенти на изобретения или други подобни, които са предназначени да бъдат подадени до компетентните органи за защита на авторските права или за защита на правата на индустриална и търговската собственост.
ГЛАВА XXIV
Туристически рекламни материали
Член 103
Без да се засягат членове 42-50, следните стоки се допускат без да се облагат с вносни мита:
а)
документация (листовки, брошури, книги, списания, наръчници, плакати със или без рамка, фотографии без рамки и фотографски увеличения, географски карти със или без илюстрации, транспаранти за прозорци, илюстровани календари), предназначени за безплатно разпространение и с основна цел да привличат посетители в чужда държава, по-специално, за да посетят културни, туристически, спортни, религиозни, търговски, професионални срещи или прояви, при условие че тази документация не съдържа повече от 25 % частна търговска реклама, с изключение на всички частни търговски реклами на предприятия на Общността, и с очевидно рекламна цел;
б)
списъци на чуждестранни хотели и годишници, публикувани от официалните туристически агенции или по тяхна поръчка, както и разписания за транспортни услуги, предоставяни в чужбина, при условие че тази документация е предназначена за безплатно разпространение и не съдържа повече от 25 % частна търговска реклама, с изключение на всички частни търговски реклами в полза на предприятия на Общността;
в)
технически материали, изпратени на пълномощни представители или кореспонденти, назначени от официални национални туристически агенции и непредназначени за разпространение като годишници, телефонни или телексни указатели, списъци на хотели, каталози за панаири и подобни прояви, образци на занаятчийски произведения от незначителна стойност, както и документационни материали за музеи, университети, балнеологични центрове и други подобни заведения.
ГЛАВА XXV
Разни документи и предмети
Член 104
Допускат се без да се облагат с вносни мита:
а)
документи, изпратени безплатно на публични служби на държавите-членки;
б)
публикации на чуждестранни правителства и на официални международни организации, предназначени за безплатно разпространение;
в)
бюлетини за гласуване при избори, организирани от установени в трети държави органи;
г)
предмети, предназначени да послужат като доказателства пред съдилища или пред други официални институции на държавите-членки;
д)
спесимени и печатни циркулярни писма относно подписи, обменяни в рамките на обичайната практика между публични служби или банкови учреждения;
е)
официални печатни материали изпращани на централните банки на държавите-членки;
ж)
отчети, доклади, информации, проспекти, съобщения за записване и други документи, съставени от дружества, регистрирани в трета държава и изпращани до приносители на ценни книги или записали ценни книги, издавани от тези дружества;
з)
информационни носители (перфокарти, звукозаписи, микрофилми и др.), използвани за пренос на информация, които са предоставени безвъзмездно на получателя, но само доколкото допускането без да се облагат с вносни мита не води до злоупотреби или до значими нарушения на конкуренцията;
и)
досиета, архиви, формуляри и други документи, използвани по време на международни срещи, конференции или конгреси, както и отчетите за подобни прояви;
й)
планове, технически чертежи, скици, описания и други подобни документи, внасяни с оглед получаване или изпълнение на поръчки в трети държави или за участие в конкурс на митническата територия на Общността;
к)
документи, използвани при изпити, провеждани на митническата територия на Общността от институции, установени в трети държави;
л)
формуляри, предназначени за използване като официални документи в рамките на международни конвенции за международния трафик на моторни превозни средства или стоки;
м)
формуляри, етикети, билети и други подобни документи, изпратени от транспортни предприятия или от хотелски предприятия в трета държава до пътнически агенции, учредени на митническата територия на Общността;
н)
формуляри и билети, товарителници, пътни листа и други търговски или служебни документи;
о)
официални формуляри от органи на трети държави или международни органи, както и печатни формуляри, съответстващи на международните образци, изпращани за разпространение от асоциации, намиращи се в трети държави на съответстващите им асоциации, намиращи се на митническата територия на Общността;
п)
фотографии, диапозитиви и фотографска хартия за снемане на клишета, дори с текст на снимки, проявени или не, изпращани на пресагенции или на издатели на вестници или списания;
р)
таксови и други подобни марки, доказващи плащане на такси в трети държави.
ГЛАВА ХХVI
Опаковъчни материали за уплътняване и съхранение на стоки по време на превозването им
Член 105
Допускат се без да се облагат с вносни мита различни материали, като въжета, слама, платнища, хартии и картони, дървен и пластмасов материал, използвани за уплътняване и съхранение - включително и топлинна защита - на стоки при превозването им от трети държави до митническата територия на Общността, при условие че тези материали обикновено са негодни за повторна употреба.
ГЛАВА XXVII
Сламена постеля, фуражи и храни за животни по време на превозването им
Член 106
Допускат се без да се облагат с вносни мита сламени постели, фуражи и храни от всякакъв вид, намиращи се на борда на превозни средства, използвани за превоз на животни от трети държави за митническата територия на Общността, с оглед разпределянето им между животните по време на превоза.
ГЛАВА ХХVIII
Горива и смазочни материали, намиращи се в сухопътни превозни средства и специални контейнери
Член 107
1. При условията на членове 108, 109 и 110:
а)
гориво, намиращо се в стандартните резервоари на:
-
частни и търговски моторни превозни средства и мотоциклети,
-
специални контейнери,
влизащи на митническата територия на Общността;
б)
гориво, намиращо се в преносими резервоари, превозвано от частни моторни превозни средства и мотоциклети, максимум до 10 l на превозно средство, и без да се засягат националните разпоредби за съхранение и превоз на гориво;
се допускат без да се облагат с вносни мита.
2. За целите на параграф 1:
а)
„търговско моторно превозно средство“ означава всяко моторизирано пътно превозно средство (включително трактори със или без ремаркета), което по своя вид или конструкция и своето оборудване е предназначено и годно да извършва превоз, независимо срещу заплащане или не:
-
на повече от девет лица, включително водача;
-
стоки;
и всякакво пътно превозно средство със специална цел, различна от превоза като такава;
б)
„частно моторно превозно средство“ означава всяко моторно превозно средство, което не попада под определението, уредено в буква а);
в)
„стандартни резервоари“ означава:
-
резервоари, които са трайно монтирани от производителя върху всички моторни превозни средства от вида на въпросното превозно средство, и чието постоянно оборудване позволява горивото да се използва направо както за задвижване, така и, където е целесъобразно, за експлоатация по време на превоза на хладилни и други системи,
-
газовите резервоари, прикрепени към моторни превозни средства, проектирани за пряко използване на газ като гориво и резервоарите, прикрепени на другите системи, с които може да е снабдено превозното средство,
-
резервоари, които са трайно монтирани от производителя върху всички контейнери, както въпросният контейнер, и чието постоянно оборудване позволява горивото да се използва направо за експлоатация, по време на превоза, на хладилни и други системи, с които специалните контейнери са снабдени;
г)
„специален контейнер“ означава всеки контейнер, снабден със специално проектирана апаратура за хладилни системи, системи за обогатяване с кислород, за топлинна изолация или други системи.
Член 108
Що се отнася до горивата, намиращи се в стандартните резервоари на търговските моторни превозни средства и специалните контейнери, държавите-членки имат право да ограничат освобождаването до 200 l на превозно средство, специален контейнер или пътуване.
Член 109
1. Държавите-членки могат да ограничат количеството на горивото, допускано без да се облага с вносни мита при:
а)
търговски моторни превозни средства, използвани за международни превози с дестинация до място, намиращо се в пограничната зона най-много до 25 км по въздушна линия, когато превозът се извършва от лица с обичайно място на пребиваване в тази погранична зона;
б)
частни моторни превозни средства, принадлежащи на лица, пребиваващи в пограничната зона.
2. За целите на прилагането на разпоредбите на параграф 1, буква б), „погранична зона“ означава зона, която по въздушна линия се разпростира на не повече от 15 km от границата, без да се засягат съществуващите договорености в това отношение. Местният административен район, част от чиято територия се намира в зоната също се счита за част от пограничната зона. Държавите-членки могат да предоставят изключения от това.
Член 110
1. Горивата, допуснати безмитно съгласно членове 107, 108 и 109, не могат да се използват в превозно средство различно от това, с което са внесени, нито да се свалят от това превозно средство и да се складират, освен когато това се налага при ремонт на превозното средство, нито да бъдат прехвърляни възмездно или безвъзмездно от лицата, ползващи се от освобождаването.
2. При неспазване на разпоредбите на параграф 1 възниква задължение за прилагане на съответните вносни мита за въпросните продукти съгласно ставките прилагани към датата на неспазването, според вида на стоките и митническата им стойност, установена или призната от компетентните органи.
Член 111
Освобождаването посочено в член 107 се прилага също за смазочните материали, намиращи се в моторното превозно средство и които се изискват за нормалната му експлоатация по време на въпросното пътуване.
ГЛАВА XXIX
Материали, предназначени за строеж, поддръжка или украса на възпоминателни надгробни паметници или гробища за жертви от войни
Член 112
Допускат се без да се облагат с вносни мита всякакви стоки, внасяни от организации, получили за тази цел разрешение от компетентните органи, предназначени за използване при строителството, поддръжката или украсата на гробища, гробове, възпоменателни паметници и плочи за жертви от войни на трети държави, погребани на митническата територия на Общността.
ГЛАВА XXX
Ковчези, погребални урни и артикули за украса при погребални церемонии
Член 113
Допускат се без да се облагат с вносни мита:
а)
ковчези, съдържащи телата на починали и урни с праха на покойници, както и цветя, погребални венци и други предмети за украса, които обичайно ги придружават;
б)
цветя, погребални венци и други предмети за украса, внасяни от лица с обичайно място на пребиваване в трета държава при тяхното пристигане на митническата територия на Общността по повод на погребение или украсяване на гробове, при условие че тези предмети по естеството си и количеството си нямат търговски характер.
ДЯЛ III
ОСВОБОЖДАВАНЕ ОТ ИЗНОСНИ МИТА
ГЛАВА I
Пратки с незначителна стойност
Член 114
Могат да се изнасят без да се облагат с износни мита пратки, изпращани до получателя по пощата в писма или пощенски колет, когато съдържат стоки на обща стойност до 10 EUR.
ГЛАВА II
Домашни животни, изнасяни при преместване на селскостопанска дейност от митническата територия на Общността в трета държава
Член 115
1. Могат да се изнасят без да се облагат с износни мита домашни животни, представляващи добитъка на селскостопанско предприятие, което е преустановило дейността си на митническата територия на Общността и премества дейността си в трета държава.
2. Освобождаването, посочено в параграф 1, се ограничава до домашни животни, чийто брой съответства на вида и големината на селскостопанското предприятие.
ГЛАВА III
Продукти, получени от селскостопански производители върху имоти, разположени в Общността
Член 116
1. Могат да се изнасят без да се облагат с износни мита селскостопански продукти, получени на митническата територия на Общността в имоти, намиращи се в непосредствена близост с трета държава, обработвани като собствени имоти или под аренда от селскостопански производители с основно място на стопанска дейност в трета държава, намираща се в непосредствена близост до митническата територия на Общността.
2. За да се ползват от разпоредбите на параграф 1, получените от домашни животни продукти трябва да произхождат от животни с произход от съответната трета държава или да отговарят на условията за свободно обращение в нея.
Член 117
Освобождаването, посочено в член 116, параграф 1, се разрешава само за продукти, които не са преминали през каквато и да е преработка, различна от тази, която обичайно се прилага след събиране на реколтата или добиването им.
Член 118
Освобождаването се предоставя само за продукти, внесени във въпросната трета държава от селскостопанския производител или за негова сметка.
ГЛАВА IV
Семена, изнасяни от селскостопански производители за употреба в имоти, разположени в трети държави
Член 119
Могат да се изнасят без да се облагат с износни мита семена, предназначени за използване в имоти, разположени в трета държава в непосредствена близост до митническата територия на Общността и които са обработвани като собствени имоти или под аренда от селскостопански производители с основно място на стопанска дейност в трета държава и в непосредствена близост до митническата територия на Общността.
Член 120
Освобождаването, посочено в член 119, се ограничава само до количествата семена, които са необходими за обработването на съответния имот.
Освобождаването се предоставя само за семена, изнасяни пряко от митническата територия на Общността от селскостопанския производител или за негова сметка.
ГЛАВА V
Фуражи и храни, изнасяни едновременно с животните
Член 121
Могат да се изнасят без да се облагат с износни мита фуражи и храни от всякакъв вид, които се намират на борда на превозно средство, превозващо животни от митническата територия на Общността до трета държава и които са предназначени за самите животни по време на пътуването.
ДЯЛ IV
ОБЩИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 122
1. При спазване на параграф 2, дял II се прилага както по отношение на стоки, декларирани за свободно обращение, пристигащи директно от трети държави, така и за стоки, които се декларират за свободно обращение, след като са били под друг митнически режим.
2. Случаите, при които не се предоставя безмитно допускане на стоки, декларирани за свободно обращение, след като преди това са били под друг митнически режим, се определят съгласно процедурата, посочена в член 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92.
3. Стоки, които могат да бъдат внесени с митническо освобождаване в съответствие с настоящия регламент, не подлежат на количествени ограничения, прилагани съгласно мерките, приети въз основа на член 133 от Договора.
Член 123
Когато освобождаването от вносни мита се предоставя при условие стоките да бъдат използвани по определен начин от получателя, единствено компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия въпросните стоки са предназначени за тази употреба, имат право да предоставят освобождаването.
Член 124
Компетентните органи на държавите-членки предприемат всички необходими мерки с цел стоките, допуснати за свободно обръщение, когато освобождаването от вносни мита е предоставено под условие стоките да се употребяват за определена цел от получателя, да не могат да се употребяват за други цели, без преди това да са платени съответните вносни мита, освен когато промяната в употребата е в съответствие с определените условия в настоящия регламент.
Член 125
Когато едно лице изпълнява едновременно условията за освобождаване от вносни или износни мита по силата на различни разпоредби от настоящия регламент, съответните разпоредби се прилагат независимо една от друга.
Член 126
Когато настоящият регламент предвижда освобождаването да се подчинява на изпълнението на определени условия, заинтересуваното лице е длъжно да представи доказателства пред компетентните органи, че тези условия са изпълнени.
Член 127
Когато безмитен внос или износ се предоставя до определена сума, с размер определен в евро, при преизчисляване на тази сума в съответната национална валута държавите-членки могат да закръглят получената сума нагоре или надолу.
Държавите-членки имат също правото да запазят непроменени обменните стойности в национална валута на сумата, определена в евро, ако по времето на ежегодната корекция, предвидена в член 18, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2913/92, преобразуването на посочената сума, преди закръгляването, предвидено в първата алинея, води до промяна, по-малка от 5 % от равностойността в национална валута или до нейното намаляване.
Член 128
1. Настоящият регламент по никакъв начин не ограничава държавите-членки от предоставяне на:
а)
освобождаване съгласно Виенската конвенция за дипломатически отношения от 18 април 1961 г., Виенската конвенция за консулски отношения от 24 април 1963 г. или други консулски конвенции, или Конвенцията от Ню Йорк от 16 декември 1969 г. за специалните дипломатически мисии;
б)
освобождаване във връзка с обичайни привилегии, предоставени по силата на международни договори или споразумения за учредяване на седалища, по които страна е трета държава или международна организация, включително освобождаване по повод на международни срещи;
в)
освобождаване във връзка с обичайни привилегии и имунитети, предоставени по силата на международните споразумения, сключени от всички държави-членки и в рамките на които се учредява културна или научна институция или организация по международното право;
г)
освобождаване във връзка с обичайни привилегии и имунитети, предоставени в рамките на споразумения, сключени с трети държави, за сътрудничество в културната, научната или техническата област;
д)
специално освобождаване по силата на споразумения, сключени с трети държави и предвиждащи общи действия за защита на хората и околната среда;
е)
специално освобождаване въведени по силата на споразумения, сключени със съседни трети държави, които са обосновани от естеството на пограничната търговия със съответните държави;
ж)
освобождаване в контекста на споразуменията, сключени на база реципрочност с трети държави, които са договарящи страни по Конвенцията за международна гражданска авиация (Чикаго, 1944 г.) с цел прилагане на препоръчани практики 4.42 и 4.44 от приложение 9 към Конвенцията (осмо издание, юли 1980 г.).
2. Когато в някоя международна конвенция, която не е включена в някоя от категориите по параграф 1, е предвидено освобождаване и държава-членка възнамерява да стане страна по нея, заинтересуваната държава-членка внася искане до Комисията за предоставянето на това освобождаване, като снабдява Комисията с цялата необходима информация.
По искането се взема решение в съответствие с процедурата, посочена в член 247а от Регламент (ЕИО) № 2913/92.
3. Снабдяването с информацията, както е посочено в параграф 2, не е задължително, когато съответната международна конвенция предвижда освобождаване, които не превишава ограниченията, определени по общностното право.
Член 129
1. Държавите-членки нотифицират на Комисията митническите разпоредби, съдържащи се в международни конвенции и споразумения от вида, посочен в член 128, параграф 1, букви б), в), г), д), е) и ж) и член 128, параграф 3, сключени след 26 април 1983 г.
2. Комисията препраща на останалите държави-членки текстовете на конвенциите и споразуменията, за които е нотифицирана съгласно параграф 1.
Член 130
Настоящият регламент не изключва запазването:
а)
от Гърция на специалния статут на планината Атон, както е гарантирано от член 105 от гръцката конституция;
б)
от Испания и Франция до влизане в сила на договорености относно търговските отношения между Общността и Андора, на освобождаването, произтичащо от Конвенцията от 13 юли 1867 г. и 22 и 23 ноември 1867 г. съответно между тези държави и Андора;
в)
от държавите-членки на освобождаване до максимум 210 EUR, което са предоставили на 1 януари 1983 г. на моряците от търговския военноморски флот, участващи в международни пътувания, ако е приложимо;
г)
от Обединеното кралство за освобождаване на вноса на стоки за употреба от нейните сили или гражданския персонал, който ги придружава или за доставките на техните столови или места за хранене, които произтичат от Договора за създаване, по отношение на Република Кипър от 16 август 1960 г.
Член 131
1. До установяването на разпоредби на Общността във въпросната област държавите-членки имат право да предоставят специално освобождаване на въоръжените сили, които не служат под техните знамена, които са разположени на техни територии по силата на международни споразумения.
2. До установяването на разпоредби на Общността във въпросната област настоящият регламент няма да препятства държавите-членки да запазят освобождаването, предоставяно на работници, връщащи се в родината си, след като са пребивавали поне шест месеца извън митническата територия на Общността поради естеството на дейността си.
Член 132
Настоящият регламент се прилага без да се засяга:
а)
Регламент (ЕИО) № 2913/92;
б)
действащите разпоредби относно запасите на кораби, самолети и международни влакове;
в)
разпоредби относно освобождаване, въведено с други общностни актове.
Член 133
Регламент (ЕИО) № 918/83, както е изменен с актовете, изброени в приложение V, се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VI.
Член 134
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 ноември 2009 година.
REGULAMENTO (CE) n.o 1186/2009 DO CONSELHO
de 16 de Novembro de 2009
relativo ao estabelecimento do regime comunitário das franquias aduaneiras
(versão codificada)
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, nomeadamente os artigos 26.o, 37.o e 308.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão,
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu (1),
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CEE) n.o 918/83 do Conselho, de 28 de Março de 1983 relativo ao estabelecimento do regime comunitário das franquias aduaneiras (2), foi por várias vezes alterado de modo substancial (3). Por razões de clareza e racionalidade, deverá proceder-se à codificação do referido regulamento.
(2)
Salvo derrogação especial estabelecida nos termos do disposto no Tratado, os direitos da pauta aduaneira comum são aplicáveis a todas as mercadorias importadas na Comunidade. O mesmo acontece com os direitos niveladores agrícolas e com quaisquer outras imposições a cobrar na importação previstas no âmbito da política agrícola comum ou no dos regimes específicos aplicáveis a certos produtos resultantes da transformação de produtos agrícolas.
(3)
No entanto, uma tal tributação não se justifica quando, em certas circunstâncias bem definidas, as condições particulares de importação das mercadorias não exigem a aplicação das medidas habituais de protecção da economia.
(4)
Convém prever, como é tradicional na maior parte das legislações em matéria aduaneira, que em tais casos a importação se possa efectuar com o benefício de um regime de franquia que isente as mercadorias da aplicação dos direitos de importação de que seriam normalmente passíveis.
(5)
Tais regimes de franquia resultam igualmente de convenções internacionais de carácter multilateral em que os Estados-Membros ou alguns de entre eles são partes contratantes. Se a Comunidade deve aplicar estas convenções, tal aplicação implica a adopção de uma regulamentação comunitária das franquias aduaneiras, de modo a eliminar, de acordo com as exigências da união aduaneira, as divergências quanto ao objecto, alcance e condições de aplicação das franquias previstas por essas convenções e a permitir a todas as pessoas interessadas beneficiarem das mesmas vantagens em toda a Comunidade.
(6)
Certas franquias aplicadas nos Estados-Membros resultam de convenções específicas concluídas com países terceiros ou com organizações internacionais; que estas convenções, em razão do seu objecto, só respeitam ao Estado-Membro signatário. Não é necessário definir a nível comunitário as condições de concessão de tais franquias, sendo suficiente autorizar a sua concessão pelos Estados-Membros em causa, quando necessário, por meio de um procedimento apropriado instituído para o efeito.
(7)
A realização da política agrícola comum acarreta a aplicação a certas mercadorias, em determinadas circunstâncias, de direitos de exportação. Convém igualmente definir, a nível comunitário, os casos em que uma franquia desses direitos de exportação pode ser concedida.
(8)
Com a preocupação de clareza jurídica, convém enumerar as disposições dos actos comunitários que prevejam determinadas franquias que não são afectadas pelo presente regulamento.
(9)
O presente regulamento não prejudica a aplicação pelos Estados-Membros de proibições ou restrições à importação ou à exportação justificadas por razões de moralidade pública, de ordem pública, e segurança pública; de protecção da saúde e da vida das pessoas e animais ou de preservação das plantas; da protecção do património nacional de valor artístico, histórico ou arqueológico; ou da protecção da propriedade industrial e comercial.
(10)
No caso de franquias concedidas dentro do limite dos montantes fixados em euros, é necessário definir as regras a seguir para efeito da conversão desses montantes em moedas nacionais,
APROVOU O PRESENTE REGULAMENTO:
TÍTULO I
ÂMBITO DE APLICAÇÃO E DEFINIÇÕES
Artigo 1.o
O presente regulamento determina os casos em que, devido a circunstâncias especiais, é concedida a franquia de direitos de importação ou de direitos de exportação e uma derrogação das medidas adoptadas com base no artigo 133.o do Tratado quando as mercadorias são introduzidas em livre prática ou são exportadas para fora do território aduaneiro da Comunidade.
Artigo 2.o
1. Para efeitos do presente regulamento entendem-se por:
a)
«Direitos de importação» os direitos aduaneiros e encargos de efeito equivalente, bem como os direitos niveladores agrícolas e outras imposições a cobrar na importação, previstas no âmbito da política agrícola comum ou no dos regimes específicos aplicáveis a certas mercadorias resultantes da transformação de produtos agrícolas;
b)
«Direitos de exportação» os direitos niveladores agrícolas e outras imposições a cobrar na exportação, previstas no âmbito da política agrícola comum ou no dos regimes específicos aplicáveis a certas mercadorias resultantes da transformação de produtos agrícolas;
c)
«Bens pessoais» os bens afectos ao uso pessoal dos interessados ou às necessidades da sua casa.
Constituem nomeadamente «bens pessoais»:
i)
o recheio da casa,
ii)
os velocípedes e os motociclos, os veículos automóveis de uso privado e os seus reboques, as caravanas de campismo, os barcos de recreio e os aviões de turismo.
Constituem igualmente «bens pessoais» as provisões de casa que correspondam a um abastecimento familiar normal, os animais domésticos e os animais de sela, assim como os instrumentos portáteis de artes mecânicas ou de profissões liberais necessários ao exercício da profissão do interessado. Os bens pessoais não devem traduzir, pela sua natureza ou quantidade, qualquer preocupação de ordem comercial;
d)
«Recheio da casa» os objectos pessoais, a roupa de casa e os móveis ou artigos de equipamento destinados ao uso pessoal dos interessados e às necessidades da sua casa;
e)
«Produtos alcoólicos» os produtos (cervejas, vinhos, aperitivos que tenham por base o vinho ou o álcool, aguardentes, licores ou bebidas espirituosas, etc.) incluídos nas posições 2203 a 2208 da Nomenclatura Combinada.
2. Salvo disposição em contrário do presente regulamento, para efeitos da aplicação do título II, «país terceiro» compreende igualmente as partes do território dos Estados-Membros excluídas do território aduaneiro da Comunidade, em aplicação do Regulamento (CEE) n.o 2913/92 do Conselho, de 12 de Outubro de 1992, que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário (4).
TÍTULO II
FRANQUIA DE DIREITOS DE IMPORTAÇÃO
CAPÍTULO I
Bens pessoais pertencentes a pessoas singulares que transferem a sua residência habitual de um país terceiro para a Comunidade
Artigo 3.o
Sem prejuízo do disposto nos artigos 4.o a 11.o, são admitidos com franquia de direitos de importação os bens pessoais importados por pessoas singulares que transfiram a sua residência habitual para o território aduaneiro da Comunidade.
Artigo 4.o
A franquia limita-se aos bens pessoais:
a)
Que, salvo casos especiais que as circunstâncias justifiquem, tenham estado na posse do interessado e, tratando-se de bens não consumíveis, tenham sido por ele utilizados na sua anterior residência habitual durante pelo menos seis meses antes da data em que deixou de ter essa residência no país terceiro de partida;
b)
Que se destinem a ser utilizados para os mesmos fins na sua nova residência habitual.
Os Estados-Membros podem, além disso, subordinar a admissão com franquia à condição de que os referidos bens tenham sido submetidos, quer no país de origem, quer no país de proveniência, aos encargos aduaneiros e/ou fiscais de que são normalmente passíveis.
Artigo 5.o
1. Só podem beneficiar da franquia as pessoas que tenham a sua residência habitual fora do território aduaneiro da Comunidade há pelo menos doze meses consecutivos.
2. No entanto, as autoridades competentes podem conceder derrogações à regra do n.o 1, desde que a intenção do interessado tenha sido claramente a de residir fora do território aduaneiro da Comunidade durante um período mínimo de doze meses.
Artigo 6.o
São excluídos da franquia:
a)
Os produtos alcoólicos;
b)
O tabaco e os produtos de tabaco;
c)
Os meios de transporte comerciais;
d)
Os materiais para uso profissional com excepção dos instrumentos portáteis de artes mecânicas ou de profissões liberais.
Artigo 7.o
1. Salvo circunstâncias especiais, a franquia só é concedida para bens pessoais declarados para livre prática antes de findo um prazo de doze meses a contar da data do estabelecimento pelo interessado da sua residência habitual no território aduaneiro da Comunidade.
2. A introdução em livre prática dos bens pessoais pode ser efectuada por várias vezes no prazo referido no n.o 1.
Artigo 8.o
1. Num prazo de doze meses a contar da data da aceitação da declaração para livre prática, os bens pessoais importados com franquia não podem ser objecto de empréstimo, penhor, aluguer ou cessão, a título oneroso ou gratuito, sem que as autoridades competentes tenham sido previamente informadas.
2. O empréstimo, o penhor, o aluguer ou a cessão realizados antes de decorrido o prazo referido no n.o 1 implicam a aplicação dos direitos de importação relativos aos bens em causa, segundo a taxa em vigor na data do empréstimo, do penhor, do aluguer ou da cessão, consoante a sua natureza e tomando por base o valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
Artigo 9.o
1. Em derrogação do primeiro parágrafo do artigo 7.o, a franquia pode ser concedida para os bens pessoais declarados para livre prática antes do interessado estabelecer a sua residência habitual no território aduaneiro da Comunidade, mediante compromisso por ele assumido de aí a estabelecer efectivamente no prazo de seis meses. Esse compromisso é acompanhado de uma garantia cuja forma e montante são determinados pelas autoridades competentes.
2. Quando se aplicar o disposto no n.o 1, o prazo previsto na alínea a) do artigo 4.o é calculado a contar da data de introdução dos bens pessoais no território aduaneiro da Comunidade.
Artigo 10.o
1. Quando, devido às suas obrigações profissionais, o interessado abandonar o país terceiro onde tinha a sua residência habitual sem estabelecer simultaneamente residência habitual no território aduaneiro da Comunidade, mas com a intenção de aí a fixar posteriormente, as autoridades competentes podem autorizar a admissão com franquia dos bens pessoais que ele transfira para esse efeito para o referido território.
2. A admissão com franquia dos bens pessoais mencionados no n.o 1 é concedida nas condições previstas nos artigos 3.o a 8.o, ficando entendido que:
a)
Os prazos previstos na alínea a) do artigo 4.o e no primeiro parágrafo do artigo 7.o são calculados a contar da data de introdução dos bens pessoais no território aduaneiro da Comunidade;
b)
O prazo previsto no n.o 1 do artigo 8.o é calculado a contar da data do estabelecimento efectivo da residência habitual do interessado no território aduaneiro da Comunidade.
3. A admissão com franquia está além disso subordinada ao compromisso do interessado estabelecer efectivamente a sua residência habitual no território aduaneiro da Comunidade num prazo determinado pelas autoridades competentes em função das circunstâncias. Essas autoridades podem exigir que este compromisso seja acompanhado de uma garantia cuja forma e montante são por elas determinados.
Artigo 11.o
As autoridades competentes podem derrogar o disposto nas alíneas a) e b) do artigo 4.o, nas alíneas c) e d) do artigo 6.o e no artigo 8.o quando, devido a circunstâncias políticas excepcionais, uma pessoa tiver de transferir a sua residência habitual de um país terceiro para o território aduaneiro da Comunidade.
CAPÍTULO II
Bens importados por ocasião de um casamento
Artigo 12.o
1. Sem prejuízo do disposto nos artigos 13.o a 16.o, são admitidos com franquia de direitos de importação, os enxovais e coisas móveis, mesmo novas, pertencentes a uma pessoa que transfira a sua residência habitual de um país terceiro para o território aduaneiro da Comunidade por ocasião do seu casamento.
2. Beneficiam igualmente da franquia de direitos de importação, nas mesmas condições, os presentes habitualmente oferecidos por ocasião de um casamento, recebidos por uma pessoa que se encontre nas condições previstas no n.o 1 por pessoas que tenham a sua residência habitual num país terceiro. O valor de cada presente a admitir com franquia não pode, no entanto, exceder 1 000 EUR.
Artigo 13.o
Só podem beneficiar da franquia referida no artigo 12.o as pessoas:
a)
Que tenham a sua residência habitual fora do território aduaneiro da Comunidade há pelo menos doze meses consecutivos. No entanto, podem ser concedidas derrogações a esta regra desde que a intenção do interessado tenha sido claramente a de residir fora do território aduaneiro da Comunidade durante um período mínimo de doze meses;
b)
Que façam prova do seu casamento.
Artigo 14.o
Estão excluídos da franquia os produtos alcoólicos e os produtos de tabaco.
Artigo 15.o
1. Salvo circunstâncias excepcionais, a franquia só é concedida para mercadorias declaradas para livre prática:
a)
Não mais de dois meses antes da data prevista para o casamento. Neste caso a franquia fica sujeita à prestação de uma garantia apropriada, cuja forma e montante são determinados pelas autoridades competentes; e
b)
O mais tardar quatro meses após a data do casamento.
2. A introdução em livre prática dos bens mencionados no artigo 12.o pode efectuar-se por várias vezes no prazo referido no n.o 1 do presente artigo.
Artigo 16.o
1. Num prazo de doze meses a contar da data da aceitação da declaração para livre prática, as mercadorias admitidas com franquia nos termos do artigo 12.o não podem ser objecto de empréstimo, penhor, aluguer ou cessão, a título oneroso ou gratuito, sem que as autoridades competentes tenham sido previamente informadas.
2. O empréstimo, o penhor, o aluguer ou a cessão realizados antes de decorrido o prazo referido no n.o 1, implicam a aplicação dos direitos de importação relativos às mercadorias em causa, segundo a taxa em vigor na data do empréstimo, do penhor, do aluguer ou da cessão, consoante a sua natureza e tomando por base o valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
CAPÍTULO III
Bens pessoais adquiridos por sucessão em caso de morte
Artigo 17.o
1. Sem prejuízo dos artigos 18.o, 19.o e 20.o, são admitidos com franquia de direitos de importação os bens pessoais adquiridos, quer por sucessão legal, quer por sucessão testamentária, por uma pessoa singular que tenha a sua residência habitual no território aduaneiro da Comunidade.
2. Para efeitos do n.o 1, entende-se por «bens pessoais» todos os bens referidos na alínea c) do n.o 1 do artigo 2.o que integram a herança do falecido.
Artigo 18.o
Estão excluídos da franquia:
a)
Os produtos alcoólicos;
b)
O tabaco ou os produtos de tabaco;
c)
Os meios de transporte comerciais;
d)
Os materiais para uso profissional, com excepção dos instrumentos portáteis de artes mecânicas ou de profissões liberais necessários para o exercício da profissão do falecido;
e)
As provisões de matérias-primas e de produtos manufacturados ou semi-manufacturados;
f)
O gado vivo e as provisões de produtos agrícolas que excedam as quantidades correspondentes a um abastecimento familiar normal.
Artigo 19.o
1. A franquia só é concedida para os bens pessoais declarados para livre prática o mais tardar num prazo de dois anos a contar da data de entrada na posse dos bens (encerramento da sucessão).
No entanto, devido a circunstâncias especiais, pode ser concedida uma prorrogação deste prazo pelas autoridades competentes.
2. A importação dos bens pessoais pode efectuar-se por várias vezes dentro do prazo referido no n.o 1.
Artigo 20.o
Os artigos 17.o, 18.o e 19.o aplicam-se mutatis mutandis aos bens pessoais adquiridos por sucessão testamentária por pessoas colectivas estabelecidas no território aduaneiro da Comunidade que exerçam uma actividade sem fins lucrativos.
CAPÍTULO IV
Enxovais, materiais escolares e outras coisas móveis de alunos ou estudantes
Artigo 21.o
1. São admitidos com franquia de direitos de importação os enxovais, os materiais escolares e coisas móveis usadas que constituam o mobiliário normal de um quarto de estudante, pertencentes a alunos e estudantes que venham residir no território aduaneiro da Comunidade a fim de aí efectuarem os seus estudos e que se destinem a seu uso pessoal durante os seus estudos.
2. Para efeitos do n.o 1 entende-se por:
a)
«Aluno ou estudante» qualquer pessoa regularmente inscrita num estabelecimento de ensino para aí seguir a tempo inteiro os cursos nele ministrados;
b)
«Enxoval» a roupa interior ou de casa, assim como o vestuário, mesmo novos;
c)
«Materiais escolares» os objectos e instrumentos (incluindo as máquinas de calcular e de escrever) normalmente utilizados pelos alunos e estudantes na realização dos seus estudos.
Artigo 22.o
A franquia é concedida pelo menos uma vez por ano escolar.
CAPÍTULO V
Remessas de valor insignificante
Artigo 23.o
1. Sem prejuízo do disposto no artigo 24.o, são importadas com franquia de direitos de importação as remessas constituídas por mercadorias de valor insignificante enviadas directamente de um país terceiro a um destinatário que se encontre na Comunidade.
2. Para efeitos do n.o 1, entende-se por «mercadorias de valor insignificante» as mercadorias cujo valor intrínseco global não exceda 150 EUR por remessa.
Artigo 24.o
Estão excluídos da franquia:
a)
Os produtos alcoólicos;
b)
Os perfumes e águas de toucador;
c)
O tabaco e os produtos de tabaco.
CAPÍTULO VI
Remessas enviadas de particular a particular
Artigo 25.o
1. Sem prejuízo dos artigos 26.o e 27.o, são admitidas com franquia de direitos de importação as mercadorias que sejam objecto de remessas expedidas de um país terceiro por um particular para outro particular que se encontre no território aduaneiro da Comunidade, desde que se trate de importações sem carácter comercial.
A franquia prevista no presente número não se aplica às remessas provenientes da ilha de Helgoland.
2. Para efeitos do n.o 1, entende-se por «importações sem carácter comercial» as importações relativas a remessas que, simultaneamente:
a)
Tenham um carácter ocasional;
b)
Contenham exclusivamente mercadorias reservadas ao uso pessoal ou familiar dos destinatários, não devendo a sua natureza ou quantidade traduzir qualquer preocupação de ordem comercial;
c)
Sejam enviadas, sem qualquer espécie de pagamento, pelo expedidor ao destinatário.
Artigo 26.o
1. A franquia referida no n.o 1 do artigo 25.o é aplicada sobre um valor de 45 EUR por remessa, incluindo o valor das mercadorias referidas no artigo 27.o.
2. Quando o valor global de várias mercadorias exceder, por remessa, o montante referido no n.o 1, a franquia é concedida até ao limite desse montante para aquelas mercadorias que, importadas separadamente, poderiam ter beneficiado da referida franquia, sendo que o valor de uma mercadoria não pode ser fraccionado.
Artigo 27.o
Relativamente às mercadorias a seguir mencionadas, a franquia referida no n.o 1 do artigo 25.o limita-se, por remessa, às quantidades a seguir fixadas para cada uma delas:
a)
Produtos de tabaco:
-
50 cigarros,
-
25 cigarrilhas (charutos com o peso máximo de 3 gramas por unidade),
-
10 charutos,
-
50 gramas de tabaco para fumar, ou
-
um sortido proporcional destes diferentes produtos;
b)
Álcoois e bebidas alcoólicas:
-
bebidas destiladas e bebidas espirituosas com teor alcoólico superior a 22 % vol; álcool etílico não desnaturado de 80 % vol ou mais: 1 litro, ou
-
bebidas destiladas e bebidas espirituosas, aperitivos que tenham por base vinho ou álcool, tafiá, saké ou bebidas similares com teor alcoólico igual ou inferior a 22 %; vinhos espumantes e espumosos, vinhos licorosos: 1 litro ou um sortido proporcional destes diferentes produtos, e
-
vinhos tranquilos: 2 litros;
c)
-
Perfumes: 50 gramas ou
-
águas de toucador: 0,25 litro.
CAPÍTULO VII
Bens de investimento e outros bens de equipamento importados por ocasião de uma transferência de actividades de um país terceiro para a Comunidade
Artigo 28.o
1. Sem prejuízo das medidas em vigor nos Estados-Membros em matéria dê política industrial e comercial, são admitidos com franquia de direitos, nos termos dos artigos 29.o a 33.o, os bens de investimento e outros bens de equipamento pertencentes a empresas que cessem definitivamente a sua actividade num país terceiro para virem exercer uma actividade similar no território aduaneiro da Comunidade.
Quando a empresa transferida é uma exploração agrícola, o gado vivo é igualmente admitido com franquia.
2. Para efeitos do n.o 1, entende-se por «empresa» uma unidade económica autónoma de produção ou de serviços.
Artigo 29.o
A franquia referida no artigo 28.o limita-se aos bens de investimento e outros bens de equipamento:
a)
Que, salvo casos especiais justificados pelas circunstâncias, tenham sido efectivamente utilizados na empresa durante pelo menos 12 meses antes da data da cessação da actividade da empresa no país terceiro de onde é transferida;
b)
Que sejam destinados a ser utilizados para os mesmos fins após essa transferência;
c)
Que estejam em relação com a natureza e a importância da empresa em causa.
Artigo 30.o
Estão excluídas do benefício da franquia as empresas cuja transferência para o território aduaneiro da Comunidade tenha por motivo ou por finalidade uma fusão com - ou uma absorção por - uma empresa estabelecida no território aduaneiro da Comunidade, sem que tenha sido criada uma actividade nova.
Artigo 31.o
Estão excluídos da franquia:
a)
Os meios de transporte que não tenham o carácter de instrumentos de produção ou de serviços;
b)
As provisões de qualquer tipo destinadas a consumo humano ou à alimentação de animais;
c)
Os combustíveis e as provisões de matérias-primas ou de produtos manufacturados ou semi-manufacturados;
d)
O gado em poder de comerciantes de gado.
Artigo 32.o
Salvo casos especiais que as circunstâncias justifiquem, a franquia referida no artigo 28.o só é concedida para bens de investimento e outros bens de equipamento declarados para livre prática antes de decorrido um prazo de doze meses a contar da data da cessação da actividade da empresa no país terceiro de proveniência.
Artigo 33.o
1. Num prazo de doze meses a contar da data da aceitação da declaração para livre prática, os bens de investimento e outros bens de equipamento admitidos com franquia não podem ser objecto de empréstimo, penhor, aluguer ou cessão, a título oneroso ou gratuito, sem que as autoridades competentes tenham sido previamente informadas.
Este prazo pode ser prorrogado até trinta e seis meses relativamente ao aluguer ou à cessão quando houver risco de abuso.
2. O empréstimo, penhor, aluguer ou cessão realizados antes de decorrido o prazo referido no n.o 1 implicam a aplicação dos direitos de importação relativos aos bens em causa, segundo as taxas em vigor na data do empréstimo, do penhor, do aluguer ou da cessão, consoante a sua natureza e tomando por base o valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
Artigo 34.o
Os artigos 28.o a 33.o aplicam-se mutatis mutandis aos bens de investimento e outros bens de equipamento pertencentes a pessoas que exerçam uma profissão liberal, bem como às pessoas colectivas que exerçam uma actividade sem fins lucrativos, que transfiram essa actividade de um país terceiro para o território aduaneiro da Comunidade.
CAPÍTULO VIII
Produtos obtidos pelos produtores agrícolas comunitários em propriedades situadas num país terceiro
Artigo 35.o
1. Sem prejuízo dos artigos 36.o e 37.o, são admitidos com franquia de direitos de importação, os produtos da agricultura, da criação de animais, da apicultura, da horticultura ou da silvicultura, provenientes de propriedades situadas num país terceiro na proximidade imediata do território aduaneiro da Comunidade e exploradas por produtores agrícolas cuja sede de exploração esteja situada no referido território aduaneiro, na proximidade imediata do país terceiro em causa.
2. Para beneficiarem do n.o 1, os produtos da criação de animais devem provir de animais originários de Comunidade ou que nela tenham sido introduzidos em livre prática.
Artigo 36.o
A franquia limita-se aos produtos que não tenham sido submetidos a qualquer tratamento diferente daquele a que se procede habitualmente após a colheita ou a produção.
Artigo 37.o
A franquia só é concedida para os produtos introduzidos no território aduaneiro da Comunidade pelo produtor agrícola ou por sua conta.
Artigo 38.o
Os artigos 35.o, 36.o e 37.o aplicam-se mutatis mutandis aos produtos da pesca e da piscicultura praticadas em lagos e cursos de água limítrofes de um Estado-Membro e de um país terceiro pelos pescadores comunitários e aos produtos da caça praticada pelos caçadores comunitários nesses lagos e cursos de água.
CAPÍTULO IX
Sementes, adubos e produtos para o tratamento do solo e de vegetais importados por produtores agrícolas de países terceiros para serem utilizados em propriedades limítrofes desses países
Artigo 39.o
Sem prejuízo do artigo 40.o, são admitidos com franquia de direitos de importação as sementes, os adubos e os produtos para o tratamento do solo e de vegetais destinados à exploração de propriedades situadas no território aduaneiro da Comunidade contíguas a um país terceiro e exploradas por produtores agrícolas cuja sede de exploração se encontra no referido país terceiro na proximidade imediata do território aduaneiro da Comunidade.
Artigo 40.o
1. A franquia limita-se às quantidades de sementes, de adubos ou de outros produtos necessários à exploração das propriedades.
2. A franquia só é concedida para sementes, adubos ou outros produtos directamente introduzidos no território aduaneiro da Comunidade pelo produtor agrícola ou por sua conta.
3. Os Estados-Membros podem subordinar a concessão da franquia à condição de reciprocidade.
CAPÍTULO X
Mercadorias contidas nas bagagens pessoais dos viajantes
Artigo 41.o
As mercadorias contidas na bagagem pessoal dos viajantes provenientes de um país terceiro são admitidas com franquia de direitos de importação, desde que essas importações beneficiem da isenção do imposto sobre o valor acrescentado (IVA) ao abrigo da legislação nacional aprovada de acordo com as disposições da Directiva 2007/74/CE do Conselho, de 20 de Dezembro de 2007, relativa à isenção do imposto sobre o valor acrescentado e dos impostos especiais de consumo cobrados sobre as mercadorias importadas por viajantes provenientes de países terceiros (5).
As mercadorias importadas nos territórios enumerados no n.o 1 do artigo 6.o da Directiva 2006/112/CE do Conselho, de 28 de Novembro de 2006, relativa ao sistema comum do imposto sobre o valor acrescentado (6), estão sujeitas às mesmas disposições sobre franquias aduaneiras que as mercadorias importadas em qualquer outra parte do território dos Estados-Membros em questão.
CAPÍTULO XI
Objectos de carácter educativo, científico ou cultural; instrumentos e aparelhos científicos
Artigo 42.o
São admitidos com franquia de direitos de importação os objectos de carácter educativo, científico ou cultural referidos no anexo I, qualquer que seja o seu destinatário e o uso que deles seja feito.
Artigo 43.o
São admitidos com franquia de direitos de importação os objectos de carácter educativo, científico ou cultural referidos no anexo II, quando se destinarem:
a)
Quer a estabelecimentos ou organismos públicos ou de utilidade pública de carácter educativo, científico ou cultural;
b)
Quer a estabelecimentos ou organismos incluídos nas categorias designadas relativamente a cada objecto na coluna 3 do anexo II, desde que tenham sido aprovados pelas autoridades competentes dos Estados-Membros para receber estes objectos com franquia.
Artigo 44.o
1. Sem prejuízo dos artigos 45.o a 49.o, são importados com franquia de direitos de importação os instrumentos e aparelhos científicos não abrangidos pelo artigo 43.o quando importados exclusivamente para fins não comerciais.
2. A franquia referida no n.o 1 limita-se aos instrumentos e aparelhos científicos que se destinem:
a)
Quer a estabelecimentos públicos ou de utilidade pública que tenham como actividade principal o ensino ou a investigação científica, assim como aos serviços dependentes de um estabelecimento público ou de utilidade pública e que tenham como actividade principal o ensino ou a investigação científica;
b)
Quer a estabelecimentos de carácter privado que tenham como actividade principal o ensino ou a investigação científica, aprovados pelas autoridades competentes dos Estados-Membros para receber estes objectos com franquia.
Artigo 45.o
A franquia mencionada no n.o 1 do artigo 44.o aplica-se igualmente:
a)
Às peças sobressalentes, componentes ou acessórios especificamente destinados aos instrumentos ou aparelhos científicos, desde que tais peças sobressalentes, componentes ou acessórios sejam importados ao mesmo tempo que estes instrumentos ou aparelhos ou, se forem importados posteriormente, se reconheça que se destinam a instrumentos ou aparelhos:
i)
que tenham sido importados anteriormente com franquia, desde que esses instrumentos ou aparelhos apresentem ainda carácter científico no momento em que for pedida a franquia para as peças sobressalentes, componentes ou acessórios específicos, ou
ii)
que sejam susceptíveis de beneficiar de franquia no momento em que esta é requerida para as peças sobressalentes, componentes ou acessórios específicos;
b)
As ferramentas a utilizar na manutenção, controlo, calibragem ou reparação de instrumentos ou aparelhos científicos, desde que essas ferramentas sejam importadas ao mesmo tempo que estes instrumentos ou aparelhos ou, se forem importadas posteriormente, se reconheça que se destinam a instrumentos ou aparelhos:
i)
que tenham sido importados anteriormente com franquia, desde que esses instrumentos ou aparelhos apresentem ainda carácter científico no momento em que for pedida a franquia para as ferramentas, ou
ii)
que sejam susceptíveis de beneficiar de franquia no momento em que esta é requerida para as ferramentas.
Artigo 46.o
Para efeitos de aplicação dos artigos 44.o e 45.o:
a)
Entende-se por «instrumento ou aparelho científico» um instrumento ou aparelho que, em virtude das suas características técnicas objectivas e dos resultados que permite obter, é exclusiva ou principalmente apto para a realização de actividades científicas;
b)
Consideram-se como «importados para fins não comerciais» os aparelhos ou instrumentos científicos destinados a ser utilizados para fins de investigação científica ou de ensino, efectuados sem intuito lucrativo.
Artigo 47.o
Se necessário, podem ser excluídos do direito de franquia determinados instrumentos ou aparelhos, segundo o procedimento referido no artigo 247.o-A do Regulamento (CEE) n.o 2913/92, desde que se verifique que a importação com franquia desses instrumentos ou aparelhos prejudica os interesses da indústria comunitária no sector de produção em causa.
Artigo 48.o
1. Os objectos referidos no artigo 43.o e os instrumentos ou aparelhos científicos admitidos com franquia nas condições previstas nos artigos 45.o, 46.o e 47.o não podem ser emprestados, alugados ou cedidos, a título oneroso ou gratuito, sem notificação prévia às autoridades competentes.
2. No caso de empréstimo, aluguer ou cessão a um estabelecimento ou organismo com direito a beneficiar da franquia nos termos do artigo 43.o ou do n.o 2 do artigo 44.o, a franquia mantém-se desde que aquele estabelecimento ou organismo utilize o objecto, o instrumento ou o aparelho para fins que dêem direito à concessão dessa franquia.
Nos outros casos, o empréstimo, o aluguer ou a cessão ficam sujeitos ao pagamento prévio de direitos de importação, segundo a taxa em vigor na data do empréstimo, do aluguer ou da cessão, conforme a sua natureza e valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
Artigo 49.o
1. Os estabelecimentos ou organismos referidos nos artigos 43.o e 44.o que deixarem de satisfazer as condições requeridas para beneficiarem da franquia, ou que tenham em vista a utilização de um objecto admitido com franquia para fins diferentes dos previstos pelos referidos artigos, devem informar desse facto as autoridades competentes.
2. Os objectos que permaneçam em poder de estabelecimentos ou organismos que deixem de satisfazer as condições requeridas para beneficiarem da franquia ficam sujeitos aos respectivos direitos de importação, segundo a taxa em vigor na data em que as referidas condições deixarem de estar satisfeitas, conforme a sua natureza e valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
Os objectos utilizados pelo estabelecimento ou organismo beneficiário da franquia para fins diferentes dos previstos pelos artigos 43.o e 44.o ficam sujeitos aos respectivos direitos de importação, segundo a taxa em vigor na data em que lhes tenha sido dado um outro uso, conforme a sua natureza e valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
Artigo 50.o
Os artigos 47.o, 48.o e 49.o aplicam-se mutatis mutandis aos produtos referidos no artigo 45.o.
Artigo 51.o
1. São admitidos com franquia de direitos de importação os equipamentos importados para fins não comerciais por ou por conta de um estabelecimento ou de um organismo de investigação científica cuja sede se situe fora da Comunidade.
2. A franquia é concedida, desde que os equipamentos:
a)
Se destinem a ser utilizados pelos membros ou representantes dos estabelecimentos e organismos referidos no n.o 1 ou com o seu acordo, no âmbito e nos limites de acordos de cooperação científica que tenham por objectivo a execução de programas internacionais de investigação científica, em estabelecimentos de investigação científica que tenham a sua sede na Comunidade e aprovados para este efeito pelas autoridades competentes dos Estados-Membros;
b)
Se mantenham, durante a sua permanência no território aduaneiro da Comunidade, propriedade de uma pessoa singular ou colectiva estabelecida fora desta.
3. Para efeitos do presente artigo e do artigo 52.o:
a)
Entende-se por «equipamentos» os instrumentos, aparelhos, máquinas e respectivos acessórios, incluindo as peças sobressalentes e os utensílios especialmente destinados à manutenção, controlo, calibragem ou reparação, utilizados para fins de investigação científica;
b)
São considerados como «importados para fins não comerciais» os equipamentos que se destinem a ser utilizados para fins de investigação científica efectuada sem intuito lucrativo.
Artigo 52.o
1. Os equipamentos admitidos ao benefício da franquia nas condições previstas no artigo 51.o, não podem ser emprestados, alugados ou cedidos, a título oneroso ou gratuito, sem que as autoridades tenham sido do facto previamente informadas.
2. No caso de empréstimo, aluguer ou cessão a um estabelecimento ou organismo com direito a beneficiar da franquia nos termos do artigo 51.o, a franquia mantém-se desde que aquele estabelecimento ou organismo utilize o equipamento para fins que dêem direito à concessão franquia.
Nos outros casos, e sem prejuízo da aplicação dos artigos 44.o e 45.o, a realização do empréstimo, do aluguer ou da cessão ficam sujeitos ao pagamento prévio dos direitos de importação, segundo a taxa em vigor na data do empréstimo, do aluguer ou da cessão, conforme a sua natureza e valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
3. Os estabelecimentos ou organismos referidos no n.o 1 do artigo 51.o que deixarem de satisfazer as condições requeridas para beneficiarem da franquia, ou que tenham em vista a utilização do equipamento admitido com franquia para fins diferentes dos previstos nesse artigo, devem informar desse facto as autoridades competentes.
4. Os equipamentos utilizados por estabelecimentos ou organismos que deixem de preencher as condições requeridas para beneficiar da franquia ficam sujeitos à aplicação dos respectivos direitos de importação, segundo a taxa em vigor na data em que essas condições deixem de ser preenchidas, conforme a sua natureza e com base no valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
Sem prejuízo dos artigos 44.o e 45.o, os equipamentos utilizados pelo estabelecimento ou organismo beneficiário da franquia para fins diferentes dos previstos no artigo 51.o ficam sujeitos à aplicação dos respectivos direitos de importação, segundo a taxa em vigor na data em que são afectados a outro uso, conforme a sua natureza e valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
CAPÍTULO XII
Animais de laboratório e substâncias biológicas ou químicas destinadas à investigação
Artigo 53.o
1. São admitidos com franquia de direitos de importação:
a)
Os animais especialmente preparados para uso laboratorial;
b)
As substâncias biológicas ou químicas que constem de uma lista estabelecida de acordo com o procedimento referido no artigo 247.oA do Regulamento (CEE) n.o 2913/92 e que sejam importadas exclusivamente para fins não comerciais.
2. A franquia referida no n.o 1 limita-se aos animais e às substâncias biológicas ou químicas que se destinem:
a)
Quer a estabelecimentos públicos ou de utilidade pública que tenham como actividade principal o ensino ou a investigação científica, assim como aos serviços dependentes de um estabelecimento público ou de utilidade pública que tenham como actividade principal o ensino ou a investigação científica;
b)
Quer a estabelecimentos de carácter privado que tenham como actividade principal o ensino ou a investigação científica, aprovados pelas autoridades competentes dos Estados-Membros para receber essas mercadorias com franquia.
3. Apenas podem figurar na lista referida na alínea b) do n.o 1 as substâncias biológicas ou químicas de que não exista produção equivalente no território aduaneiro da Comunidade e cuja especificidade ou grau de pureza lhe confira o carácter de substâncias exclusiva ou principalmente aptas para a investigação científica.
CAPÍTULO XIII
Substâncias terapêuticas de origem humana e reagentes para a determinação de grupos sanguíneos e tissulares
Artigo 54.o
1. Sem prejuízo do artigo 55.o, são admitidos com franquia de direitos de importação:
a)
As substâncias terapêuticas de origem humana;
b)
Os reagentes para a determinação dos grupos sanguíneos;
c)
Os reagentes para a determinação dos grupos tissulares.
2. Para efeitos do n.o 1 entende-se por:
a)
«Substâncias terapêuticas de origem humana» o sangue humano e os seus derivados (sangue humano total, plasma humano seco, albumina humana e soluções estáveis de proteínas, plasmáticas humanas, imoglobulina humana, fibrinogeniohumano);
b)
«Reagentes para a determinação dos grupos sanguíneos» todos os reagentes de origem humana, vegetal ou outra para a determinação dos grupos sanguíneos e a detecção de incompatibilidades sanguíneas;
c)
«Reagentes para a determinação dos grupos tissulares» todos os reagentes de origem humana, animal, vegetal ou outra, para a determinação dos grupos tissulares humanos.
Artigo 55.o
A franquia limita-se aos produtos:
a)
Destinados a organismos ou laboratórios aprovados pelas autoridades competentes para uso exclusivo em fins médicos ou científicos, com exclusão de qualquer operação comercial;
b)
Acompanhados de um certificado de conformidade emitido por um organismo habilitado para esse efeito no país terceiro de proveniência;
c)
Contidos em recipientes com um rótulo especial de identificação.
Artigo 56.o
A franquia aplica-se às embalagens especiais indispensáveis para o transporte de substâncias terapêuticas de origem humana ou de reagentes para a determinação dos grupos sanguíneos ou tissulares, assim como aos solventes e acessórios necessários para a sua utilização eventualmente incluídos nas remessas.
CAPÍTULO XIV
Instrumentos e aparelhos destinados à investigação médica, à elaboração de diagnósticos ou à realização de tratamentos médicos
Artigo 57.o
1. São importados com franquia de direitos de importação os instrumentos e aparelhos destinados à investigação médica, à elaboração de diagnósticos ou à realização de tratamentos médicos oferecidos gratuitamente por organizações com fins beneficientes ou filantrópicos ou por uma pessoa singular aos organismos de saúde, aos serviços dependentes de hospitais e aos institutos de investigação médica autorizados pelas autoridades competentes dos Estados-Membros a receber esses objectos com franquia ou que sejam comprados por esses organismos de saúde, hospitais ou institutos de investigação médica com fundos exclusivamente fornecidos por organizações com fins beneficientes ou filantrópicos ou com contribuições voluntárias, desde que:
a)
A doação dos instrumentos ou aparelhos em causa não dissimule qualquer intenção de ordem comercial da parte do dador; e
b)
O dador não esteja ligado de modo algum ao fabricante dos instrumentos ou aparelhos para os quais é requerida a franquia.
2. A franquia aplica-se igualmente, nas mesmas condições:
a)
Às peças sobressalentes, componentes e acessórios especificamente destinados que se adaptem aos instrumentos e aparelhos mencionados no n.o 1, desde que essas peças sobressalentes, componentes e acessórios sejam importados ao mesmo tempo que esses instrumentos ou aparelhos ou, se forem importados posteriormente, se reconheça que se destinam a instrumentos ou aparelhos importados anteriormente com franquia;
b)
Às ferramentas a utilizar na manutenção, controlo, calibragem ou reparação de instrumentos ou aparelhos, desde que essas ferramentas sejam importadas ao mesmo tempo que esses instrumentos ou aparelhos ou, se forem importadas posteriormente, se reconheça que se destinam a instrumentos ou aparelhos importados anteriormente com franquia.
Artigo 58.o
Para efeitos do artigo 57.o, nomeadamente no que diz respeito aos instrumentos ou aparelhos, bem como aos organismos beneficiários referidos nesse artigo, os artigos 47.o, 48.o e 49.o aplicam-se mutatis mutandis.
CAPÍTULO XV
Substâncias de referência para o controlo da qualidade dos medicamentos
Artigo 59.o
São admitidas com franquia de direitos de importação as remessas que contenham amostras de substâncias de referência autorizadas pela Organização Mundial de Saúde e destinadas ao controlo de qualidade das matérias utilizadas na fabricação de medicamentos e que sejam enviadas a destinatários aprovados pelas autoridades competentes dos Estados-Membros para receber tais remessas com franquia.
CAPÍTULO XVI
Produtos farmacêuticos utilizados por ocasião de manifestações desportivas internacionais
Artigo 60.o
São admitidos com franquia de direitos de importação os produtos farmacêuticos para medicina humana ou veterinária destinados ao uso de pessoas ou de animais provenientes de países terceiros para participarem em manifestações desportivas internacionais organizadas no território aduaneiro da Comunidade, dentro do limite necessário para cobrir as suas necessidades durante a permanência no referido território.
CAPÍTULO XVII
Mercadorias enviadas a organismos com fins caritativos e filantrópicos; objectos destinados a cegos e a outras pessoas deficientes
A. Para a realização de objectivos gerais
Artigo 61.o
1. Sem prejuízo dos artigos 63.o e 64.o, são admitidos com franquia de direitos de importação, desde que não dêem lugar a abusos ou a distorções de concorrência importantes:
a)
As mercadorias de primeira necessidade importadas por organismos do Estado ou por outros organismos com fins caritativos ou filantrópicos aprovados pelas autoridades competentes, para serem distribuídas gratuitamente a pessoas necessitadas;
b)
As mercadorias de qualquer natureza enviadas gratuitamente por uma pessoa ou por um organismo estabelecido fora do território aduaneiro da Comunidade e sem qualquer intenção de ordem comercial por parte deste últimos, a organismos do Estado ou a outros organismos com fins caritativos ou filantrópicos aprovados pelas autoridades competentes, para obtenção de fundos em manifestações ocasionais de beneficência em favor de pessoas necessitadas;
c)
Os materiais de equipamento e de escritório enviados gratuitamente por uma pessoa ou um organismo estabelecido fora do território aduaneiro da Comunidade e sem qualquer intenção de ordem comercial por parte destes últimos, a organismos com fins caritativos ou filantrópicos aprovados pelas autoridades competentes, para serem utilizados exclusivamente nas necessidades dos seu funcionamento e na realização dos seus objectivos caritativos ou filantrópicos.
2. Para efeitos da alínea a) do n.o 1 entende-se por «mercadorias de primeira necessidade» as mercadorias indispensáveis à satisfação das necessidades imediatas das pessoas, tais como géneros alimentícios, medicamentos, vestuário e cobertores.
Artigo 62.o
Estão excluídos da franquia:
a)
Os produtos alcoólicos;
b)
O tabaco e os produtos de tabaco;
c)
O café e o chá;
d)
Os veículos a motor com excepção das ambulâncias.
Artigo 63.o
A franquia só é concedida aos organismos cuja escrita permita às autoridades competentes controlar as operações e que ofereçam todas as garantias consideradas necessárias.
Artigo 64.o
1. As mercadorias e os materiais referidos no artigo 61.o não podem ser objecto, por parte do organismo que beneficia da franquia, de empréstimo, aluguer ou cessão, a título oneroso ou gratuito, para fins diferentes dos previstos nas alíneas a) e b) do n.o 1 do referido artigo sem que as autoridades competentes tenham sido previamente informadas.
2. No caso de empréstimo, aluguer ou cessão a um organismo autorizado a beneficiar da franquia nos termos dos artigos 61.o e 63.o, a franquia mantém-se, desde que este último utilize as mercadorias e os materiais em causa para fins que confiram o direito à concessão de tal franquia.
Nos outros casos, o empréstimo, o aluguer ou a cessão ficam sujeitos ao pagamento prévio dos direitos de importação segundo a taxa em vigor na data do empréstimo, do aluguer ou da cessão, conforme a sua natureza e tomando por base o valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
Artigo 65.o
1. Os organismos referidos no artigo 61.o que deixarem de satisfazer as condições requeridas para beneficiarem da franquia, ou que tiverem em vista a utilização das mercadorias ou dos materiais admitidos com franquia para fins diferentes dos previstos pelo referido artigo, devem informar desse facto as autoridades competentes.
2. As mercadorias e os materiais que permaneçam em poder de organismos que tenham deixado de satisfazer as condições requeridas para beneficiarem da franquia ficam sujeitos aos respectivos direitos de importação em vigor na data em que as referidas condições deixarem de estar satisfeitas, conforme a sua natureza e tomando por base o valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
3. As mercadorias e os materiais utilizados pelo organismo beneficiário da franquia para fins diferentes dos previstos no artigo 61.o ficam sujeitas aos respectivos direitos de importação em vigor na data em que lhe foi dado um outro uso, conforme a sua natureza e tomando por base o valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
B. Para pessoas deficientes
1. Objectos destinados a cegos
Artigo 66.o
São admitidos com franquia de direitos de importação os objectos especialmente concebidos para a promoção educativa, científica ou cultural dos cegos, mencionados no anexo III.
Artigo 67.o
1. São admitidos com franquia de direitos de importação os objectos especialmente concebidos para a promoção educativa, científica ou cultural dos cegos, mencionados no anexo IV, quando forem importados:
a)
Quer pelos próprios cegos e para seu próprio uso;
b)
Quer por instituições ou organizações de cegos ou de assistência a cegos autorizadas pelas autoridades competentes dos Estados-Membros para receber estes objectos com franquia.
2. A franquia referida no n.o 1 aplica-se às peças sobresselentes, elementos ou acessórios específicos, que se adaptem aos objectos considerados, assim como às ferramentas a utilizar na manutenção, controlo, calibragem ou reparação dos referidos objectos, desde que tais peças sobresselentes, elementos, acessórios ou ferramentas sejam importados ao mesmo tempo que esses objectos ou, se forem importados posteriormente, se reconheça que se destinam a objectos admitidos anteriormente com franquia ou susceptíveis de beneficiarem da franquia no momento em que esta for pedida para as peças sobresselentes, elementos ou acessórios específicos e ferramentas em causa.
2. Objectos destinados a outros deficientes
Artigo 68.o
1. São admitidos com franquia de direitos de importação os objectos especialmente concebidos para a educação, o emprego e a promoção social das pessoas física ou mentalmente diminuídas que não sejam cegos, quando forem importados:
a)
Quer pelos próprios deficientes e para seu próprio uso;
b)
Quer por instituições ou organizações que tenham como actividade principal a educação de deficientes ou a assistência a essas pessoas e que sejam autorizadas pelas autoridades competentes dos Estados-Membros a receber esses objectos com franquia.
2. A franquia referida no n.o 1 aplica-se às peças sobressalentes, componentes ou acessórios especificamente destinados aos objectos considerados, assim como às ferramentas a utilizar na manutenção, controlo, calibragem ou reparação dos referidos objectos, desde que tais peças sobressalentes, componentes, acessórios ou ferramentas sejam importados ao mesmo tempo que esses objectos ou, se foram importados posteriormente, se reconheça que se destinam a objectos importados anteriormente com franquia ou susceptíveis de beneficiarem da franquia no momento em que esta for pedida para as peças sobressalentes, componentes ou acessórios específicos e ferramentas em causa.
Artigo 69.o
Se necessário, podem ser excluídos do direito de franquia alguns objectos, segundo o procedimento referido no artigo 247.o-A do Regulamento (CEE) n.o 2913/92, desde que se verifique que a importação com franquia desses objectos prejudica os interesses da indústria comunitária no sector de produção em causa.
3. Disposições comuns
Artigo 70.o
A concessão directa da franquia, para uso próprio, aos cegos ou a outros deficientes, tal como prevista na alínea a) do n.o 1 do artigo 67.o e na alínea a) do n.o 1 do artigo 68.o, fica sujeita à condição de que as disposições em vigor nos Estados-Membros permitam aos interessados provar a sua condição de cegos ou de deficientes com direito a tal franquia.
Artigo 71.o
1. Os objectos importados com franquia pelas pessoas referidas nos artigos 67.o e 68.o não podem ser emprestados, alugados ou cedidos, a título oneroso ou gratuito, sem notificação prévia às autoridades competentes.
2. No caso de empréstimo, aluguer ou cessão a uma pessoa, instituição ou organização com direito a beneficiar da franquia nos termos dos artigos 67.o e 68.o, a franquia mantém-se desde que aquele estabelecimento ou organização utilize o objecto para fins que confiram direito à concessão da franquia.
Nos outros casos, o empréstimo, o aluguer ou a cessão ficam subordinados ao pagamento prévio dos direitos de importação, segundo a taxa em vigor na data do empréstimo, do aluguer ou da cessão, conforme a sua natureza e valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
Artigo 72.o
1. Os objectos importados pelas instituições ou organizações aprovadas para beneficiarem da franquia nas condições previstas nos artigos 67.o e 68.o podem ser emprestados, alugados ou cedidos, sem fim lucrativo, por estas instituições ou organizações aos cegos e outros deficientes de que se ocupam, sem dar lugar ao pagamento dos direitos aduaneiros relativos a esses objectos.
2. Não podem efectuar-se empréstimos, alugueres ou cessões em condições diferentes das previstas no n.o 1 sem que as autoridades competentes tenham sido previamente informadas.
Quando um tal empréstimo, aluguer ou cessão for efectuado em proveito de uma pessoa, instituição ou organização com direito a beneficiar da franquia nos termos do n.o 1 do artigo 67.o ou do n.o 1 do artigo 68.o, a franquia mantém-se desde que aquela pessoa, instituição ou organização utilize o objecto em causa para fins que confiram direito à concessão dessa franquia.
Nos outros casos, o empréstimo, o aluguer ou a cessão ficam subordinados ao pagamento prévio dos direitos aduaneiros, segundo a taxa em vigor na data do empréstimo, do aluguer ou da cessão, conforme a sua natureza e valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
Artigo 73.o
1. As instituições ou organizações referidas nos artigos 67.o e 68.o que deixem de satisfazer as condições requeridas para beneficiarem da franquia, ou que tenham em vista a utilização de um objecto admitido com franquia para fins diferentes dos previstos pelos referidos artigos, devem informar desse facto as autoridades competentes.
2. Os objectos que permaneçam em poder das instituições ou organizações que deixem de satisfazer as condições requeridas para beneficiarem da franquia ficam sujeitos aos respectivos direitos de importação segundo a taxa em vigor na data em que as referidas condições deixaram de estar satisfeitas, conforme a sua natureza e valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
3. Os objectos utilizados pela instituição ou organização beneficiária da franquia para fins diferentes dos previstos pelos artigos 67.o e 68.o ficam sujeitos aos respectivos direitos de importação segundo a taxa em vigor na data em que lhes foi dado um outro uso, conforme a sua natureza e valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
C. Para as vítimas de catástrofes
Artigo 74.o
1. Sem prejuízo dos artigos 75.o a 80.o, são admitidas com franquia de direitos de importação, as mercadorias importadas por organismos do Estado ou por outros organismos com fins caritativos ou filantrópicos aprovados pelas autoridades competentes, quando se destinem:
a)
Quer a ser distribuídas gratuitamente às vítimas de catástrofes, que afectem o território de um ou de vários Estados-Membros;
b)
Quer a serem postas gratuitamente à disposição das vítimas de tais catástrofes, mantendo-se propriedade dos organismos em causa.
2. Beneficiam igualmente da franquia referida no n.o 1, nas mesmas condições, as mercadorias importadas para livre prática pelas unidades de socorro para cobrir as suas necessidades durante a sua intervenção.
Artigo 75.o
São excluídos da franquia os materiais e equipamentos destinados à reconstrução das zonas sinistradas.
Artigo 76.o
A concessão da franquia está sujeita a decisão da Comissão que actua, a pedido do ou dos Estados-Membros interessados, segundo um procedimento de urgência que inclui a consulta aos outros Estados-Membros. Esta decisão, se for necessário, fixa o âmbito e as condições de aplicação da franquia.
Enquanto aguardam a notificação da decisão da Comissão, os Estados-Membros atingidos por uma catástrofe podem autorizar a importação de mercadorias para os fins previstos no artigo 74.o com suspensão dos respectivos direitos aduaneiros, mediante compromisso do organismo importador de pagar os referidos direitos se a franquia não for concedida.
Artigo 77.o
A franquia só é concedida aos organismos cuja escrita permita às autoridades competentes controlar as operações e que ofereçam todas as garantias consideradas necessárias.
Artigo 78.o
1. As mercadorias referidas no n.o 1 do artigo 74.o não podem ser objecto, por parte dos organismos beneficiários da franquia, de empréstimo, aluguer ou cessão, a título oneroso ou gratuito, em condições diferentes das previstas no referido artigo, sem que as autoridades competentes tenham sido desse facto previamente informadas.
2. No caso de empréstimo, aluguer, ou cessão a um organismo com direito a beneficiar da franquia nos termos do artigo 74.o, a franquia mantém-se desde que aquele organismo utilize as mercadorias em causa para fins que confiram direito à concessão dessa franquia.
Nos outros casos, o empréstimo, o aluguer ou a cessão ficam sujeitos ao pagamento prévio dos direitos de importação segundo a taxa em vigor na data do empréstimo, do aluguer ou da cessão, conforme a natureza e valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
Artigo 79.o
1. As mercadorias referidas na alínea b) do n.o 1 do artigo 74.o não podem, após terminada a sua utilização pelas vítimas de catástrofes, ser emprestadas, alugadas ou cedidas, a título oneroso ou gratuito, sem que as autoridades competentes tenham desse facto sido previamente informadas.
2. No caso de empréstimo, aluguer ou cessão a um organismo com direito a beneficiar da franquia nos termos do artigo 74.o ou, se for caso disso, a um organismo com direito a beneficiar da franquia nos termos da alínea a) do n.o 1 do artigo 61.o, a franquia mantém-se desde que aqueles organismos utilizem as mercadorias em causa para fins que confiram direito à concessão de tais franquias.
Nos outros casos, o empréstimo, o aluguer ou a cessão ficam sujeitos ao pagamento prévio dos direitos de importação segundo a taxa em vigor na data do empréstimo, do aluguer ou da cessão, conforme a sua natureza e valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
Artigo 80.o
1. Os organismos referidos no artigo 74.o que deixem de satisfazer as condições requeridas para beneficiarem da franquia, ou que tenham em vista a utilização das mercadorias admitidas com franquia para fins diferentes dos previstos pelo referido artigo, devem informar desse facto as autoridades competentes.
2. No caso de mercadorias que permaneçam em poder organismos que deixaram de satisfazer as condições requeridas para beneficiarem da franquia, quando as mesmas forem cedidas a um organismo com direito a beneficiar da franquia nos termos do artigo 74.o ou, se for caso disso, a um organismo com direito a beneficiar da franquia nos termos da alínea a) do n.o 1 do artigo 61.o, a franquia mantém-se desde que o referido organismo utilize as mercadorias em causa para fins que confiram direito à concessão de tais franquias. Nos outros casos, as mercadorias ficam sujeitas aos respectivos direitos de importação segundo a taxa em vigor na data em que as referidas condições deixaram de estar satisfeitas, conforme a sua natureza e valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
3. As mercadorias utilizadas pelo organismo beneficiária da franquia para fins diferentes dos previstos no artigo 74.o ficam sujeitas aos respectivos direitos de importação segundo a taxa em vigor na data em que tenham sido utilizadas para outros fins, conforme a sua natureza e valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
CAPÍTULO XVIII
Condecorações e recompensas concedidas a título honorífico
Artigo 81.o
São admitidas com franquia de direitos de importação, mediante justificação apresentada pelos interessados a contento das autoridades competentes e desde que se trate de operações desprovidas de qualquer carácter comercial:
a)
As condecorações concedidas pelos governos de países terceiros a pessoas que tenham a sua residência habitual no território aduaneiro da Comunidade;
b)
As taças, medalhas e objectos semelhantes com carácter essencialmente simbólico que, atribuídas num país terceiro a pessoas que tenham a sua residência habitual no território aduaneiro da Comunidade em homenagem à actividade desenvolvida em domínios como as artes, as ciências, os desportos, o serviço público, ou em reconhecimento pelos seus méritos por ocasião de um acontecimento particular, sejam importadas no território aduaneiro da Comunidade por essas mesmas pessoas;
c)
As taças, medalhas e objectos semelhantes com carácter essencialmente simbólico oferecidas gratuitamente por autoridades ou pessoas estabelecidas num país terceiro a fim de serem atribuídas, para os mesmos fins que os referidos na alínea b), no território aduaneiro da Comunidade;
d)
As recompensas, troféus e lembranças de carácter simbólico e de pouco valor destinadas a ser distribuídas gratuitamente a pessoas que tenham a sua residência habitual em países terceiros, por ocasião de congressos de negócios ou de manifestações semelhantes de carácter internacional e que não apresentem, pela sua natureza, valor unitário ou outras características, qualquer preocupação de ordem comercial.
CAPÍTULO XIX
Presentes recebidos no âmbito das relações internacionais
Artigo 82.o
Sem prejuízo, se for caso disso, do artigo 41.o, são admitidos com franquia de direitos de importação, nos termos dos artigos 83.o e 84.o, os objectos:
a)
Importados no território aduaneiro da Comunidade por pessoas que tenham efectuado uma visita oficial a um país terceiro e que nessa ocasião os tenham recebido como presente das autoridades que os acolheram;
b)
Importados por pessoas que venham efectuar uma visita oficial ao território aduaneiro da Comunidade e que tencionem oferecê-los como presente nessa ocasião às autoridades que os acolherem;
c)
Enviados como presente, como penhor de amizade ou de boa vontade, por uma autoridade oficial, por uma colectividade pública ou por um grupo que exerçam actividades de interesse público situados num país terceiro, a uma autoridade oficial, a uma colectividade pública ou a um grupo que exerçam actividades de interesse público situados no território aduaneiro da Comunidade, aprovados pelas autoridades competentes para receberem tais objectos com franquia.
Artigo 83.o
Estão excluídos da franquia os produtos alcoólicos e o tabaco não manipulado e manipulado.
Artigo 84.o
A franquia só é concedida:
a)
Se os objectos oferecidos como presente o forem a título ocasional;
b)
Se não traduzirem pela sua qualidade, valor e quantidade qualquer intenção de ordem comercial; e
c)
Se não forem utilizados para fins comerciais.
CAPÍTULO XX
Mercadorias destinadas a uso de soberanos e de chefes de Estado
Artigo 85.o
São admitidos com franquia de direitos de importação, dentro dos limites e condições fixadas pelas autoridades competentes:
a)
Os presentes oferecidos aos soberanos reinantes e aos chefes de Estado;
b)
As mercadorias destinadas a serem utilizadas ou consumidas, durante a sua permanência oficial no território aduaneiro da Comunidade, pelos soberanos reinantes e chefes de Estado de países terceiros, assim como pelas personalidades que os representam oficialmente. Esta franquia pode, no entanto, ser subordinada pelo Estado-Membro de importação à condição de reciprocidade.
As disposições do primeiro parágrafo aplicam-se igualmente às pessoas que gozem, no plano internacional, de prerrogativas análogas às de um soberano reinante ou de um chefe de Estado.
CAPÍTULO XXI
Mercadorias importadas para fins de prospecção comercial
A. Amostras de mercadorias de valor insignificante
Artigo 86.o
1. Sem prejuízo da alínea a) do n.o 1 do artigo 90.o, são admitidos com franquia de direitos de importação as amostras de mercadorias de valor insignificante e que sirvam apenas para a obtenção de encomendas relativas a mercadorias do tipo que representam com vista à sua importação no território aduaneiro da Comunidade.
2. As autoridades competentes podem exigir que para poderem beneficiar da franquia certos artigos sejam definitivamente inutilizados por laceração, perfuração, marcação indelével e nítida ou por qualquer outro processo, sem que esta operação destrua a sua qualidade de amostra.
3. Para efeitos do n.o 1, entende-se por «amostra de mercadorias» os artigos representativos de uma categoria de mercadorias cujo modo de apresentação e quantidade, para mercadorias do mesmo tipo ou qualidade, não admite o seu uso para qualquer fim que não seja a prospecção.
B. Impressos e objectos de carácter publicitário
Artigo 87.o
Sem prejuízo do artigo 88.o, são admitidos com franquia de direitos de importação os impressos de carácter publicitário tais como catálogos, listas de preços, instruções para a utilização ou informações comerciais relativas:
a)
Quer a mercadorias para venda ou aluguer;
b)
Quer a ofertas de serviços de transporte, seguro comercial ou operações bancárias,
por uma pessoa estabelecida fora do território aduaneiro da Comunidade.
Artigo 88.o
A franquia referida no artigo 87.o limita-se aos impressos de carácter publicitário que satisfaçam as seguintes condições:
a)
Os impressos devem apresentar de forma clara o nome da empresa que produz, vende ou aluga as mercadorias, ou que oferece as prestações de serviços a que se referem;
b)
Cada remessa deve conter apenas um documento ou um único exemplar de cada documento se for constituída por vários documentos; as remessas contendo vários exemplares de um mesmo documento podem, contudo, beneficiar da franquia se o seu peso bruto total não exceder 1 quilograma;
c)
Os impressos não devem ser objecto de remessas agrupadas de um mesmo expedidor para um mesmo destinatário.
Artigo 89.o
São igualmente admitidos com franquia de direitos de importação os objectos de carácter publicitário sem valor comercial intrínseco enviados gratuitamente pelos fornecedores aos seus clientes e que, para além da sua função publicitária, não são utilizados para qualquer outro fim.
C. Produtos utilizados ou consumidos por ocasião de uma exposição ou manifestação semelhante
Artigo 90.o
1. Sem prejuízo dos artigos 91.o a 94.o, são admitidos com franquia de direitos de importação:
a)
As pequenas amostras representativas de mercadorias fabricadas fora do território aduaneiro da Comunidade destinadas a uma exposição ou manifestação semelhante;
b)
As mercadorias importadas unicamente para sua demonstração ou para demonstração de máquinas e aparelhos fabricados fora do território aduaneiro da Comunidade apresentadas numa exposição ou manifestação semelhante;
c)
Os materiais diversos de pequeno valor tais como tintas, vernizes, papel para forrar paredes, etc., utilizados na construção, montagem e decoração de pavilhões provisórios ocupados por representantes de países terceiros numa exposição ou manifestação semelhante e que sejam destruídos devido à sua utilização;
d)
Os impressos, catálogos, prospectos, listas de preços, cartazes publicitários, calendários ilustrados ou não, fotografias não emolduradas e outros objectos fornecidos gratuitamente para serem utilizados a título de publicidade de mercadorias fabricadas fora do território aduaneiro da Comunidade apresentados numa exposição ou manifestação semelhante.
2. Para efeitos do n.o 1, entende-se por «exposição ou manifestação semelhante»:
a)
As exposições, feiras, salões e manifestações semelhantes do comércio, da indústria, da agricultura e do artesanato;
b)
As exposições ou manifestações organizadas principalmente com fim filantrópico;
c)
As exposições ou manifestações organizadas principalmente com fim científico, técnico, artesanal, artístico, educativo ou cultural, desportivo, religioso ou de culto, sindical ou turístico ou ainda com o fim de promover a melhor compreensão entre os povos;
d)
As reuniões de representantes de organizações ou de agrupamentos internacionais;
e)
As cerimónias e manifestações de carácter oficial ou comemorativo,
com excepção das exposições organizadas a título privado em armazéns ou estabelecimentos comerciais, para venda de mercadorias de países terceiros.
Artigo 91.o
A franquia referida na alínea a) do n.o 1 do artigo 90.o limita-se às amostras que:
a)
Sejam importadas gratuitamente como tal de países terceiros ou obtidas na manifestação a partir de mercadorias importadas a granel desses países;
b)
Sejam distribuídas ao público exclusivamente a título gratuito durante a manifestação para serem utilizadas ou consumidas pelas pessoas a quem foram distribuídas;
c)
Sejam identificáveis como amostras de carácter publicitário de pequeno valor unitário;
d)
Não sejam susceptíveis de comercialização e sejam, se for caso disso, apresentadas em embalagens contendo uma quantidade de mercadoria inferior à mais pequena quantidade da mesma mercadoria vendida efectivamente no comércio;
e)
No caso de produtos alimentares e bebidas não acondicionados na forma indicada na alínea d), sejam consumidos no local durante a manifestação;
f)
Estejam, pelo seu valor global e quantidade, em correspondência com a natureza da manifestação, o número de visitantes e a importância da participação do expositor.
Artigo 92.o
A franquia referida na alínea b) do n.o 1 do artigo 90.o limita-se às mercadorias que:
a)
Sejam consumidas ou destruídas durante a manifestação; e
b)
Estejam, pelo seu valor global e quantidade, em correspondência com a natureza da manifestação, o número de visitantes e a importância da participação do expositor.
Artigo 93.o
A franquia referida no n.o 1, alínea d), do artigo 90.o limita-se aos impressos e aos objectos de carácter publicitário que:
a)
Sejam destinados exclusivamente a distribuição gratuita ao público no local da manifestação;
b)
Estejam, pelo seu valor global e quantidade, em correspondência com a natureza da manifestação, o número de visitantes e a importância da participação do expositor.
Artigo 94.o
Estão excluídos da franquia referida nas alíneas a) e b) do n.o 1 do artigo 90.o:
a)
Os produtos alcoólicos;
b)
O tabaco e os produtos de tabaco;
c)
Os combustíveis e os carburantes.
CAPÍTULO XXII
Mercadorias importadas para exames, análises ou ensaios
Artigo 95.o
Sem prejuízo dos artigos 96.o a 101.o, são admitidas com franquia de direitos de importação as mercadorias destinadas a serem submetidas a exames, análises ou ensaios que tenham por finalidade determinar a sua composição, qualidade ou outras características técnicas, quer para fins de informação, quer para fins de investigação de carácter industrial ou comercial.
Artigo 96.o
Sem prejuízo do artigo 99.o, a concessão da franquia referida no artigo 95.o fica sujeita à condição de que as mercadorias submetidas a exames, análises ou ensaios sejam inteiramente consumidas ou destruídas durante esses exames, análises ou ensaios.
Artigo 97.o
Estão excluídas da franquia as mercadorias utilizadas em exames, análises ou ensaios que constituam por si próprios operações de promoção comercial.
Artigo 98.o
A franquia só é concedida para quantidades de mercadorias estritamente necessárias à realização do objectivo para o qual foram importadas. Estas quantidades são fixadas caso a caso pelas autoridades competentes, tendo em conta esse objectivo.
Artigo 99.o
1. A franquia referida no artigo 95.o abrange as mercadorias que não forem inteiramente consumidas ou destruídas durante os exames, análises ou ensaios, desde que os produtos remanescentes sejam, de acordo e sob o controlo das autoridades competentes:
a)
Quer completamente destruídos ou transformados por forma a ficarem sem valor comercial no fim dos exames, análises ou ensaios;
b)
Quer abandonados, sem qualquer encargo, a favor da Fazenda Nacional, se esta possibilidade estiver prevista pela legislação nacional;
c)
Quer, em circunstâncias devidamente justificadas, exportados do território aduaneiro da Comunidade.
2. Para efeitos do n.o 1 entende-se por «produtos remanescentes» os produtos que resultarem dos exames, análises ou ensaios, bem como as mercadorias que não foram efectivamente utilizadas.
Artigo 100.o
Salvo se for aplicado o n.o 1 do artigo 99.o, os produtos remanescentes após os exames, análises ou ensaios referidos no artigo 95.o ficam sujeitos aos respectivos direitos de importação, segundo a taxa em vigor na data em que esses exames, análises ou ensaios se tenham concluído, conforme a sua natureza e valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
No entanto, o interessado pode, de acordo e sob o controlo das autoridades competentes, reduzir os produtos remanescentes a desperdícios ou fragmentos. Neste caso, os direitos de importação são os relativos aos desperdícios ou fragmentos na data em que foram obtidos.
Artigo 101.o
O prazo para a realização dos exames, análises ou ensaios e das formalidades administrativas a cumprir para garantir a utilização das mercadorias para os fins previstos são fixados pelas autoridades competentes.
CAPÍTULO XXIII
Remessas destinadas aos organismos competentes em matéria de protecção de direitos de autor ou de protecção da propriedade industrial ou comercial
Artigo 102.o
São admitidos com franquia de direitos de importação as marcas, modelos ou desenhos e os processos relativos ao seu depósito, bem como os processos de patentes de invenção ou semelhantes, destinados aos organismos competentes em matéria de protecção de direitos de autor ou de protecção da propriedade industrial ou comercial.
CAPÍTULO XXIV
Documentação de carácter turístico
Artigo 103.o
Sem prejuízo dos artigos 42.o a 50.o são admitidos com franquia de direitos de importação:
a)
Os documentos (prospectos desdobráveis, brochuras, livros, revistas, guias, cartazes emoldurados ou não, fotografias e ampliações fotográficas não emolduradas, mapas geográficos ilustrados ou não, diapositivos encaixilhados, calendários ilustrados) destinados a serem distribuídos gratuitamente e que tenham por objectivo essencial levar o público a visitar países estrangeiros, nomeadamente a assistir a reuniões ou a manifestações de carácter cultural, turístico, desportivo, religioso ou profissional, desde que esses documentos não contenham mais de 25 % de publicidade comercial privada - com exclusão de toda a publicidade comercial privada a favor de empresas comunitárias - e que a sua finalidade de propaganda de carácter geral seja evidente;
b)
As listas e anuários de hotéis estrangeiros publicados por organismos oficiais de turismo ou sob os seus auspícios e os horários relativos aos serviços de transporte explorados no estrangeiro, quando estes documentos se destinem a ser distribuídos gratuitamente e não contenham mais de 25 % de publicidade comercial privada, com exclusão de toda a publicidade comercial privada a favor de empresas comunitárias;
c)
O material técnico enviado aos representantes acreditados ou aos correspondentes designados pelos organismos oficiais nacionais de turismo, não destinado a distribuição, nomeadamente, anuários, listas telefónicas ou de telex, listas de hotéis, catálogos de feiras, amostras de produtos de artesanato de valor insignificante, documentação sobre museus, universidades, estações termais ou outras instituições análogas.
CAPÍTULO XXV
Documentos e artigos diversos
Artigo 104.o
São admitidos com franquia de direitos de importação:
a)
Os documentos enviados gratuitamente aos serviços públicos dos Estados-Membros;
b)
As publicações de governos estrangeiros e as publicações de organismos oficiais internacionais destinados a distribuição gratuita;
c)
Os boletins de voto destinados a eleições organizadas por organismos estabelecidos em países terceiros;
d)
Os objectos destinados a servirem de meio de prova ou para fins semelhantes perante os tribunais ou outras instâncias oficiais dos Estados-Membros;
e)
Os espécimes de assinaturas e as circulares impressas relativas a assinaturas, expedidos no âmbito de trocas usuais de informações entre serviços públicos ou estabelecimentos bancários;
f)
Os impressos de carácter oficial enviados aos bancos centrais dos Estados-Membros;
g)
Os relatórios, resumos da actividade, notas, prospectos, boletins de subscrição e outros documentos elaborados por sociedades que tenham a sua sede num país terceiro e destinados aos portadores ou subscritores de títulos emitidos por essas sociedades;
h)
Os suportes registados (cartas perfuradas, registos sonoros, microfilmes, etc.) utilizados para transmissão de informações enviadas gratuitamente ao destinatário, desde que a franquia não dê lugar a abusos ou a distorções de concorrência importantes;
i)
Os processos, arquivos, formulários e outros documentos destinados a utilização em reuniões, conferências ou congressos internacionais, assim como as actas dessas manifestações;
j)
Os planos, desenhos técnicos, calcos, descrições e outros documentos semelhantes importados com vista à obtenção ou à execução de encomendas em países terceiros, ou à participação num concurso organizado no território aduaneiro da Comunidade;
k)
Os documentos destinados à utilização em exames organizados no território aduaneiro da Comunidade por instituições estabelecidas num país terceiro;
l)
Os formulários destinados a serem utilizados como documentos oficiais na circulação internacional de veículos ou de mercadorias, no âmbito de convenções internacionais;
m)
Os formulários, etiquetas, títulos de transporte e documentos semelhantes expedidos por empresas de transporte ou por empresas hoteleiras situadas num país terceiro para agências de viagens estabelecidas no território aduaneiro da Comunidade;
n)
Os formulários e títulos de transporte, conhecimentos, guias de remessa e outros documentos comerciais ou de escritório que tenham sido utilizados;
o)
Os impressos oficiais emanados de autoridades de países terceiros ou internacionais, e os impressos que obedeçam aos modelos internacionais enviados para distribuição por associações de países terceiros a associações correspondentes situadas no território aduaneiro da Comunidade;
p)
As fotografias, diapositivos e cartões para matrizes de fotografias, com ou sem legendas, enviados a agências de notícias ou a editores de jornais ou de publicações periódicas;
q)
Selos fiscais e análogos que comprovem o pagamento de tributos em países terceiros.
CAPÍTULO XXVI
Materiais acessórios de estiva e de protecção das mercadorias durante o seu transporte
Artigo 105.o
São admitidos com franquia de direitos de importação os materiais diversos tais como: cordas, palha, tecidos, papéis e cartão, madeira, matérias plásticas, utilizados para a estiva e protecção - incluindo a protecção térmica - das mercadorias durante o seu transporte de um país terceiro para o território aduaneiro da Comunidade, e que não sejam normalmente susceptíveis de voltar a ser usados.
CAPÍTULO XXVII
Camas de palha, forragens e alimentos destinados a animais durante o seu transporte
Artigo 106.o
São admitidos com franquia de direitos de importação as camas de palha, forragens e alimentos de qualquer natureza colocados nos meios de transporte em que viajam os animais de um país terceiro para o território aduaneiro da Comunidade e que se destinam a ser-lhes distribuídos durante o trajecto.
CAPÍTULO XXVIII
Carburantes e lubrificantes transportados em veículos a motor terrestres e contidos em recipientes destinados a usos especiais
Artigo 107.o
1. Sem prejuízo dos artigos 108.o, 109.o e 110.o:
a)
O carburante contido nos reservatórios normais:
-
dos veículos automóveis de turismo,
-
dos veículos automóveis comerciais e dos motociclos,
dos recipientes destinados a usos especiais, que entrem no território aduaneiro da Comunidade;
b)
O carburante contido em reservatórios portáteis transportados em veículos automóveis de turismo e motociclos até 10 litros por veículo e sem prejuízo das disposições nacionais em matéria de detenção e de transporte de carburante;
são admitidos com franquia de direitos de importação.
2. Para efeitos do n.o 1, entende-se por:
a)
«Veículo automóvel comercial» qualquer veículo rodoviário a motor (incluindo os tractores com ou sem reboque) que, pelo seu tipo de construção e equipamento, esteja apto e se destine a transportar com ou sem remuneração:
-
mais de nove pessoas, incluindo o condutor,
-
mercadorias,
assim como qualquer veículo rodoviário para uso especial que não seja o transporte propriamente dito;
b)
«Veículo automóvel de turismo» qualquer veículo automóvel não abrangido pela definição da alínea a);
c)
«Reservatórios normais»:
-
os reservatórios fixados com carácter permanente pelo construtor em todos os veículos automóveis do mesmo tipo que o veículo em causa e cuja instalação permanente permita a utilização directa do carburante, tanto para a tracção dos veículos como, se for caso disso, para o funcionamento, durante o transporte, dos sistemas de refrigeração e de outros sistemas,
-
os reservatórios a gás adaptados a veículos a motor que permitam a utilização directa do gás como carburante, assim como os reservatórios adaptados aos outros sistemas com que o veículo pode estar equipado,
-
os reservatórios fixados com carácter permanente pelo construtor em todos os recipientes do mesmo tipo do recipiente em causa e cuja instalação permanente permita a utilização directa do carburante para o funcionamento, durante o transporte, dos sistemas de refrigeração e de outros sistemas com o quais são equipados os recipientes destinados a usos especiais;
d)
«Recipiente destinado a usos especiais», qualquer recipiente equipado com dispositivos especialmente adaptados para os sistemas de refrigeração, oxigenação, isolamento térmico, ou outro.
Artigo 108.o
Relativamente ao carburante contido nos reservatórios normais dos veículos automóveis comerciais e dos recipientes destinados a usos especiais, os Estados-Membros podem limitar a 200 litros a aplicação da franquia por veículo, por recipiente destinado a usos especiais e por viagem.
Artigo 109.o
1. Os Estados-Membros podem limitar a quantidade de carburante importada com franquia relativamente:
a)
Aos veículos automóveis comerciais que efectuam transportes internacionais para a sua zona fronteiriça até uma profundidade máxima de 25 quilómetros em linha recta, se esses transportes forem efectuados por pessoas que residam nessa zona;
b)
Aos veículos automóveis de turismo pertencentes a pessoas que residam na zona fronteiriça.
2. Para efeitos da aplicação da alínea b) do n.o 1, entende-se por «zona fronteiriça», sem prejuízo das convenções em vigor a esse respeito, uma zona que não pode exceder 15 km de profundidade em linha recta calculada a contar da fronteira. As circunscrições administrativas locais cujo território se encontre parcialmente compreendido na zona são igualmente consideradas parte dessa zona fronteiriça; os Estados-Membros podem prever derrogações nesta matéria.
Artigo 110.o
1. Os carburantes importados com franquia nos termos dos artigos 107.o, 108.o e 109.o não podem ser utilizados num veículo diferente daquele em que foram importados, nem ser retirados desse veículo e armazenados, salvo durante as reparações necessárias do referido veículo, nem ser cedidos a título oneroso ou gratuito pelo beneficiário da franquia.
2. O não cumprimento do n.o 1 dá origem à aplicação dos direitos de importação relativos aos produtos em causa, segundo a taxa em vigor na data do não cumprimento dessas disposições, conforme a sua natureza e valor aduaneiro reconhecidos ou aceites nessa data pelas autoridades competentes.
Artigo 111.o
A franquia referida no artigo 107.o aplica-se igualmente aos lubrificantes que se encontrem nos veículos automóveis e que correspondam às necessidades normais do seu funcionamento durante o transporte em causa.
CAPÍTULO XXIX
Materiais destinados à construção, manutenção ou decoração de monumentos comemorativos ou de cemitérios de vítimas de guerra
Artigo 112.o
São admitidas com franquia de direitos de importação as mercadorias de qualquer natureza importadas por organizações aprovadas para este fim pelas autoridades competentes, para serem utilizadas na construção, manutenção ou decoração de cemitérios, sepulturas e monumentos comemorativos das vítimas de guerra de países terceiros inumadas no território aduaneiro da Comunidade.
CAPÍTULO XXX
Caixões, urnas funerárias e artigos de ornamentação funerária
Artigo 113.o
São admitidos com franquia de direitos de importação:
a)
Os caixões contendo os corpos e as urnas contendo as cinzas de defuntos, assim como flores, coroas e outros objectos de ornamentação que normalmente os acompanham;
b)
As flores, coroas e outros objectos de ornamentação trazidas pelas pessoas residentes em países terceiros que venham assistir a funerais ou que se destinem a decorar túmulos situados no território aduaneiro da Comunidade, desde que a natureza e quantidade dessas importações não traduzam qualquer intenção de ordem comercial.
TÍTULO III
FRANQUIA DE DIREITOS DE EXPORTAÇÃO
CAPÍTULO I
Remessas de valor insignificante
Artigo 114.o
Beneficiam da franquia de direitos de exportação as remessas expedidas para o destinatário como objectos de correspondência postal ou encomendas postais contendo mercadorias cujo valor global não exceda 10 EUR
CAPÍTULO II
Animais domésticos exportados por ocasião de uma transferência de exploração agrícola da Comunidade para um país terceiro
Artigo 115.o
1. Beneficiam da franquia de direitos de exportação os animais que constituam o gado de uma empresa agrícola que, após ter cessado a sua actividade no território aduaneiro da Comunidade, transfere a sua exploração para um país terceiro.
2. A franquia referida no n.o 1 limita-se aos animais cujo número esteja em relação com a natureza e a importância dessa empresa agrícola.
CAPÍTULO III
Produtos obtidos pelos produtores agrícolas em propriedades situadas na Comunidade
Artigo 116.o
1. Beneficiam da franquia de direitos de exportação os produtos da agricultura ou da criação de animais obtidos no território aduaneiro da Comunidade em propriedades limítrofes exploradas, na qualidade de proprietários ou locatários, por produtores agrícolas que tenham a sede da sua exploração num país terceiro na proximidade imediata do território aduaneiro da Comunidade.
2. Para beneficiarem do disposto no n.o 1, os produtos obtidos de animais domésticos devem provir de animais originários do país terceiro em causa ou satisfazer os requisitos para circularem livremente.
Artigo 117.o
A franquia referida no n.o 1 do artigo 116.o limita-se aos produtos que não tenham sido submetidos a qualquer tratamento diferente daquele a que habitualmente se procede após a colheita ou a produção.
Artigo 118.o
A franquia só é concedida para produtos introduzidos no país terceiro em causa pelo produtor agrícola ou por sua conta.
CAPÍTULO IV
Sementes exportadas por produtores agrícolas para serem utilizadas em propriedades situadas em países terceiros
Artigo 119.o
Beneficiam da franquia de direitos de exportação as sementes destinadas a serem utilizadas em propriedades situadas num país terceiro na proximidade imediata do território aduaneiro da Comunidade e exploradas, na qualidade de proprietários ou locatários, por produtores agrícolas que tenham a sede da sua exploração no referido território na proximidade imediata do país terceiro em causa.
Artigo 120.o
A franquia referida no artigo 119.o limita-se às quantidades de sementes necessárias à exploração das propriedades.
Só é concedida para sementes directamente exportadas do território aduaneiro da Comunidade pelo produtor agrícola ou por sua conta.
CAPÍTULO V
Forragens e alimentos que acompanhem os animais por ocasião da sua exportação
Artigo 121.o
Beneficiam da franquia de direitos de exportação as forragens e alimentos de qualquer espécie postos nos meios de transporte utilizados para a expedição de animais do território aduaneiro da Comunidade para um país terceiro para serem distribuídos durante a viagem.
TÍTULO IV
DISPOSIÇÕES GERAIS E FINAIS
Artigo 122.o
1. Sem prejuízo do n.o 2, o título II aplica-se tanto às mercadorias declaradas para livre prática provenientes directamente de países terceiros, como às declaradas para livre prática após terem sido colocadas sob um outro regime aduaneiro.
2. Os casos em que a franquia não possa ser concedida a mercadorias declaradas para livre prática após terem sido colocadas sob um outro regime aduaneiro, são determinados segundo o procedimento referido no artigo 247.o-A do Regulamento (CEE) n.o 2913/92.
3. As mercadorias que podem ser importadas com franquia de direitos nos termos do presente regulamento não são sujeitas a restrições quantitativas aplicadas em virtude de medidas adoptadas com base no artigo 133.o do Tratado.
Artigo 123.o
Quando a franquia de direitos de importação for prevista sob condição de ser dado às mercadorias um determinado uso pelo destinatário, apenas podem conceder esta franquia as autoridades competentes do Estado-Membro em cujo território seja dado esse uso às mercadorias em causa.
Artigo 124.o
As autoridades competentes dos Estados-Membros tomam todas as medidas apropriadas para que as mercadorias colocadas em livre prática com o benefício de uma franquia de direitos de importação em função do uso que lhes deve ser dado pelo seu destinatário, não possam ser utilizadas para outros fins sem que sejam pagos os direitos de importação respectivos, salvo se esse uso alternativo estiver em conformidade com as condições fixadas pelo presente regulamento.
Artigo 125.o
Quando uma mesma pessoa satisfizer simultaneamente as condições requeridas para a concessão de uma franquia de direitos de importação e de direitos de exportação ao abrigo de diferentes disposições do presente regulamento, as disposições em causa são-lhe aplicadas cumulativamente.
Artigo 126.o
Quando o presente regulamento previr que a concessão da franquia está subordinada ao cumprimento de certas condições, a prova de que essas condições foram satisfeitas deve ser apresentada pelo interessado a contento das autoridades competentes.
Artigo 127.o
Quando uma franquia de direitos de importação ou de direitos de exportação for concedida no limite de determinado montante em euros, os Estados-Membros têm a faculdade de arredondar por excesso ou por defeito a soma que resultar da conversão desse montante em moeda nacional.
Os Estados-Membros têm igualmente a faculdade de manter inalterado o contravalor em moeda nacional do montante fixado em euros, se, aquando da adaptação anual prevista no n.o 2 do artigo 18.o do Regulamento (CEE) n.o 2913/92, a conversão desse montante resultar, antes do arredondamento previsto no primeiro parágrafo, numa alteração do contravalor expresso em moeda nacional de menos de 5 % ou numa redução desse contravalor.
Artigo 128.o
1. O presente regulamento não prejudica a concessão pelos Estados-Membros:
a)
De franquias resultantes da aplicação da Convenção de Viena sobre as Relações Diplomáticas, de 18 de Abril de 1961, de Convenção de Viena sobre as Relações Consulares, de 24 de Abril de 1963, bem como da Convenção de Nova Iorque, de 16 de Dezembro de 1969, sobre as missões especiais;
b)
De franquias resultantes de privilégios habituais concedidos por força de acordos internacionais ou de acordos para estabelecimento de sedes, dos quais é parte contratante quer um país terceiro, quer uma organização internacional, incluindo as franquias concedidas por ocasião de reuniões internacionais;
c)
De franquias resultantes de privilégios habituais concedidos por força de acordos internacionais celebrados pelo conjunto dos Estados-Membros e que criem uma instituição ou organização de direito internacional de carácter cultural ou científico;
d)
De franquias resultantes de privilégios e imunidades habituais concedidos no âmbito de acordos de cooperação cultural, científica ou técnica concluídos com países terceiros;
e)
De franquias especiais instituídas no âmbito de acordos celebrados com países terceiros que prevêem acções comuns para protecção das pessoas ou do ambiente;
f)
De franquias especiais instituídas no âmbito de acordos celebrados com países terceiros limítrofes, justificadas pela natureza do comércio fronteiriço com os referidos países;
g)
De franquias concedidas no âmbito de acordos celebrados, com base na reciprocidade, com países terceiros signatários da Convenção relativa à Aviação Civil Internacional (Chicago, 1944) para a aplicação das práticas recomendadas 4.42 e 4.44 do anexo 9 dessa Convenção (oitava edição - Julho de 1980).
2. Quando uma convenção internacional não abrangida por qualquer uma das categorias referidas no n.o 1, que um Estado-Membro deseje celebrar, previr a concessão de franquias, esse Estado-Membro submete à Comissão um pedido para aplicação dessas franquias, comunicando-lhe todos os elementos de informação necessários.
A decisão sobre este pedido é tomada segundo o procedimento referido no artigo 247.o-A do Regulamento (CEE) n.o 2913/92.
3. A comunicação referida no n.o 2 não é exigida quando a convenção internacional em causa previr a concessão de franquias que não excedam os limites fixados pela legislação comunitária.
Artigo 129.o
1. Os Estados-Membros comunicam à Comissão as disposições aduaneiras contidas nas convenções e acordos internacionais do tipo dos referidos nas alíneas b), c), d), e), f) e g) do n.o 1 e no n.o 3 do artigo 128.o, celebrados após 26 de Abril de 1983.
2. A Comissão transmite aos outros Estados-Membros o texto das convenções e acordos que lhe forem comunicados nos termos do n.o 1.
Artigo 130.o
O presente regulamento não prejudica a manutenção:
a)
Pela Grécia, do estatuto especial concedido ao Monte Athos tal como é garantido pelo artigo 105.o da Constituição helénica;
b)
Pela Espanha e pela França, até à entrada em vigor de um regime que regule as relações comerciais entre a Comunidades e Andorra, das franquias resultantes das Convenções, respectivamente, de 13 de Julho de 1867 e de 22 e 23 de Novembro de 1867, entre esses países e Andorra;
c)
Pelos Estados-Membros, até ao limite de 210 EUR, das franquias que fossem concedidas, se fosse o caso, à data de 1 de Janeiro de 1983, aos marinheiros da marinha mercante afectos ao tráfego internacional;
d)
Pelo Reino Unido, das franquias sobre importações de mercadorias para uso das suas forças armadas ou do pessoal civil que as acompanha ou para o aprovisionamento das suas messes ou cantinas, em conformidade com o Tratado relativo à Fundação da República de Chipre, datado de 16 de Agosto de 1960.
Artigo 131.o
1. Até ao estabelecimento de disposições comunitárias no domínio em causa, os Estados-Membros podem conceder franquias especiais às forças armadas que não sirvam sob a sua bandeira, mas que estejam estacionadas no seu território em cumprimento de acordos internacionais.
2. Até ao estabelecimento de disposições comunitárias do domínio em causa, o presente regulamento não obsta à manutenção, por parte dos Estados-Membros, de franquias concedidas aos trabalhadores que regressem ao país de origem após uma estadia de pelo menos seis meses fora do território aduaneiro da Comunidade por motivos de ordem profissional.
Artigo 132.o
O presente regulamento aplica-se sem prejuízo:
a)
Do Regulamento (CEE) n.o 2913/92;
b)
Das disposições em vigor em matéria de abastecimento de navios, aeronaves e comboios internacionais;
c)
Das disposições em matéria de franquia instituídas por outros actos comunitários.
Artigo 133.o
É revogado o Regulamento (CEE) n.o 918/83, com a redacção que lhe foi dada pelos actos enumerados no anexo V.
As remissões para o regulamento revogado devem entender-se como sendo feitas para o presente regulamento e devem ler-se nos termos da tabela de correspondência que consta do anexo VI.
Artigo 134.o
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
É aplicável a partir de 1 de Janeiro de 2010.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 16 de Novembro de 2009.