РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 925/2009 НА СЪВЕТА
от 24 септември 2009 година
за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои видове алуминиево фолио с произход от Армения, Бразилия и Китайската народна република
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (1) (наричан по-долу „основният регламент“) и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Комисията, представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Временни мерки
(1)
С Регламент (ЕО) № 287/2009 (2) (наричан по-долу „временният регламент“) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове алуминиево фолио с произход от Армения, Бразилия и Китайската народна република (наричана по-долу „КНР“).
(2)
Производството беше образувано след подаване на жалба от дружеството Eurometaux (наричано по-долу „жалбоподателят“) от името на производителите, представляващи значителна част, в конкретния случай над 25 %, от общото производство на алуминиево фолио в Общността.
(3)
Както е посочено в съображение 13 от временния регламент, разследването на дъмпинга и вредата обхвана периода от 1 юли 2007 г. до 30 юни 2008 г. (наричан по-долу „разследвания период“ или „РП“). Проучването на тенденциите, имащи отношение към оценката на вредата, обхвана периода от 1 януари 2005 г. до края на разследвания период (наричан по-долу „разглежданият период“).
1.2. Последваща процедура
(4)
След направеното разгласяване на основните факти и съображения, въз основа на които бе взето решението за налагане на временни антидъмпингови мерки (наричано по-долу „предварително разгласяване“), няколко заинтересовани страни предоставиха в писмен вид своите становища относно предварителните констатации. На страните, които бяха поискали това, бе предоставена възможност да бъдат изслушани.
(5)
След налагането на временните антидъмпингови мерки Комисията продължи своето разследване по отношение на дъмпинга, вредата и аспектите, свързани с интереса на Общността, и извърши допълнителни анализи и проверки на място на данните, съдържащи се в отговорите на въпросника, предоставени от някои производители износители и производители от Общността.
(6)
Бяха извършени пет допълнителни проверки на място в помещенията на следните производители от Общността:
-
Novelis UK Limited, Bridgnorth, Обединено кралство
-
Novelis Luxembourg, Dudelange, Велико херцогство Люксембург
-
Novelis Foil France S.A.S., Rugles, Франция
-
Grupa Kęty SA, Kęty, Полша
-
Hydro Aluminium Inasa,S.A., Irurtzun, Испания
(7)
Беше извършено едно допълнително посещение в помещенията на следното дружество, свързано с производители износители:
-
Alcoa Transformación de Productos, S.L., Alicante, Испания
(8)
Бяха извършени три допълнителни посещения в помещенията на следните производители износители:
-
Alcoa (Shanghai) Aluminium Products Co., Ltd., Shanghai и Alcoa (Bohai) Aluminium Industries Co., Ltd., Hebei
-
Shandong Loften Aluminium Foil Co., Ltd., Shandong
-
Zhenjiang Dinsheng Aluminium Industries Joint-Stock Limited Company, Jiangsu.
(9)
Бе извършено посещение и в Shanghai Futures Exchange, Шанхай.
(10)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, на които се основаваше намерението да бъде направена препоръка за налагане на окончателни антидъмпингови мерки върху вноса на някои видове алуминиево фолио с произход от Армения, Бразилия и КНР и за окончателно събиране на сумите, обезпечени посредством временното мито. На тези държави бе предоставен също срок, в рамките на който те имаха възможност да представят коментарите си вследствие на това разгласяване.
(11)
Представените от заинтересованите страни устни и писмени коментари бяха разгледани и, където бе уместно, констатациите бяха съответно изменени.
1.3. Обхват на разследването
(12)
Бразилският производител износител заяви, че Русия също би следвало да бъде включена в обхвата на разследването, тъй като през целия разглеждан период обемът на вноса и пазарните дялове от Русия са били значителни и дори по-високи от тези на Армения. Освен това бразилският производител износител заяви, че вносните цени от Русия са били на едно и също ниво с цените на вноса на разглежданите държави и че съществува prima facie доказателство за дъмпинг по време на образуването на процедурата.
(13)
При анализа на жалбата Комисията стигна до заключението, че не съществуват достатъчно prima facie доказателства за дъмпинг по отношение на Русия. Следователно невключването на Русия в жалбата беше счетено за оправдано. При липсата на доказателства за дъмпинг е без значение дали обемът на вноса и/или пазарните дялове на вноса с произход от Русия наистина са били по-високи от тези на една или повече държави, включени в обхвата на разследването. Поради това твърдението на бразилския производител износител беше отхвърлено.
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
(14)
Секторите надолу по производствената верига в Общността, т.е. „пренавивачите“, повториха твърдението си, че разглежданият продукт следва да включва също потребителските рула, т.е. алуминиевото фолио с тегло по-малко от 10 kg, тъй като ако окончателните мерки бъдат наложени единствено върху вноса на алуминиево фолио с тегло над 10 kg („джъмбо ролки“), това може да доведе до увеличение на износа на потребителски рула на ниски цени от разглежданите държави. Също така бяха приведени доводи, че и двата продукта имат по същество едни и същи характеристики, като единствената разлика е в опаковането.
(15)
В съображения 15-19 от временния регламент беше направено заключение, че потребителските рула и джъмбо ролките са различни продукти с оглед на техните физически характеристики и основна крайна употреба. Последващото разследване потвърди тези констатации. Всъщност физическите различия между потребителските рула и джъмбо ролките надхвърлят опаковането, тъй като разглежданият продукт трябва да бъде пренавит преди повторното му опаковане и продажба на крайния потребител. Също така беше установено, че потребителите, каналите на продажба и основните приложения на продуктите са различни. Поради това не беше счетено за уместно включването на потребителските рула в продуктовия обхват на настоящото разследване.
(16)
Твърдението, че вносът на джъмбо ролки може да бъде заместен с внос на потребителски рула, е разгледано по-долу в съображения 97-99.
(17)
При липса на други коментари, отнасящи се до разглеждания продукт и до сходния продукт, констатациите, посочени в съображения 14-21 от временния регламент, се потвърждават.
3. ТРЕТИРАНЕ КАТО ДРУЖЕСТВО, РАБОТЕЩО В УСЛОВИЯТА НА ПАЗАРНА ИКОНОМИКА (ТДПИ), И ДЪРЖАВА АНАЛОГ
3.1. Армения
(18)
Единственият производител износител в Армения оспори предварителните констатации, посочени в съображения 24-31 от временния регламент.
(19)
На първо място дружеството заяви, че Комисията е допуснала грешка, като е преценила, че дружество от Армения е следвало да кандидатства за ТДПИ, тъй като счита, че Армения е държава с пазарна икономика съгласно условията на Антидъмпинговото споразумение на Световната търговска организация (СТО) и че включването на Армения в бележката под линия към член 2, параграф 7, буква а) от основния антидъмпингов регламент следва да бъде заличено.
(20)
Въпреки това, както е посочено в съображение 25 от временния регламент, Армения е изрично посочена в бележката под линия към член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент, като е включена сред държавите с непазарна икономика. Третирането на производители износители от държави с непазарна икономика, които са членки на СТО, е определено в член 2, параграф 7, буква б). В настоящото разследване тези изисквания са спазени изцяло. Поради това този аргумент отново беше отхвърлен.
(21)
По-нататък дружеството заяви, че то изпълнява втория критерий за ТДПИ, за който в съображения 27-29 от временния регламент временно бе установено, че не е изпълнен. Дружеството основава своята аргументация на представянето на счетоводните си отчети за 2007 г., които не са били на разположение по време на посещението на място в дружеството, извършено преди налагането на временните мерки. Дружеството отново заяви, че не счита за необходим втория критерий за ТДПИ, изискващ счетоводните отчети на дружеството да бъдат изготвени в съответствие с международните счетоводни стандарти, и че националните счетоводни стандарти на Армения са достатъчни, тъй като Армения е членка на СТО.
(22)
Този довод бе отхвърлен. Дружеството е задължено да разполага с един ясен набор от счетоводни отчети в съответствие с международните счетоводни стандарти. Пропуските, посочени от одиторите както за счетоводните отчети за финансовата 2006 г., така и за финансовата 2007 г., ясно показаха, че счетоводните отчети на дружеството не са изготвени в съответствие с международните счетоводни стандарти и следователно то не може да докаже, че е изпълнило втория критерий за ТДПИ. В критериите за ТДПИ действително се прави позоваване на международните стандарти и членството в СТО не променя това. Още повече че членството в СТО само по себе си не е гаранция за преобладаването на пазарни условия в икономическата дейност на дадено дружество.
(23)
По-нататък дружеството заяви, че то изпълнява третия критерий за ТДПИ, за когото в съображение 30 от временния регламент временно бе установено, че не е изпълнен, въз основа на съображения, свързани с продажбата на дялове от страна на арменската държава и с безвъзмездното предоставяне от държавата на земя на дружеството. Дружеството заяви, че въпросът с безвъзмездното предоставянето на земя на дружеството е незначителен и не следва да бъде кумулиран с другия въпрос относно дяловете, който според дружеството също е незначителен.
(24)
Този довод също бе отхвърлен. Самият факт, че земята е придобита безвъзмездно и може да бъде продадена с изплащане на нейната кадастрална стойност на държавата (която е значително по-ниска от нейната пазарна стойност), превръща земята във важен и ценен актив на дружеството, който не е вписан в неговите счетоводни отчети и следователно има значително въздействие върху разходите на дружеството. Дружеството също така не е успяло да докаже, че изкривяването, причинено от продажбата на дяловете на по-ниска цена от номиналната им стойност, е незначително.
(25)
Следователно може да се заключи, че двата въпроса относно изпълнението на третия критерий за ТДПИ сочат изкривяване, предизвикано от условия на непазарна икономика.
(26)
Констатацията, че на това дружество следва да бъде отказано ТДПИ, се потвърждава.
3.2. КНР
(27)
Един производител износител от КНР оспори предварителните констатации, изложени в съображение 32 от временния регламент. Той повтори твърдението си, че Комисията не би следвало да разглежда цената, посочена в котировката на Shanghai Futures Exchange (наричана по-нататък „SHFE“) и на London Metal Exchange (наричана по-нататък „LME“), без включен ДДС и в двата случая, и че без тази корекция цените биха били подобни през периода на разследването.
(28)
Този аргумент беше отхвърлен поради причините, изложени в съображение 38 от временния регламент, тъй като цената трябва да бъде съпоставима на сходна основа. Китайските производители на разглеждания продукт плащат ДДС при покупките си на първичен алуминий. По-голямата част от този ДДС се възстановява обратно при продажбата на завършения продукт, независимо дали той се продава на местния пазар (в който случай се възстановява изцяло) или за износ (в който случай китайското правителство ограничава искането за възстановяване на ДДС до определен процент за определени продукти в определено време). Включването на незначителна сума невъзстановим ДДС не би имало значително въздействие върху горните заключения.
(29)
Следва да се отбележи също, че значителната разлика в цената на котировките на LME и SHFE по време на РП показва държавната намеса в механизмите на ценообразуването на първичния алуминий, констатация от временния регламент (съображение 32), която се потвърди след посещението от службите на Комисията на SHFE.
(30)
Това посещение потвърди, че държавата има водеща роля при ценообразуването на SHFE и се намесва в механизмите на ценообразуването, по-специално с оглед на нейната позиция както на продавач на първичен алуминий, така и на купувач посредством Държавния резерв и други държавни органи. Освен това държавата определя граници на дневната цена чрез правилата на SHFE, които са одобрени от държавния регулаторен орган - Регулаторната комисия по ценни книжа на Китай (China Securities Regulatory Commission (CSRC). Също така е очевидно, че SHFE е затворена борса за регистрирани в Китай дружества и китайски граждани и че не съществува ефективен арбитраж между SHFE и международните борси извън Китай. Това се доказва от съществените ценови разлики на котировките на SHFE и на международните борси като LME. Освен това, когато фючърсни договори на SHFE завършват с физическа доставка, това се извършва само в одобрен склад в рамките на КНР, за разлика от международните борси, при които доставката може да се осъществи в целия свят. Тези правила за доставка гарантират, че вътрешният китайски пазар остава изолиран от световния пазар и че от ценовото изкривяване се възползват единствено китайските дружества.
(31)
Поради това предварителните констатации от съображения 22-40 от временния регламент се потвърждават.
3.3. КНР и Армения: Индивидуално третиране (ИТ)
(32)
При липсата на коментари, предварителните констатации по отношение на производителя износител от Армения, изложени в съображение 42 от временния регламент, се потвърждават.
(33)
Един производител износител от Китай оспори предварителната констатация, посочена в съображение 42 от временния регламент, че на дружеството следва да се откаже индивидуално третиране. Отказът се дължи на факта, че по-голямата част от дружеството е собственост на държавата. Дружеството твърдеше, че това решение следва да бъде променено, тъй като държавната собственост се контролира посредством дружество, чиито ценни книжа се търгуват на Хонконгската фондова борса, а в съвета на директорите няма държавни служители.
(34)
Тези аргументи бяха отхвърлени. По-голямата част от дружеството е собственост на държавата и поради това съветът на директорите, който управлява дружеството, се отчита пред акционера с решаващ глас - държавата. Дружеството също така не успя да докаже и да представи доказателства, които да покажат, че държавата не може да се намесва в стопанските решения на дружеството чрез решенията на неговия съвет на директорите.
(35)
Следователно предварителните констатации, посочени в съображения 41 и 42 от временния регламент, се потвърждават.
3.4. Държава аналог
(36)
При липсата на коментари предварителните констатации, че Турция е подходящ и разумен избор на държава аналог, както е изложено в съображения 43-52 от временния регламент, се потвърждават.
4. ДЪМПИНГ
4.1. Бразилия
(37)
При липсата на коментари, предварителните констатации, изложени в съображения 53-68 от временния регламент, се потвърждават.
4.2. Армения
(38)
Единственият производител износител от Армения възрази срещу предварителните констатации, посочени в съображения 69-77 от временния регламент. Дружеството твърдеше, че направените приспадания съгласно член 2, параграф 9 от основния регламент за разходите за реализация, общите и административните разходи (РОА) и разумна сума на печалба от продажби чрез свързани дружества не са оправдани.
(39)
При проверка беше установено, че определени продажби не са осъществени чрез свързани вносители в Общността. При тези обстоятелства корекциите съгласно член 2, параграф 9 от временния регламент не са оправдани и изчисленията бяха съответно коригирани.
4.3. КНР
(40)
При липсата на коментари предварителните констатации, изложени в съображения 78-82 от временния регламент, се потвърждават.
(41)
За изчислението на остатъчния дъмпингов марж за Китай временната методология, посочена в съображение 83 от временния регламент, беше изменена, така че маржът беше изчислен на основата на среднопретеглената стойност на i) общия дъмпингов марж, изчислен за дружеството без предоставено ТДПИ и ИТ, и ii) сделката с най-голям дъмпингов ефект на това дружество, съпоставена с цените на вноса, установени в Comext (като те са представителни за цените на несъдействащите китайски износители). На тази основа нивото на дъмпинг за цялата държава бе установено на 47,0 % от цената CIF на границата на Общността, преди облагане с мито.
4.4. Окончателни дъмпингови маржове
Държава
Дружество
Окончателен дъмпингов марж
Бразилия
Companhia Brasileira de Aluminio
27,6 %
Всички останали дружества
27,6 %
КНР
Alcoa Bohai и Alcoa Shanghai
25,6 %
Shandong Loften
33,7 %
Zhenjiang Dingsheng
37,4 %
Всички останали дружества
47,0 %
Армения
RUSAL Armenal
33,4 %
Всички други дружества
33,4 %
5. ВРЕДА
5.1. Продукция на Общността и определение за производство на Общността
(42)
Както е посочено в съображение 87 от временния регламент, беше подадена жалба от дружеството Eurométaux от името на четири производителя от Общността, които оказаха съдействие на разследването. Още един производител подкрепи жалбата, а друг я оспори. Поради това петте производителя, които са подали или подкрепили жалбата, се приемат за представляващи производството на Общността (ПО) по смисъла на член 4, параграф 1 и член 5, параграф 4 от основния регламент.
(43)
При липсата на коментари относно продукцията и определението за производство на Общността съображения 86-87 от временния регламент се потвърждават.
5.2. Потребление в Общността
(44)
Арменският производител износител възрази срещу определянето на потреблението в Общността, като заяви, че продажбите на ПО на защитения от конкуренция пазар също следва да бъдат взети под внимание. Същото дружеството заяви още, че приблизителните данни, включени в жалбата, не са надеждна база за установяване на потреблението в Общността и се позова на независимо пазарно проучване.
(45)
Що се отнася до твърдяното производство за за защитения от конкуренция пазар, беше установено, че през периода на разследването предназначеният за защитения от конкуренция пазар обем е много ограничен. Това засяга само един производител от Общността за продажби, направени през първата година на разглеждания период. Поради това беше заключено, че като цяло това оказва несъществено, ако въобще има някакво въздействие върху цялостното положение.
(46)
Що се отнася до определянето на общото потребление в Общността, беше счетено, че използваната методология на предварителния етап е била разумна и е дала достатъчно пълна представа за действителното положение. Арменският производител износител не обясни по какви причини използваната от институциите на Общността методология не е разумна и би могла да доведе до ненадеждни резултати. Цитираното от арменския производител износител проучване не беше счетено за пряко свързано с въпроса, тъй като се отнася за различни видове алуминиево фолио и съдържа данни за дружества извън Европейския съюз, които бе невъзможно да бъдат проверени. Освен това предварителните констатации за общото потребление в Общността, включени в таблица 1 към съображение 90 от временния регламент, бяха потвърдени от други заинтересовани страни, включително от вносители, несвързани с ПО.
(47)
Въз основа на посоченото по-горе беше направено заключението, че установеното във временния регламент общо потребление в Общността дава надеждна представа за действителното положение.
(48)
При липсата на други коментари относно потреблението в Общността съображения 88-90 от временния регламент се потвърждават.
5.3. Кумулативна оценка на въздействието от разглеждания внос
(49)
Вследствие на направеното предварително разгласяване бразилският производител износител повтори твърдението си, че продуктът с произход от Бразилия отговаря на по-високи стандарти за качество, като минимална якост на опън и изисквания за разтягане, които позволяват по-широка гама от негови приложения и продажби на по-широк кръг потребители в сравнение с продукта, изнасян от другите две разглеждани държави. Така например бе заявено, че съществуват различни сегменти на пазара на алуминиево фолио в зависимост от качеството на продукта и че само бразилският продукт отговаря на стандартите да бъде продаван на пазарния сегмент в диапазона на скъпо струващите маркови продукти.
(50)
Бразилският износител повтори също твърдението си, че каналите за продажби и дистрибуторските методи за неговите продукти са били различни. По-специално, беше заявено, че бразилският износ основно се е извършвал посредством търговци, докато арменските и китайските производители износители продават директно на „пренавивачите“ в Общността. Също така бе заявено, че бразилският износител има създадени дългогодишни и стабилни бизнес отношения с определени клиенти в Общността, докато износителите от Армения и КНР едва напоследък са навлезли на пазара на Общността.
(51)
И накрая, същият производител износител заяви, че тенденциите по отношение на обема на вноса и пазарните дялове са били различни от тези на другите държави износителки, което показва, че условията на конкуренция са наистина различни.
(52)
По отношение на първото твърдение, т.е. за разлика в стандартите за качество, при разследването беше установено, че независимо от различията в качеството, пазарът на алуминиево фолио се е диктувал основно от цените и разликите в качеството са имали само незначителна роля при избора на доставчик. Тези констатации бяха потвърдени от оказващите съдействие вносители и засегнати ползватели. Следователно необоснованото твърдение на бразилския производител износител, т.е. че пазарът на алуминиево фолио е бил разделен на няколко сегмента според разликите в качеството на продукта, не беше потвърдено по време на настоящото разследване и следва да бъде отхвърлено.
(53)
Що се отнася до твърдението, засягащо различните канали за продажба и дистрибуторски методи, се отбелязва, че бразилският производител износител не оспорва, че е продавал продуктите си както чрез несвързани търговци, така и директно на пренавивачи в Общността. Въз основа на това беше счетено, че каналите за продажба са били еднакви. Фактът, че бразилският износител е изградил стабилни стопански отношения през последните години, не изключва възможността тези продукти да се продават при същите условия на конкуренция както продуктите на новонавлизащите конкуренти на пазара. Всъщност производителят износител не твърди, нито пък доказва, че неговите клиенти няма да се прехвърлят към други доставчици, ако биха счели това за целесъобразно. Следователно фактът, че бразилският износител има дългогодишно присъствие на пазара на Общността, не позволява да се направи заключението, че неговите продукти са поставени в различни условия на конкуренция в сравнение с продуктите, внасяни от Армения и КНР. Следователно твърдението във връзка с това бе отхвърлено.
(54)
И накрая, по отношение на различните тенденции за внос бразилският производител износител не предостави никаква допълнителна информация или доказателства, поради което посочените в съображение 93 предварителни констатации се потвърждават.
(55)
Вследствие на направеното предварително разгласяване арменският производител износител заяви, че арменският внос следва да бъде изваден от кумулативния за целите на анализа на вредите предвид малкия му обем, неговия малък пазарен дял и постоянните пазарни тенденции, както и поради твърдяното наличие на значителни различия в качеството между продукта, изнасян от Армения, и продуктите, изнасяни от Бразилия и КНР.
(56)
Това твърдение не би могло да бъде прието, тъй като беше установено, че всички условия за кумулиране, изложени в член 3, параграф 4 от основния регламент, са изпълнени:
-
както предварително бе установено и потвърдено по-горе в съображения 38 и 39, установеният за Армения дъмпингов марж е надвишавал прага de minimis, определен в член 9, параграф 3 от основния регламент.
-
обемът на вноса от Армения не е бил незначителен по смисъла на член 5, параграф 7 от основния регламент, т.е. неговият пазарен дял е достигнал 5,26 %, както е посочено в съображение 96 (таблица 4) от временния регламент. Беше констатирано също, че вносът от Армения е нараснал значително от 2006 г. до края на разследвания период, независимо от повторното навлизане на внос от КНР и значителния внос от Бразилия през разглеждания период.
-
по отношение на условията на конкуренция между продуктите, внасяни от разглежданите държави, и по-специално по отношение на посочените аргументи във връзка със значителните различия в качеството между внасяните продукти, както е посочено в съображение 52, бе констатирано, че продуктите от Армения имат сходни основни физически и технически характеристики и се използват за същите основни приложения независимо от тяхното специфично качество. Също така беше отбелязано, че този производител износител е заявил намерението си да започне да произвежда дори и по-висококачественото алуминиево конвертиращо се фолио, което показва, че аргументът относно предполагаемото лошо качество на произведените продукти може би е преувеличен.
(57)
Поради това твърденията на арменския производител износител бяха отхвърлени.
(58)
При липсата на други коментари, направени във връзка с кумулативната оценка на въздействието на разглеждания внос в съответствие с член 3, параграф 4 от основния регламент, предварителните заключения, посочени в съображения 91-94 от временния регламент, се потвърждават.
5.4. Внос от разглежданите държави
5.4.1. Обем и пазарен дял на разглежданите държави
(59)
При липсата на коментари по отношение на вноса от разглежданите държави, констатациите, изложени в съображения 95 и 96 от временния регламент, се потвърждават.
5.4.2. Цени
(60)
При липсата на коментари по отношение на цените на разглеждания внос, констатациите, изложени в съображение 97 от временния регламент, се потвърждават.
5.4.3. Подбиване на цените
(61)
Бразилският производител износител възрази срещу използваната методология за изчисляване на маржа за подбиване на цените, приложим спрямо него. В тази връзка производителят износител заяви, че изчислението на маржовете за подбиване на цените не е направено на едно и също ниво на търговия. По тази причина той заяви, че експортните продажби от Бразилия са били предназначени основно за несвързан вносител, който препродава продукта на пренавивачи, докато продажбите от ПО са осъществявани директно с пренавивачи. Поради това той заяви, че към експортната цена е следвало да бъдат добавени разходите за реализация, общите и административните разходи и печалбата на търговеца. При разследването беше установено, че противно на твърденията на бразилския производител износител, експортните продажби не са били предназначени основно за несвързан вносител, като повече от 70 % от неговите експортни продажби са осъществени директно с пренавивачи. По подобен начин при разследването се установи, че ПО е продавало разглеждания продукт предимно на пренавивачи, въпреки че някои продажби са извършени на търговци. Поради това, а и за да се гарантира, че въпреки всичко сравнението е направено на едно и също ниво на търговия, беше решено да се изключат продажбите, извършени с търговеца, а за основа на изчислението на подбиването на цените да се използват само директните продажби за пренавивачи. Тъй като тези продажби представляват повече от 70 % от общите продажби на производителя износител за Общността, те бяха счетени за представителни.
(62)
Друг аргумент, изложен от същия производител износител от Бразилия, беше, че е следвало да се извърши корекция, взимаща предвид различията в качеството между внасяния продукт и продукта на ПО. Въпреки това разследването показа недвусмислено, че въпросът за качеството не е определящ фактор, тъй като изборът на крайния потребител се определя най-вече от цената, а не от евентуални различия в качеството (например дебелина на фолиото).
(63)
Въз основа на горепосоченото, среднопретегленото подбиване на цените, изразено като процент от продажните цени на ПО за независими клиенти на ниво франко завода, бе определено на 9,6 % за Бразилия.
(64)
При липсата на други коментари по отношение на подбиването на цените, констатациите, изложени в съображения 98-100 от временния регламент, се потвърждават.
5.5. Състояние на производството на Общността
(65)
Както е посочено в съображение 42, факторите за причиняване на вреда бяха определени въз основа на проверена информация от пет производителя от Общността. Шести производител от Общността предостави попълнен въпросник след предварителното определяне, като данните от него обаче не можаха да бъдат проверени и поради това не са взети предвид при окончателното определяне. След завършването на всички проверки на място някои от факторите за причиняване на вреда трябваше да бъдат преразгледани на основата на доказателствата, установени в посетените дружества. Поради това, в съответствие с член 3, параграф 5 от основния регламент, проучването на въздействието на дъмпинговия внос върху ПО и оценката на всички икономически фактори, които имат отношение към състоянието на ПО по време на разглеждания период, трябваше да бъдат съответно преразгледани.
5.5.1. Продукция, капацитет и използване на капацитета
Таблица 1: Продукция, капацитет и използване на капацитета
2005 г.
2006 г.
2007 г.
РП
Продукция в тонове
50 952
48 467
40 071
32 754
Продукция (индекс)
100
95
79
64
Производствен капацитет (в тонове)
59 400
59 400
59 400
59 400
Производствен капацитет (индекс)
100
100
100
100
Използване на капацитета
86 %
81 %
67 %
55 %
Използване на капацитета (индекс)
100
94
79
64
(66)
Както се вижда от таблицата по-горе, в обема на продукцията на ПО все още се е наблюдавала ясно изразена отрицателна тенденция между 2005 г. и РП. Що се отнася до общия производствен капацитет, окончателните констатации потвърдиха намалението на използването на капацитета през разглеждания период.
5.5.2. Обем на продажбите, пазарни дялове, растеж и средна единична цена в ЕО
(67)
В таблицата по-долу са посочени резултатите на ПО във връзка с неговите продажби на независими клиенти в Общността.
Таблица 2: Обем на продажбите, пазарен дял, цени и средни единични цени в Общността
2005 г.
2006 г.
2007 г.
РП
Обем на продажбите (в тонове)
43 661
45 191
37 207
30 310
Обем на продажбите (индекс)
100
104
85
70
Пазарен дял
48 %
53 %
34 %
33 %
Единични цени в EUR/тон
2 566
3 045
3 219
3 068
Единични цени (индекс)
100
119
125
120
(68)
Както беше установено предварително, докато потреблението в Общността се е увеличило с 4 % през разглеждания период, обемът на продажбите на ПО е намалял с 30 %, т.е. ПО не е могло да се възползва от увеличеното потребление. Вследствие на това пазарният дял на ПО е намалял от 48 % през 2005 г. до 33 % през ПР.
(69)
По този начин, що се отнася до резултатите на ПО във връзка с неговите продажби на независими клиенти в Общността, окончателните заключения не промениха съществено предварително констатираното положение.
5.5.3. Складови наличности
(70)
Цифрите по-долу отразяват обема на складовите наличности в края на всеки период.
Таблица 3: Складови наличности
2005 г.
2006 г.
2007 г.
РП
Складови наличности в тонове
1 789
1 711
2 148
2 355
Складови наличности (индекс)
100
96
120
132
(71)
Както е посочено в съображение 107 от временния регламент, при разследването беше установено, че складовите наличности не могат да бъдат считани за съществен фактор за причиняване на вредата, тъй като по-голямата част от продукцията е била произведена в отговор на направените поръчки. Поради това тенденциите при складовите наличности са представени с информативна цел. Въпреки че окончателните констатации сега показват значително увеличение на нивата на складовите наличности с 32 %, бе установено, че това се дължи на наличност на вече продадени, но все още недоставени стоки на едно дружество и следователно не може да представлява тенденция.
5.5.4. Инвестиции и способност за привличане на капитали
Таблица 4: Инвестиции
2005 г.
2006 г.
2007 г.
РП
Инвестиции (в EUR)
7 090 015
807 899
1 355 430
3 998 397
Инвестиции (индекс)
100
11
19
56
(72)
Инвестициите на ПО са намалели значително, т.е. установената тенденция в съображение 108 от временния регламент се потвърждава. При липсата на значителна промяна и на коментари по отношение на инвестициите, направени от ПО между 2005 г. и РП, констатациите, изложени в съображение 108 от временния регламент, се потвърждават.
5.5.5. Рентабилност, възвръщаемост на инвестициите и паричен поток
Таблица 5: Рентабилност, възвръщаемост на инвестициите и паричен поток
2005 г.
2006 г.
2007 г.
РП
Рентабилност на продажбите в ЕО
-2,8 %
-2,6 %
0,2 %
-0,1 %
Възвръщаемост на общите инвестиции
-43,7 %
- 439,1 %
19,3 %
-1,3 %
Паричен поток
2 %
1 %
4 %
5 %
(73)
От таблицата по-горе се вижда, че рентабилността на ПО слабо се е подобрила през разглеждания период, въпреки че остава отрицателна през РП и по-специално далеч под целевата печалба от 5 %. Както е посочено в таблици 1 и 2 по-горе, при разследването бе установено, че влошаването на състоянието на ПО основно води до значително намаляване на обема на продукцията и обема на продажбите на ПО. Това показва, че при наличието на дъмпингов внос ПО е загубило обем на продажбите и пазарен дял в стремежа си да минимизира своите загуби. В заключение, независимо че ПО реализира незначителна печалба през 2007 г., то отново е понесло малка загуба през РП и следователно може да се счита, че ПО е понесло значителна вреда. Преразгледаните констатации относно рентабилността не променят предварителните заключения в това отношение и окончателните констатации не засягат заключението, че общата рентабилност остава много ниска, даже отрицателна, независимо от същественото увеличение на потреблението през 2007 г. и през РП.
(74)
Възвръщаемостта на инвестициите бе преизчислена въз основа на проверени данни от ПО посредством използване на същата методология, като описаната в съображение 110 от временния регламент. В резултат на това беше установено, че този показател е бил положителен през 2007 г., което отразява малката печалба, реализирана от ПО през същия период.
(75)
Що се отнася до паричния поток, окончателните констатации бяха преразгледани по подобен начин въз основа на проверени данни от ПО. Този показател потвърждава, че ПО се е опитало да реагира на внезапното увеличение на дъмпинговия внос от разглежданите държави чрез поддържане на продажните цени на възможно най-високите нива в ущърб на обема на продажбите и пазарните дялове.
5.5.6. Заетост, производителност и заплати
Таблица 6: Заетост, производителност и заплати
2005 г.
2006 г.
2007 г.
РП
Брой на заетите лица
482
460
386
343
Брой на заетите лица (индекс)
100
95
80
71
Разходи за заетост
13 618 746
13 031 854
10 882 109
9 642 041
Разходи за заетост (индекс)
100
96
80
71
Средни разходи за труд
28 226
28 359
28 195
28 122
Средни разходи за труд (индекс)
100
100
100
100
Производителност (тон/заето лице)
106
105
104
96
Производителност (индекс)
100
100
98
90
(76)
След преразглеждане на данните може да се заключи, че тенденциите по отношение на заетостта, производителността и заплатите на ПО между 2005 г. и РП като цяло са останали същите като вече посочените във временния регламент. При липсата на значителна промяна и на коментари, констатациите, изложени в съображение 112 от временния регламент, се потвърждават.
5.5.7. Размер на дъмпинговия марж
(77)
При липсата на коментари, получени във връзка с гореизложеното, констатациите, изложени в съображение 113 от временния регламент, се потвърждават.
5.5.8. Възстановяване от предишен дъмпинг
(78)
При липсата на коментари във връзка с гореизложеното, констатациите, изложени в съображение 114 от временния регламент, се потвърждават.
5.5.9. Растеж
(79)
При липсата на коментари, получени във връзка с гореизложеното, констатациите, изложени в съображение 115 от временния регламент, се потвърждават.
5.6. Заключение относно вредата
(80)
При липсата на други коментари относно състоянието на производството на Общността, се потвърждава заключението, че производството на Общността е понесло имуществена вреда, изложено в съображения 116-118 от временния регламент.
6. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
6.1. Въздействие на дъмпинговия внос
(81)
Арменският производител износител заяви, че средният пазарен дял на арменския внос през разглеждания период не е бил достатъчен, за да причини понесената от производството на Общността вреда. Един от производителите износители от КНР заяви, че вносът от КНР не е причинил никаква вреда, тъй като рентабилността на ПО показва тенденция на нарастване успоредно с увеличаването на вноса от КНР.
(82)
Както беше посочено в съображения 91-94 от временния регламент и потвърдено по-горе в съображения 49-58, бяха изпълнени условията за кумулирането на вноса от всички разследвани държави, с цел да се оцени влиянието на дъмпинговия внос върху състоянието на производството на Общността в съответствие с член 3, параграф 4 от основния регламент. Поради това извършването на отделен анализ на вноса от всяка от разглежданите държави беше счетено за неуместно и горните твърдения бяха отхвърлени.
(83)
Що се отнася до развитието на рентабилността на ПО, преразгледаните цифри не променят драстично представата за нанесената вреда като цяло. ПО отчита намаляване на загубите между 2005 г. и 2006 г., докато през 2007 г. производството е реализирало незначителна печалба (0,2 %). Това ниво на печалба е намаляло през РП и е преминало в малка загуба от - 0,1 %.
(84)
Също така беше припомнено, че в съответствие със заключение в съображение 121 от временния регламент и в съображение 73 влошаването на положението на ПО основно води до съществено намаление на обема на продукцията и на обема на продажбите на ПО. Това показва, че при наличието на дъмпингов внос ПО е загубило обем на продажби и пазарен дял в стремежа си да понася загуби. В заключение, независимо от реализираната малка печалба през 2007 г., се потвърди, че ПО е понесло значителна вреда, като преразгледаните констатации относно рентабилността показаха загуби през РП. Тъй като влошаването на състоянието на ПО е съвпаднало с повишаването на вноса от разглежданите държави, заключенията, изложени в съображение 123 от временния регламент, се потвърждават.
(85)
Поради това беше направено заключението, че натискът, упражняван от дъмпинговия внос, който значително е увеличил своя обем и пазарния си дял от 2006 г. насам, е имал решаваща роля за вредата, понесена от производството на Общността. Следователно горните твърдения се отхвърлят.
6.2. Въздействие на други фактори
6.2.1. Внос с произход от трети държави, различни от КНР, Армения и Бразилия
(86)
При липсата на коментари относно вноса от трети държави, различни от разглежданите държави, заключенията от съображения 124-126 от временния регламент се потвърждават.
6.2.2. Износ на производството на Общността
(87)
При липсата на коментари по отношение на износа на ПО, заключенията от съображения 127 и 128 от временния регламент се потвърждават.
6.2.3. Внос на производството на Общността
(88)
Като се позова на определена пазарна информация, един производител износител заяви, че обемът на вноса от един от производителите от Общността чрез свързано с него китайско дружество е бил значителен.
(89)
Тези твърдения обаче не можаха да се потвърдят, тъй като проверените данни на съответния китайски производител износител и свързания с него вносител от Общността потвърдиха предварителните заключения, отразени в съображение 129 от временния регламент.
6.2.4. Самопричиняване на вреда
(90)
Някои заинтересовани страни повториха твърдението си, че производителите от Общността биха били по-заинтересовани от по-печелившия пазар на алуминиево конвертиращо се фолио (АКФ). Беше заявено, че АКФ и разглежданият продукт (наричан също алуминиево фолио за домакински цели) се произвеждат на едни и същи производствени линии и поради това преминаването от единия продукт към другия е относително лесно. Следователно намалението на обема на продукцията на ПО на разглеждания продукт се дължи на увеличение на производството на АКФ от ПО, а не на увеличение на вноса от разглежданите държави. Бе заявено, че напротив, увеличението на вноса от разглежданите държави се е дължало на недостатъчното предлагане от страна на ПО на пазара на Общността, причинено от увеличеното производство на АКФ. Констатациите в съображение 132 от временния регламент бяха подложени на критика, тъй като са били основани на данни, свързани само с един-единствен производител на АКФ от Общността.
(91)
В хода на разследването се потвърди, че обемът на продукцията от АКФ на ПО не се е увеличил съществено. В действителност допълнителното разследване показа, че нито жалбоподателят, нито оказалите съдействие производители от Общността са пренасочили съществена част от своя общ обем на продукция към АКФ и поради това направените твърдения в тази връзка трябва да бъдат отхвърлени. На тази основа не би могло да се направи заключение, че значителен производствен капацитет наистина е бил пренасочен от разглеждания продукт към АКФ. В действителност различни видове фолио могат да се произвеждат на едни и същи валцови машини и поради това може също така да се направи заключение, че в случай на възстановяване на рентабилността на разглеждания продукт при справедливи търговски условия ПО може да предостави на разположение по-голям капацитет за производството на разглеждания продукт. Следователно се потвърждават предварителните заключения, отразени в съображение 132 от временния регламент.
6.2.5. Развитие на потреблението на пазара на Общността
(92)
При липсата на коментари относно потреблението на пазара на Общността, заключенията в съображения 133 и 134 от временния регламент се потвърждават.
6.2.6. Развитие на разходите на ПО
(93)
Един производител износител заяви, че ПО е било в състояние да увеличи маржа на печалбата си независимо от нарастването на разходите за суровини, което е в противоречие с предварителното заключение в съображение 136 от временния регламент, т.е. че ПО не е успяло да увеличи продажните си цени в същата степен като разходите за суровини. Това твърдение беше отхвърлено. На първо място, въпреки че при разследването в крайна сметка се установи слабо подобрение на рентабилността през 2007 г., растежът на печалбата не е следвал същата тенденция като повишеното потребление на Общността. На второ място, когато увеличението на разходите е било отразено в продажните цени, това е довело до значително намаляване на обема на продажбите и загуба на пазарен дял поради наличието на дъмпингов внос на пазара, който е подбивал цените на ПО. При разследването беше установено също, че намалението на обема на продукцията е свързано с рязко увеличение на дъмпинговия внос, докато производственият капацитет е останал стабилен. В резултат на това производствените разходи са били разпределени върху по-малък обем на продукция, което е увеличило себестойността на единица продукция.
6.3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(94)
При липсата на коментари в това отношение, заключенията в съображения 137 и 138 от временния регламент се потвърждават.
7. ИНТЕРЕС НА ОБЩНОСТТА
7.1. Интерес на производството на Общността
(95)
При липсата на коментари относно интереса на производството на Общността, съображения 142-145 от временния регламент се потвърждават.
7.2. Интерес на вносителите
(96)
При липсата на коментари относно интереса на вносителите, констатациите, изложени в съображения 146-149 от временния регламент, се потвърждават.
7.3. Интерес на ползвателите
(97)
Пренавивачите, които са основните ползватели на разглеждания продукт в Европейската общност, представлявани от Европейската асоциация по алуминиево фолио, заявиха че:
-
противно на предварителните констатации в съображение 153 от временния регламент, транспортните разходи за потребителските рула от Китай представляват само малък процент от стойността на стоките (приблизително 1 % от продажната цена) и почти няма разлика спрямо транспортните разходи за разглеждания продукт (приблизително 0,2 % от продажната цена),
-
предлаганият от пренавивачите от Общността широк продуктов асортимент не представлява предимство, тъй като търговците на дребно също имат възможност да се снабдяват с разглеждания продукт в големи количества посредством отделни договори с вносители/търговци на потребителски рула,
-
противно на предварителните констатации в съображение 154 от временния регламент, производството на АКФ ще остане приоритет на производителите от Общността, които не са заинтересовани от производството на разглеждания продукт. В случай че бъдат наложени окончателни мерки, доставките на разглеждания продукт в Общността няма да бъдат достатъчни, за да се задоволят нуждите на пренавивачите,
-
противно на предварителните констатации в съображение 163 от временния регламент, окончателните мерки, ако има такива, следва да се прилагат също и за продукти с тегло под 10 kg. В противен случай тези мерки ще доведат до рязко увеличение на дъмпинговия внос на потребителски рула, по-специално от Китай, което ще има тежки отрицателни последици за пренавивачите от Общността, водещо от своя страна до загубата на 4 000 работни места в Общността. Това мнение беше подкрепено от производители износители от две от разглежданите държави.
(98)
Представените доказателства по отношение на транспортните разходи бяха счетени за надеждни и следователно могат да бъдат приети. Все пак рискът вносът на разглеждания продукт да бъде заменен от внос на продукт в края на производствената верига сам по себе си не се счита за основание да не се налагат на антидъмпингови мерки. Всъщност няма представени или получени доказателства в подкрепа на твърдението, че този внос ще нарасне в значителни количества и че ще бъде на цени, подбиващи тези на пренавивачите в Общността. Нелоялните търговски практики на производителите износители на продукта в края на производствената верига трябва да бъдат проучени отделно на основата на достатъчно prima face доказателства. Освен това се счита, че пренасочването към продуктите в края на производствената верига в КНР в големи количества е твърде вероятно да отнеме известно време, тъй като ще изисква нови инвестиции в оборудване и създаването на нови канали за продажби. Поради това въздействието ще бъде почувствано само в средносрочен план. Що се отнася до броя на работните места в секторите надолу по производствената верига в Общността, това твърдение не беше обосновано. Поради това докладваните цифри не могат да бъдат считани за надеждни. Въз основа на това предварителните заключения, изложени в съображения 153-162 от временния регламент, се потвърждават.
(99)
При липсата на други коментари по отношение на интереса на Общността, констатациите, изложени в съображения 150-163 от временния регламент, се потвърждават.
8. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
8.1. Ниво на отстраняване на вредата
(100)
Един производител износител заяви, че изчисляването на нивото на отстраняване на вредата следва да се основава на производствените разходи, вместо на продажната цена на разглеждания продукт. Същият износител заяви, че целевата печалба, използвана за изчисляване на нивото на отстраняване на вредата, е твърде висока, и следва да бъде 1 %, което би отговаряло в по-голяма степен на настоящите пазарни обстоятелства, по-специално на икономическия спад. Освен това производителят износител повтори твърдението си, че е следвало да бъдат направени корекции за различията в качеството на износния продукт и на този, произвеждан и продаван от ПО на пазара на Общността.
(101)
Що се отнася до първото твърдение, т.е. че нивото на отстраняване на вредата следва да бъде установено въз основа на производствените разходи, беше отбелязано, че използването на такава методология не би оказало никакво влияние върху резултатите и поради това беше счетено за неуместно. По отношение на нивото на целевата печалба, посочено в съображение 165 от временния регламент, е използван много консервативен марж на печалба преди данъчното облагане на производителите в размер на 5 %. Това бе предложено и в жалбата и използвано и в предходното разследване. Предложената целева печалба обаче не е била на ниво, което би позволило на ПО да поддържа производствения си капацитет и да прави нови инвестиции и поради това трябва да бъде отхвърлена. Относно твърдението по отношение на качеството на продукта и както вече беше посочено в съображение 52 по-горе, беше установено, че всички видове продукти имат сходни основни физически и технически характеристики и се използват за едни и същи основни приложения независимо от тяхното специфично качество. При липсата на доказателства в подкрепа на тези твърдения, предварителните заключения, изложени в съображения 164-166 от временния регламент, се потвърждават.
(102)
Друг производител износител заяви, че нивото на отстраняване на вредата следва да е насочено към установяване на продажни цени, които компенсират действително понесената загуба. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено, тъй като нивото на отстраняване на вредата е ценовото ниво, което производството на Общността би могло да постигне при липсата на дъмпингов внос.
(103)
По-нататък същият производител износител заяви, че целевата печалба следва да бъде определена на нивото на действителната печалба, реализирана в началото на разглеждания период, която в настоящия случай е с отрицателна стойност. Въз основа на това маржът на подбиване на цените трябва да бъде de minimis.
(104)
Това твърдение беше отхвърлено на основание, че ПО все още е било под влиянието на предходната ситуация на дъмпинг от Русия и КНР, както и на дъмпингов внос с произход от Бразилия. Поради това беше счетено, че марж на печалбата в размер на 5 % е този, който може да бъде реализиран от промишленост от този вид в сектора при нормални условия на конкуренция.
(105)
Както е посочено в съображение 61 по-горе, с цел да се осигури сравнение на едно и също ниво на търговия, продажбите на производителя износител от Бразилия, предназначени за неговия несвързан търговец, бяха изключени при изчисляването на подбиването на цената и следователно и на нивото на отстраняване на вредата.
(106)
При липсата на други коментари във връзка с нивото на отстраняване на вредата, съображения 164-166 от временния регламент се потвърждават.
(107)
По отношение на КНР, окончателният марж на вредата за цялата държава бе изчислен на основата на среднопретеглената стойност на i) маржа на вредата на дружество от КНР, на което е отказано ТДПИ и ИТ, и ii) най-големият марж на вредата на това дружество, приложен към износните цени, установени въз основа на данните на Евростат (които са представителни за несъдействащите китайски износители). Въз основа на това маржът на вредата за цялата държава беше определен на 30,0 % от цената CIF на границата на Общността, преди облагане с мито.
8.2. Окончателни мерки
(108)
В контекста на гореизложеното и в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент, следва да се наложи окончателно антидъмпингово мито на ниво, достатъчно за отстраняване на вредата, причинена от дъмпинговия внос, без да се надвишава установеният дъмпингов марж.
(109)
Предлагат се следните ставки на окончателни антидъмпингови мита:
Държава
Дружество
Окончателен дъмпингов марж
Окончателен марж на вредата
Окончателно антидъмпингово мито
Бразилия
Companhia Brasileira de Aluminio
27,6 %
17,6 %
17,6 %
Всички останали дружества
27,6 %
17,6 %
17,6 %
КНР
Alcoa Bohai и Alcoa Shanghai
25,6 %
6,4 %
6,4 %
Shandong Loften
33,7 %
20,3 %
20,3 %
Zhenjiang Dingsheng
37,4 %
24,2 %
24,2 %
Всички останали дружества
47,0 %
30,0 %
30,0 %
Армения
RUSAL Armenal
33,4 %
13,4 %
13,4 %
Всички останали дружества
33,4 %
13,4 %
13,4 %
(110)
Индивидуалните антидъмпингови митнически ставки за отделните дружества, посочени в настоящия регламент, са определени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват установеното по време на разследването положение по отношение на тези дружества. Ето защо тези митнически ставки (за разлика от митото за цялата държава, което се прилага за „всички останали дружества“) се прилагат изключително по отношение на вноса на продукти с произход от разглежданата държава и произведени от посочените дружества. Внесени продукти, произведени от всяко друго дружество, чието наименование и адрес не са посочени изрично в постановителната част на настоящия регламент, включително и от структурите, свързани с конкретно посочените тук, не могат да се ползват от тези ставки и се облагат с митническата ставка, приложима за „всички останали дружества“.
(111)
Всяко искане за прилагане на тази индивидуална антидъмпингова митническа ставка (напр. при промяна на наименованието на субекта или след създаване на нови структури за производство или продажби) следва да се изпраща незабавно до Комисията (3) заедно с цялата необходима информация, по-специално относно всяка промяна в дейността на дружеството, свързана с производството, продажбите на местния пазар и за износ, например във връзка с промяната на наименованието или промяната в структурите за производство и продажби. Ако е целесъобразно, впоследствие регламентът ще бъде съответно изменен чрез актуализиране на списъка на дружествата, ползващи се от индивидуални митнически ставки.
8.3. Окончателно събиране на временните мита
(112)
С оглед на степента на установените дъмпингови маржове и предвид нивото на причинената вреда на производството на Общността се счита за необходимо сумите, обезпечени чрез временното антидъмпингово мито, наложено с временния регламент, да се съберат окончателно до размера на сумата на наложените окончателни мита. Когато окончателните мита са по-ниски от временните мита, временно обезпечените суми, които превишават окончателните ставки на антидъмпинговите мита, ще бъдат освободени.
8.4. Форма на мерките
(113)
В хода на разследването единственият оказал съдействие производител износител от Армения и единственият оказал съдействие производител износител от Бразилия предложиха ценови гаранции в съответствие с член 8, параграф 1 от основния регламент.
(114)
Двете предложения бяха проучени. Предложението на бразилския износител премахва причиняващите вреда последици от дъмпинга и ограничава в достатъчна степен риска от заобикаляне на мерките. Що се отнася до предложението на арменския износител, като се имат предвид комплексната структура на групата от дружества и на каналите им за продажби, съществува голям риск от кръстосано компенсиране с продажбите на един и същ продукт, но с различен произход, на едни и същи клиенти, както и с продажбите на едни и същи клиенти на различни продукти от различни дружества за продажба, които са част от същата група. Арменският износител представи съществено преработено предложение за гаранция след края на срока, предвиден в член 8, параграф 2 от основния регламент. Следва да се отбележи, че в допълнение към факта, че преработеното предложение е представено след края на срока, то не може да бъде прието по следната причина: въпреки че дружеството предложи да продава единствено пряко на първия независим клиент в ЕС, тоест без да включва своите две свързани дружества в канала за продажби, разследването показа, че дружеството е продавало други продукти на същите клиенти в ЕС. Освен това, дружеството обяви, че възнамерява да произвежда нов вид продукт, по-специално АКФ, и да го продава в ЕС. Тъй като е възможно този нов вид продукт да бъде продаван на същите клиенти в ЕС, дори преработеното предложение не може да ограничи риска от кръстосано компенсиране до приемливо равнище.
(115)
С Решение 2009/736/ЕО (4) Комисията прие предложението за гаранция от Companhia Brasileira de Aluminio („CBA“). Съветът признава, че предложението за гаранция премахва вредните последици от дъмпинга и в достатъчна степен ограничава риска от заобикаляне. Предложението от Rusal Armenal се отхвърля по причините, изложени в съображение 114, както и поради проблеми, установени със счетоводните му отчети, които са изложени в съображения 21 и 22 по-горе.
(116)
С цел да се позволи на Комисията и на митническите органи да наблюдават ефективно спазването на гаранцията от страна на CBA, в случаите, в които до съответните митнически органи е подадена молба за допускане за свободно обращение, освобождаването от антидъмпингово мито се извършва при условие че i) бъде представена фактура по гаранцията, която представлява търговска фактура, съдържаща най-малко изброените елементи и декларацията, посочена в приложение II; ii) внасяните стоки са произведени, транспортирани и фактурирани пряко от CBA до първия независим клиент в Общността; и iii) декларираните и представените на митническите органи стоки съответстват точно на описанието във фактурата по гаранцията. Когато горните условия не са изпълнени, съответното антидъмпингово мито се налага при приемането на декларацията за допускане за свободно обращение.
(117)
Когато съгласно член 8, параграф 9 от основния регламент Комисията оттегли своето съгласие за гаранция вследствие на нарушение, като се позове на определени сделки и обяви съответните фактури по гаранцията за невалидни, митническо задължение възниква от момента на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение.
(118)
Вносителите следва да имат предвид, че митническо задължение може да възникне като нормален търговски риск в момента на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение, както е посочено в съображения 116 и 117, дори ако гаранцията, предложена от производителя, от когото те закупуват пряко или косвено, е била приета от Комисията.
(119)
Съгласно член 14, параграф 7 от основния регламент, митническите органи следва да уведомят незабавно Комисията, когато се установят признаци за нарушаване на гаранцията.
(120)
Поради посочените по-горе причини, гаранцията, предложена от CBA, се счита за приемлива от Комисията, а гаранцията, предложена от Armenal, се счита за неприемлива. Засегнатите дружества са информирани за по-важните факти, съображения и задължения, на които се основават приемането и отхвърлянето.
(121)
В случай на нарушение или оттегляне на гаранциите, или в случай на оттегляне на приемането им от страна на Комисията, антидъмпинговото мито, наложено от Съвета в съответствие с член 9, параграф 4, се прилага автоматично съгласно член 8, параграф 9 от основния регламент.
9. НАБЛЮДЕНИЕ
(122)
С цел свеждане до минимум на рисковете от заобикаляне, породени от голямата разлика в митническите ставки, се счита, че в настоящия случай са необходими специални мерки, за да се осигури правилното прилагане на антидъмпинговите мита. Тези специални мерки включват следното:
(123)
На митническите органи на държавите-членки трябва да бъде представяна валидна търговска фактура, която да отговаря на изискванията, посочени в приложението към настоящия регламент. Спрямо внос, който не е придружен от такава фактура, се прилага остатъчното антидъмпингово мито, приложимо за всички останали износители.
(124)
Ако износът на някое от дружествата, които се ползват от по-ниска индивидуална митническа ставка, се увеличи значително по обем след налагането на въпросните мерки, такова увеличение на обема може да бъде счетено като представляващо само по себе си промяна в условията на търговия, която се дължи на налагането на мерките по смисъла на член 13, параграф 1 от основния регламент. При такива обстоятелства и при положение, че са изпълнени условията, може да бъде започнато разследване по отношение на заобикаляне на антидъмпинговите мерки. При това разследване може, inter alia, да бъде проучена необходимостта от премахване на индивидуалните митнически ставки и последващо налагане на единна ставка за цялата държава,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на алуминиево фолио с дебелина не по-малка от 0,008 mm и не по-голяма от 0,018 mm, без подложка, само валцувано, на рула с ширина не по-голяма от 650 mm и с тегло по-голямо от 10 kg, понастоящем попадащо в код по КН ex 7607 11 19 (код по ТАРИК 7607111910), с произход от Армения, Бразилия и Китайската народна република (наричана по-долу „КНР“).
2. Ставката на окончателното антидъмпингово мито, приложима към нетната цена франко границата на Общността преди обмитяване на продуктите, описани в параграф 1 и произвеждани от изброените по-долу дружества, е както следва:
Държава
Дружество
Антидъмпингово мито
Допълнителен код по ТАРИК
Армения
Closed Joint Stock Company Rusal-Armenal
13,4 %
A943
Всички останали дружества
13,4 %
A999
КНР
Alcoa (Shanghai) Aluminium Products Co., Ltd., Shanghai и Alcoa (Bohai) Aluminium Industries Co., Ltd.
6,4 %
A944
Shandong Loften Aluminium Foil Co., Ltd.
20,3 %
A945
Zhenjiang Dingsheng Aluminium Co., Ltd.
24,2 %
A946
Всички останали дружества
30,0 %
A999
Бразилия
Companhia Brasileira de Aluminio
17,6 %
A947
Всички останали дружества
17,6 %
A999
3. Независимо от разпоредбите на параграф 1, окончателното антидъмпингово мито не се прилага спрямо внос, допуснат за свободно обращение в съответствие с член 2.
4. Прилагат се действащите разпоредби в областта на митническото облагане, освен ако не е предвидено друго.
5. Прилагането на индивидуалните митнически ставки, определени за посочените в параграф 2 дружества, зависи от представянето пред митническите органи на държавите-членки на валидна търговска фактура, която отговаря на изискванията, посочени в приложение I. Ако такава фактура не бъде представена, се прилага митническата ставка, приложима за всички останали дружества.
Член 2
1. Вносът, деклариран за допускане за свободно обращение, който е фактуриран от дружествата, от които са приети гаранции от Комисията и чиито имена са изброени в Решение 2009/736/ЕО на Комисията, в съответствие с периодичните му изменения, се освобождава от антидъмпинговото мито, наложено съгласно член 1, при условие че:
-
стоките са произведени, изпратени и фактурирани пряко от посочените дружества на първия независим клиент в Общността, и
-
такъв внос се придружава от фактура по гаранцията, която е търговска фактура, съдържаща най-малко елементите и декларацията, посочени в приложение II към настоящия регламент, и
-
декларираните и представени на митническите органи стоки съответстват точно на описанието във фактурата по гаранцията.
2. Митническо задължение възниква от момента на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение:
-
когато се установи, по отношение на вноса, описан в параграф 1, че едно или повече от условията, изброени в посочения параграф, не са изпълнени; или
-
когато Комисията оттегли приемането на гаранцията съгласно член 8, параграф 9 от основния регламент чрез регламент или решение, които се отнасят до конкретни сделки, и обяви съответните фактури по гаранцията за невалидни.
Член 3
Сумите, обезпечени чрез временните антидъмпингови мита съгласно Регламент (ЕО) № 287/2009 на Комисията относно вноса на алуминиево фолио с дебелина не по-малка от 0,008 mm и не по-голяма от 0,018 mm, без подложка, само валцувано, на рула с ширина не по-голяма от 650 mm и с тегло по-голямо от 10 kg, попадащо в код по КН ex 7607 11 19 (код по ТАРИК 7607111910), с произход от Армения, Бразилия и КНР, се събират окончателно в размера на наложеното окончателно мито съгласно член 1 по-горе. Обезпечените суми, които превишават ставките на окончателните антидъмпингови мита, се освобождават.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 24 септември 2009 година.
REGULAMENTO (CE) N.o 925/2009 DO CONSELHO
de 24 de Setembro de 2009
que institui um direito anti-dumping definitivo e que cobra definitivamente o direito provisório instituído sobre as importações de determinadas folhas e tiras, delgadas, de alumínio, originárias da Arménia, do Brasil e da República Popular da China
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 384/96 do Conselho, de 22 de Dezembro de 1995, relativo à defesa contra as importações objecto de dumping de países não membros da Comunidade Europeia (1) («regulamento de base»), nomeadamente o artigo 9.o,
Tendo em conta a proposta apresentada pela Comissão após consulta ao Comité Consultivo,
Considerando o seguinte:
1. PROCEDIMENTO
1.1. Medidas provisórias
(1)
Pelo Regulamento (CE) n.o 287/2009 (2) («regulamento que instituiu o direito provisório»), a Comissão instituiu um direito anti-dumping provisório sobre as importações de determinadas folhas e tiras, delgadas, de alumínio, originárias da Arménia, do Brasil e da República Popular da China («RPC»).
(2)
O processo foi iniciado na sequência de uma denúncia apresentada pela Eurométaux («autor da denúncia»), em nome de produtores que representam uma parte importante, neste caso mais de 25 %, da produção comunitária total de folhas e tiras, delgadas, de alumínio.
(3)
Em conformidade com o considerando 13 do regulamento que instituiu o direito provisório, o inquérito sobre o dumping e o prejuízo abrangeu o período de 1 de Julho de 2007 a 30 de Junho de 2008 («período de inquérito» ou «PI»). A análise das tendências para a avaliação do prejuízo abrangeu o período compreendido entre 1 de Janeiro de 2005 e o final do período de inquérito («período considerado»).
1.2. Procedimento subsequente
(4)
Na sequência da divulgação dos principais factos e considerações com base nos quais foi decidido instituir medidas anti-dumping provisórias («divulgação das conclusões provisórias»), várias partes interessadas apresentaram por escrito as suas observações sobre as conclusões provisórias. A Comissão concedeu uma audição às partes que o solicitaram.
(5)
Após a instituição das medidas anti-dumping provisórias, a Comissão prosseguiu o inquérito no tocante aos aspectos relacionados com o dumping, o prejuízo e o interesse da Comunidade, tendo também procedido a mais análises e visitas de verificação dos dados provenientes das respostas ao questionário enviadas por alguns produtores-exportadores e produtores da Comunidade.
(6)
Foram efectuadas cinco visitas de verificação suplementares às instalações dos seguintes produtores comunitários:
-
Novelis UK Limited, Bridgnorth, Reino Unido,
-
Novelis Luxembourg, Dudelange, Grão-Ducado do Luxemburgo,
-
Novelis Foil France S.A.S., Rugles, França,
-
Grupa Kęty SA, Kęty, Polónia,
-
Hydro Aluminium Inasa, S.A., Irurtzun, Espanha.
(7)
Foi efectuada uma visita suplementar às instalações da seguinte empresa coligada com produtores-exportadores:
-
Alcoa Transformación de Productos, S.L., Alicante, Espanha.
(8)
Foram efectuadas três visitas suplementares às instalações dos seguintes produtores-exportadores:
-
Alcoa (Shanghai) Aluminium Products Co., Ltd., Shanghai, e Alcoa (Bohai) Aluminium Industries Co., Ltd., Hebei,
-
Shandong Loften Aluminium Foil Co., Ltd., Shandong,
-
Zhenjiang Dinsheng Aluminium Industries Joint-Stock Limited Company, Jiangsu.
(9)
Foi igualmente realizada uma visita à Shanghai Futures Exchange, em Xangai.
(10)
Todas as partes foram informadas dos principais factos e considerações com base nos quais a Comissão tencionava recomendar a instituição de medidas anti-dumping definitivas sobre as importações de determinadas folhas e tiras, delgadas, de alumínio, originárias da Arménia, do Brasil e da RPC, bem como a cobrança definitiva dos montantes garantidos pelo direito provisório. Na sequência da divulgação dos referidos factos e considerações, foi-lhes igualmente concedido um período para apresentarem observações.
(11)
As observações apresentadas, oralmente e por escrito, pelas partes interessadas foram devidamente tidas em conta, tendo as conclusões sido alteradas em conformidade, sempre que tal foi considerado pertinente.
1.3. Âmbito do inquérito
(12)
O produtor-exportador brasileiro alegou que a Rússia devia ter sido incluída no âmbito do inquérito já que, durante todo o período considerado, os volumes de importações e as partes de mercado da Rússia eram significativos e ainda mais elevados que os da Arménia. Para além disso, o produtor-exportador brasileiro alegou que os preços de importação da Rússia se situavam ao mesmo nível que os preços de importação dos países em causa e que existiam elementos de prova prima facie de dumping na altura do início do processo.
(13)
Ao analisar a denúncia, a Comissão chegou à conclusão de que não existiam suficientes elementos de prova prima facie de dumping no que dizia respeito à Rússia, pelo que se considerou justificada a não inclusão da Rússia na denúncia. Na ausência de elementos de prova de dumping, torna-se irrelevante se os volumes de importação e/ou as partes de mercado eram, de facto, mais elevados que os de um ou mais países incluídos no âmbito do inquérito. Por conseguinte, a pretensão do produtor-exportador brasileiro foi rejeitada.
2. PRODUTO EM CAUSA E PRODUTO SIMILAR
(14)
A indústria comunitária a jusante (ou seja, os «enroladores») sustentou que o produto em causa devia igualmente incluir os rolos para uso doméstico, isto é, as folhas e tiras, delgadas, de alumínio de peso inferior a 10 kg, porque, se fossem instituídas medidas definitivas apenas sobre as importações de folhas e tiras, delgadas, de alumínio de peso superior a 10 kg (bobinas «jumbo»), isso podia dar origem a um aumento das exportações de rolos para uso doméstico provenientes dos países em causa a baixos preços. Foi também argumentado que ambos os produtos têm basicamente as mesmas características, diferindo tão-só na embalagem.
(15)
Nos considerandos 15 a 19 do regulamento que instituiu o direito provisório, concluiu-se que os rolos para uso doméstico e as bobinas «jumbo» são produtos diferentes em termos de características físicas e utilizações finais de base, o que foi confirmado pelo inquérito subsequente. Na verdade, as diferenças físicas entre rolos para uso doméstico e bobinas «jumbo» vão além da mera diferença na embalagem, já que o produto em causa tem de ser enrolado antes de ser reembalado e revendido ao cliente final. Ficou também estabelecido que os clientes, os canais de comercialização e as aplicações básicas são diferentes. Não foi, por conseguinte, considerado apropriado incluir os rolos para uso doméstico no âmbito do produto do presente inquérito.
(16)
A alegação de que as importações de bobinas «jumbo» podem ser substituídas por importações de rolos para uso doméstico é tratada nos considerandos 97 a 99.
(17)
Na ausência de quaisquer outras observações sobre o produto em causa e o produto similar, são confirmadas as conclusões estabelecidas nos considerandos 14 a 21 do regulamento que instituiu o direito provisório.
3. TRATAMENTO DE ECONOMIA DE MERCADO («TEM») E PAÍS ANÁLOGO
3.1. Arménia
(18)
O único produtor-exportador existente na Arménia contestou as conclusões provisórias estabelecidas nos considerandos 24 a 31 do regulamento que instituiu o direito provisório.
(19)
Esta empresa começou por declarar que a Comissão cometera um erro ao considerar que uma empresa na Arménia precisaria de solicitar o TEM, já que, em seu entender, a Arménia era um país com economia de mercado nos termos do Acordo Anti-Dumping da OMC e que devia deixar de estar incluída na nota de rodapé da alínea a) do n.o 7 do artigo 2.o do regulamento de base.
(20)
No entanto, tal como se afirma no considerando 25 do regulamento que instituiu o direito provisório, a Arménia é especificamente mencionada na nota de rodapé da alínea a) do n.o 7 do artigo 2.o do regulamento de base como estando incluída no conjunto de países que não têm uma economia de mercado. O tratamento dos produtores-exportadores em países sem economia de mercado que sejam membros da OMC consta da alínea b) do n.o 7 do artigo 2.o. cujas disposições foram plenamente respeitadas no presente inquérito. Por conseguinte, este argumento foi de novo rejeitado.
(21)
A empresa afirmou então que preenchia o segundo critério previsto para concessão do TEM, que fora provisoriamente considerado não preenchido nos considerandos 27 a 29 do regulamento que instituiu o direito provisório. A empresa baseou a sua argumentação na apresentação das contas relativas a 2007 que não tinham sido facultadas durante a visita de verificação anterior à instituição das medidas provisórias. Declarou uma vez mais que não considerava que o segundo critério para concessão do TEM exigisse que as suas contas fossem elaboradas em conformidade com as normas internacionais em matéria de contabilidade e que as normas nacionais da Arménia em matéria de contabilidade eram suficientes, visto a Arménia ser membro da OMC.
(22)
Esta argumentação foi rejeitada. Obrigatoriamente, a empresa tem de dispor de um tipo de registo contabilístico claramente conforme com as normas internacionais em matéria de contabilidade. As falhas detectadas pelos auditores em ambos os exercícios financeiros de 2006 e 2007 foram claramente reveladoras de que as suas contas não tinham sido elaboradas em conformidade as NIC, não podendo, assim, a empresa provar que o segundo critério para concessão do TEM se encontrava preenchido. Os critérios previstos para concessão do TEM apontam na realidade para as normas internacionais e o facto de ser membro da OMC não altera este aspecto. Além disso, o facto de um país ser membro da OMC não constitui, em si mesmo, uma garantia de prevalência de condições de mercado na actividade económica de uma empresa nele estabelecida.
(23)
A empresa alegou também que preenchia o terceiro critério previsto para concessão do TEM, que fora provisoriamente considerado não preenchido no considerando 30 do regulamento que instituiu o direito provisório, com fundamentos relativos à venda de acções pelo Estado da Arménia, bem como com o facto de a empresa ter recebido terrenos gratuitamente do Estado. A empresa sustentou que a questão de ter recebido terrenos gratuitamente não era importante e não devia ser cumulada com a outra questão ligada às acções, que a empresa afirmava considerar igualmente desprovida de importância.
(24)
Este argumento foi também rejeitado. O próprio facto de os terrenos terem sido obtidos sem custos e poderem ser vendidos mediante liquidação do seu valor cadastral ao Estado (o que corresponde a um valor significativamente inferior ao seu valor de mercado) torna-os um activo importante e valioso para a empresa, não devendo surgir nas contas da mesma e exercendo, assim, um impacto considerável nos seus custos. Além disso, a empresa não conseguiu provar que a distorção causada pela venda de acções a um preço inferior ao seu valor nominal era insignificante.
(25)
Pode, portanto, concluir-se que as duas questões associadas ao preenchimento do terceiro critério para concessão do TEM indiciam uma distorção determinada por uma situação de economia centralizada.
(26)
Confirma-se que o TEM não deve ser concedido a esta empresa.
3.2. RPC
(27)
Um produtor-exportador na RPC contestou as conclusões provisórias estabelecidas no considerando 32 do regulamento que instituiu o direito provisório, tendo reiterado que a Comissão não devia ter comparado o preço com a cotação da bolsa Shanghai Futures Exchange («SHFE») e o preço com a cotação da bolsa London Metal Exchange («LME») assumindo-os a ambos numa base sem IVA e que, sem esse ajustamento, os preços teriam sido semelhantes durante o período do inquérito.
(28)
Esta alegação foi rejeitada pelas razões expostas no considerando 38 do regulamento que instituiu o direito provisório, já que o preço devia ser comparado numa base que permitisse a comparabilidade. Os produtores chineses do produto em causa pagam IVA nas suas aquisições de alumínio primário. A maior parte desse IVA é depois recuperada na venda do produto acabado, quer no mercado interno (caso em que todo o IVA é recuperável), quer para exportação (caso em que o Governo chinês limita a recuperação do IVA a certos níveis, para certas mercadorias, em certas ocasiões). A inclusão de um pequeno montante de IVA não recuperável não é susceptível de exercer um impacto importante nas conclusões anteriores.
(29)
Importa também assinalar que a substancial diferença de preço entre a LME e a SHFE durante o PI mostra a interferência estatal no mecanismo de fixação de preços, uma conclusão do regulamento que instituiu o direito provisório (considerando 32) que foi confirmada na sequência da visita dos serviços da Comissão à SHFE.
(30)
Esta visita veio confirmar que o Estado tem um papel primordial na fixação de preços na SHFE e interfere nos mecanismos de fixação de preços, especialmente devido à sua posição simultaneamente de vendedor de alumínio primário e de comprador através do gabinete de reservas do Estado e de outros organismos estatais. Ademais, o Estado fixa diariamente limites de preço mediante as regras da SHFE que tiverem sido aprovadas pela entidade reguladora, a China Securities Regulatory Commission («CSRC»). É igualmente claro que a SHFE constitui um intercâmbio exclusivo para empresas estabelecidas na China e cidadãos chineses e que não há uma arbitragem efectiva entre a SHFE e as trocas internacionais no exterior da China, o que está patente nas diferenças significativas de preços entre a SHFE e as trocas comerciais internacionais como as que a LME representa. Por outro lado, quando um contrato de futuros se traduz numa entrega física, isso só pode ter lugar num entreposto aprovado na RPC, ao contrário do que acontece com as trocas comerciais internacionais em que a entrega pode ter lugar em qualquer ponto do mundo. Estas normas relativas às entregas garantem que o mercado interno chinês permaneça isolado do mercado à escala mundial e que a distorção de preços beneficie apenas empresas chinesas.
(31)
São, por conseguinte, confirmadas as conclusões provisórias estabelecidas nos considerandos 22 a 40.
3.3. RPC e Arménia: tratamento individual («TI»)
(32)
Na ausência de observações, confirmam-se as conclusões provisórias, no que diz respeito ao produtor-exportador na Arménia, apresentadas no considerando 42 do regulamento que instituiu o direito provisório.
(33)
Um produtor-exportador na China contestou as conclusões provisórias estabelecidas no considerando 42 do regulamento que instituiu o direito provisório, segundo as quais não lhe seria concedido o TI devido ao facto de a empresa ser maioritariamente detida pelo Estado. A empresa afirmou que tais conclusões deviam ser alteradas, já que o Estado a detinha através de uma empresa com cotação na bolsa Hong Kong Stock Exchange e que não havia funcionários do Estado no seu conselho de administração.
(34)
Estes argumentos foram rejeitados. A empresa é maioritariamente detida pelo Estado e, portanto, o conselho de administração, que dirige a empresa, é responsável perante o seu accionista principal - o Estado. A empresa também não conseguiu provar e não forneceu elementos que comprovassem que o Estado não podia interferir nas suas decisões comerciais através das decisões do conselho de administração.
(35)
Consequentemente, são confirmadas as conclusões provisórias estabelecidas nos considerandos 41 e 42 do regulamento que instituiu o direito provisório.
3.4. País análogo
(36)
Na ausência de observações, são confirmadas as conclusões provisórias de que a Turquia constitui uma escolha adequada e razoável como país análogo, tal como referido nos considerandos 43 a 52 do regulamento que instituiu o direito provisório.
4. DUMPING
4.1. Brasil
(37)
Na ausência de observações, confirmam-se as conclusões provisórias apresentadas nos considerandos 53 a 68 do regulamento que instituiu o direito provisório.
4.2. Arménia
(38)
O único produtor-exportador da Arménia contestou as conclusões provisórias estabelecidas nos considerandos 69 a 77 do regulamento que instituiu o direito provisório. A empresa alegou que as deduções feitas ao abrigo do n.o 9 do artigo 2.o do regulamento de base para encargos de venda, despesas administrativas e outros encargos gerais («VAG»), bem como um montante razoável de lucros para vendas efectuadas através de empresas coligadas não se justificavam.
(39)
Após um exame, concluiu-se que determinadas vendas não eram efectuadas através de importadores coligados na Comunidade. Nessas circunstâncias, os ajustamentos ao abrigo do n.o 9 do artigo 2.o do regulamento de base não tinham fundamento, tendo os cálculos sido revistos em conformidade.
4.3. RPC
(40)
Na ausência de observações, confirmam-se as conclusões provisórias apresentadas nos considerandos 78 a 82 do regulamento que instituiu o direito provisório.
(41)
A fim de calcular a margem de dumping residual para a China, a metodologia provisória exposta no considerando 83 do regulamento que instituiu o direito provisório foi modificada, de forma a que a margem fosse calculada com base numa média ponderada de i) margem de dumping global calculada para a empresa a que não foi concedido TEM nem TI e ii) mais elevada transacção objecto de dumping dessa empresa, aplicada aos preços de exportação observados na Comext (representativos dos produtores chineses que não colaboraram). Nessa base, o nível de dumping à escala nacional foi fixado em 47,0 % do preço CIF-fronteira comunitária do produto não desalfandegado.
4.4. Margens de dumping definitivas
País
Empresa
Margem de dumping definitiva
Brasil
Companhia Brasileira de Alumínio
27,6 %
Todas as outras empresas
27,6 %
RPC
Alcoa Bohai e Alcoa Shanghai
25,6 %
Shandong Loften
33,7 %
Zhenjiang Dingsheng
37,4 %
Todas as outras empresas
47,0 %
Arménia
Rusal Armenal
33,4 %
Todas as outras empresas
33,4 %
5. PREJUÍZO
5.1. Produção comunitária e definição da indústria comunitária
(42)
Tal como referido no considerando 87 do regulamento que instituiu o direito provisório, a denúncia foi apresentada pela Eurométaux em nome de quatro produtores comunitários que colaboraram no inquérito. Um outro produtor apoiou a denúncia e um outro opôs-se-lhe. Por conseguinte, considera-se que a indústria comunitária é constituída pelos cinco produtores autores da denúncia ou que a apoiaram, na acepção do n.o 1 do artigo 4.o e do n.o 4 do artigo 5.o do regulamento de base.
(43)
Na ausência de quaisquer observações relativas à produção e definição da indústria comunitária, confirmam-se os considerandos 86 e 87 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.2. Consumo comunitário
(44)
O produtor-exportador da Arménia contestou a determinação do consumo comunitário alegando que as vendas da indústria comunitária no mercado cativo deviam ter sido tidas em consideração. Esta mesma empresa alegou ainda que os dados estimados constantes da denúncia não constituíam uma base fiável para estabelecer o consumo na Comunidade e fez referência a um estudo de mercado independente.
(45)
Quanto ao alegado uso cativo, verificou-se que, durante o PI, existira apenas um volume extremamente limitado destinado ao mercado cativo, associado tão-só a vendas de um produtor comunitário durante o primeiro ano do período considerado. Considerou-se, assim, que, se algum impacto esse facto tivera, se tratava de um impacto negligenciável no conjunto da situação.
(46)
Quanto à determinação do consumo comunitário total, entendeu-se que a metodologia usada na fase provisória era razoável e tinha permitido obter um quadro assaz completo da situação real. O produtor-exportador da Arménia não explicou por que razão a metodologia usada pelas instituições comunitárias não era razoável e, consequentemente, teria produzido resultados não fiáveis. O estudo citado pelo produtor-exportador da Arménia não foi considerado directamente pertinente, visto referir-se a diferentes tipos de folhas e tiras, delgadas, de alumínio e incluir dados relativos a empresas não pertencentes à UE, que não podiam ser verificados. Para além disso, as conclusões provisórias no que diz respeito ao consumo comunitário incluídas no quadro 1 do considerando 90 do regulamento que instituiu o direito provisório foram confirmadas por outras partes interessadas, incluindo importadores independentes em relação à indústria comunitária.
(47)
Com base no que precede, concluiu-se que o consumo comunitário total estabelecido no regulamento que instituiu o direito provisório proporciona uma imagem fiável da situação real.
(48)
Na ausência de quaisquer outras observações relativas ao consumo comunitário, confirmam-se os considerandos 88 a 90 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.3. Avaliação cumulativa dos efeitos das importações em causa
(49)
Na sequência da divulgação das conclusões provisórias, o produtor-exportador brasileiro reiterou que o produto proveniente do Brasil respeita os mais elevados padrões de qualidade, como seja uma resistência mínima à ruptura e requisitos de alongamento que permitem um leque de aplicações mais vasto e vendas a uma maior variedade de clientes que o produto exportado pelos outros dois países em causa. Foi, pois, alegado que existiam diferentes segmentos de mercado para as folhas e tiras, delgadas, de alumínio consoante a qualidade do produto e que só o produto brasileiro respeita padrões de qualidade que lhe permitem ser vendido na faixa superior do mercado dos produtos de marca.
(50)
O exportador brasileiro reiterou também que os canais de venda e os métodos de distribuição dos seus produtos eram diferentes. Argumentou, em especial, que as exportações brasileiras eram efectuadas sobretudo por intermédio de comerciantes, ao passo que os produtores-exportadores da Arménia e da China vendiam directamente aos enroladores na Comunidade. Foi ainda salientado que o exportador brasileiro mantém relações de longa data e comercialmente estáveis com clientes específicos na Comunidade, ao passo que os exportadores da Arménia e da RPC só muito recentemente entraram no mercado comunitário.
(51)
Por último, o mesmo produtor-exportador defendeu que as tendências relativas aos volumes de importação e às partes de mercado eram diferentes das dos outros países de exportação, o que mostraria que as condições de concorrência eram de facto diferentes.
(52)
No que diz respeito à primeira alegação, isto é, a diferença nos padrões de qualidade, o inquérito revelou que, apesar das diferenças de qualidade, o que norteava o mercado das folhas e tiras, delgadas, de alumínio eram principalmente os preços, tendo as diferenças de qualidade apenas uma importância mínima na escolha de fornecedor. Estas conclusões foram confirmadas pelos importadores colaborantes e pelos utilizadores em causa. Assim, a alegação não fundamentada do produtor-exportador brasileiro, a saber, que o mercado das folhas e tiras, delgadas, de alumínio estava dividido em vários segmentos em função das diferenças de qualidade do produto, não pôde ser confirmada durante o presente inquérito e a afirmação proferida a este respeito teve de ser rejeitada.
(53)
No que diz respeito aos alegadamente diferentes canais de venda e métodos de distribuição, importa registar que o produtor-exportador brasileiro não contesta ter vendido os seus produtos tanto por intermédio de um negociante independente, como directamente a enroladores estabelecidos na Comunidade. Daí que se tenha considerado que os canais de venda eram os mesmos. Que o exportador brasileiro possa ter nutrido relações comerciais estáveis durante os últimos anos em nada altera o facto de os seus produtos se encontrarem nas mesmas condições de concorrência que os produtos de concorrentes acabados de chegar ao mercado. Aliás, o produtor-exportador não afirmou nem demonstrou que os seus clientes não procurassem outros fornecedores se o considerassem conveniente. O facto de o exportador brasileiro estar há muito tempo presente no mercado comunitário não permite, portanto, concluir que os seus produtos se encontram numa situação de concorrência diferente da dos produtos importados da Arménia e da RPC. A afirmação proferida a este propósito foi, por conseguinte, rejeitada.
(54)
Finalmente, quanto às diferentes tendências de importação observadas, o produtor-exportador brasileiro não apresentou qualquer informação ou elemento de prova adicional, pelo que as conclusões provisórias estabelecidas no considerando 93 são confirmadas.
(55)
Após a divulgação das conclusões provisórias, o produtor-exportador da Arménia sustentou que as importações provenientes deste país não deviam ser cumuladas com as outras importações para efeitos da análise do prejuízo, tendo em conta os baixos volumes importados, a reduzida parte de mercado da Arménia e a evolução linear das importações, bem como as diferenças alegadamente significativas de qualidade entre o produto exportado pela Arménia e os produtos exportados pelo Brasil e pela RPC.
(56)
Esta pretensão não pôde ser aceite porque se verificou estarem reunidas todas as condições para uma avaliação cumulativa em conformidade com o n.o 4 do artigo 3.o do regulamento de base:
-
tal como provisoriamente apurado, e atrás confirmado, nos considerandos 38 e 39, a margem de dumping estabelecida para a Arménia era superior à margem de minimis na acepção do n.o 3 do artigo 9.o do regulamento de base,
-
o volume das importações provenientes da Arménia não foi insignificante na acepção do n.o 7 do artigo 5.o do regulamento de base, ou seja, as suas partes de mercado atingiram 5,26 %, como se referiu no considerando 96 (quadro 4) do regulamento que instituiu o direito provisório. Verificou-se também que as importações provenientes da Arménia cresceram sensivelmente de 2006 até ao final do PI, apesar de as importações provenientes da RPC terem voltado a entrar no mercado e de ter havido consideráveis importações provenientes do Brasil durante o período considerado,
-
no que se refere às condições de concorrência entre os produtos importados provenientes dos países em causa e, em especial, aos argumentos avançados em relação às grandes diferenças de qualidade entre os produtos importados, como referido no considerando 52, verificou-se que os produtos provenientes da Arménia apresentam as mesmas características físicas e técnicas de base e tiveram as mesmas aplicações básicas independentemente da sua qualidade específica. De assinalar também que este produtor-exportador anunciou a sua intenção de passar a orientar a produção para folhas e tiras de alumínio destinadas a transformação e de um nível de qualidade ainda mais elevado, o que indica que o argumento ligado à qualidade pretensamente má dos produtos fabricados podia ser exagerado.
(57)
As afirmações proferidas a este propósito pelo produtor-exportador da Arménia foram, pois, rejeitadas.
(58)
Na ausência de quaisquer outras observações relativas à avaliação cumulativa dos efeitos das importações em causa, em conformidade com o n.o 4 do artigo 3.o do regulamento de base, confirmam-se as conclusões provisórias expostas nos considerandos 91 a 94 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.4. Importações provenientes dos países em causa
5.4.1. Volume e parte de mercado dos países em causa
(59)
Na ausência de quaisquer observações relativas às importações provenientes dos países em causa, confirmam-se as conclusões expostas nos considerandos 95 e 96 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.4.2. Preços
(60)
Na ausência de quaisquer observações relativas aos preços das importações em causa, confirmam-se as conclusões constantes do considerando 97 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.4.3. Subcotação dos preços
(61)
O produtor-exportador do Brasil contestou a metodologia utilizada para calcular a margem de subcotação que lhe é aplicável. A este propósito, afirmou que o cálculo das margens de subcotação não fora feito ao mesmo nível de comércio. Alegou, assim, que as vendas do Brasil para exportação eram feitas principalmente a um importador independente que revende o produto a enroladores, enquanto as vendas da indústria comunitária se faziam directamente a estes últimos. Sustentou, portanto, que os VAG e os lucros do comerciante deviam ter sido adicionados ao preço de exportação. O inquérito revelou que, contrariamente ao que foi alegado pelo produtor-exportador brasileiro, as suas vendas para exportação não eram feitas principalmente a um importador independente, já que 70 % das suas vendas para exportação tinham sido feitas aos enroladores. O inquérito revelou ainda que a indústria comunitária vendeu o produto em causa predominantemente a enroladores, embora algumas vendas tenham sido feitas a comerciantes. Consequentemente, e para assegurar que a comparação se efectuasse ainda assim ao mesmo nível de comércio, foi decidido excluir as vendas feitas ao negociante e basear o cálculo da subcotação dos preços exclusivamente nas vendas feitas directamente a enroladores. Como essas vendas representavam mais de 70 % das vendas totais do produtor-exportador à Comunidade, foram consideradas representativas.
(62)
Outro argumento avançado pelo mesmo produtor-exportador do Brasil era que deveria ter havido um ajustamento para se terem em conta diferenças de qualidade entre o produto importado e o produto da indústria comunitária. No entanto, o inquérito mostrou claramente que a questão da qualidade não é um factor determinante, visto que a escolha do utilizador final é mais influenciada pelo preço que por eventuais diferenças de qualidade (por exemplo, a espessura das folhas e tiras).
(63)
Com base no que precede, a subcotação média ponderada dos preços, expressa em percentagem dos preços de venda da indústria comunitária a clientes independentes no estádio à saída da fábrica, era de 9,6 % para o Brasil.
(64)
Na ausência de quaisquer outras observações relativas à subcotação dos preços, confirmam-se as conclusões expostas nos considerandos 98 a 100 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.5. Situação da indústria comunitária
(65)
Tal como foi referido no considerando 42, os factores de prejuízo foram determinados com base nas informações, verificadas, de cinco produtores comunitários. Após a determinação provisória do prejuízo, um sexto produtor comunitário apresentou uma resposta ao questionário, que já não pôde, no entanto, ser verificada, não tendo por essa razão sido tida em conta na determinação definitiva. Após a realização de todas as visitas de verificação in situ, alguns factores de prejuízo tiveram de ser revistos em função dos elementos de prova recolhidos nas empresas visitadas. Assim, em conformidade com o n.o 5 do artigo 3.o, do regulamento de base, a análise do impacto das importações objecto de dumping na indústria comunitária e a avaliação de todos os factores económicos pertinentes para a situação dessa indústria durante o período considerado tiveram de ser revistas consequentemente.
5.5.1. Produção, capacidade e utilização da capacidade
Quadro 1 Produção, capacidade e utilização da capacidade
2005
2006
2007
PI
Produção em toneladas
50 952
48 467
40 071
32 754
Produção (índice)
100
95
79
64
Capacidade de produção em toneladas
59 400
59 400
59 400
59 400
Capacidade de produção (índice)
100
100
100
100
Utilização da capacidade
86 %
81 %
67 %
55 %
Utilização da capacidade (índice)
100
94
79
64
(66)
Como pode ver-se no quadro anterior, o volume de produção da indústria comunitária continuava a revelar uma evolução claramente negativa entre 2005 e o PI. No que diz respeito à capacidade de produção total, as conclusões definitivas confirmaram a baixa da utilização da capacidade durante o período considerado.
5.5.2. Volume de vendas, partes de mercado, crescimento e preços unitários médios na CE
(67)
No quadro que se segue são apresentados os resultados da indústria comunitária relativos às suas vendas a clientes independentes na Comunidade.
Quadro 2 Volume de vendas, parte de mercado e preços unitários médios na Comunidade
2005
2006
2007
PI
Volume de vendas (toneladas)
43 661
45 191
37 207
30 310
Volume de vendas (índice)
100
104
85
70
Parte de mercado
48 %
53 %
34 %
33 %
Preços unitários (EUR/tonelada)
2 566
3 045
3 219
3 068
Preços unitários (índice)
100
119
125
120
(68)
Tal como determinado a título provisório, enquanto que o consumo da Comunidade aumentou 4 % durante o período considerado, o volume de vendas da indústria comunitária diminuiu de 30 %, ou seja, a indústria comunitária não conseguiu beneficiar do aumento do consumo, Consequentemente, a parte de mercado da indústria comunitária diminuiu de 48 %, em 2005, para 33 % no PI.
(69)
Assim, no que se refere ao desempenho da indústria comunitária em relação às suas vendas a clientes independentes na Comunidade, as conclusões definitivas não vieram alterar de forma significativa a situação provisoriamente estabelecida.
5.5.3. Existências
(70)
Os valores apresentados no quadro seguinte correspondem ao volume das existências no final de cada período.
Quadro 3 Existências
2005
2006
2007
PI
Existências (em toneladas)
1 789
1 711
2 148
2 355
Existências (índice)
100
96
120
132
(71)
Como foi mencionado no considerando 107 do regulamento que instituiu o direito provisório, o inquérito permitiu apurar que as existências não podem ser consideradas um factor de prejuízo significativo, visto que a grande maioria da produção é determinada por encomendas. Por conseguinte, a respectiva evolução é dada a título informativo. Embora as conclusões definitivas mostrem agora uma importante subida de 32 % dos níveis de existências, essa subida foi atribuída a uma existência «meteórica» por uma empresa, não sendo por isso representativa de nenhuma tendência real.
5.5.4. Investimentos e capacidade de obtenção de capital
Quadro 4 Investimentos
2005
2006
2007
PI
Investimentos (em EUR)
7 090 015
807 899
1 355 430
3 998 397
Investimentos (índice)
100
11
19
56
(72)
Os investimentos da indústria comunitária diminuíram significativamente; ou seja, confirma-se a tendência determinada no considerando 108 do regulamento que instituiu o direito provisório. Na ausência de qualquer alteração significativa e de observações quanto aos investimentos feitos pela indústria comunitária entre 2005 e o PI, confirmam-se as conclusões expostas no considerando 108 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.5.5. Rendibilidade, retorno dos investimentos e cash flow
Quadro 5 Rendibilidade, retorno dos investimentos e cash flow
2005
2006
2007
PI
Rendibilidade das vendas na CE
-2,8 %
-2,6 %
0,2 %
-0,1 %
Retorno dos investimentos totais
-43,7 %
- 439,1 %
19,3 %
-1,3 %
Cash flow
2 %
1 %
4 %
5 %
(73)
O quadro revela que a rendibilidade da indústria comunitária melhorou ligeiramente durante o período considerado, ainda que permanecesse negativa no PI, em especial muito abaixo do objectivo de 5 % de lucros. Como resulta dos quadros 1 e 2, a investigação revelou que a deterioração da indústria comunitária se traduziu sobretudo numa baixa considerável do volume de produção e de vendas desta indústria, o que indica que, confrontada com importações objecto de dumping, esta indústria perdeu volumes de vendas e partes de mercado num esforço para eliminar perdas. Em conclusão, embora a indústria comunitária tenha conseguido lucros marginais em 2007, ela voltou a registar pequenas perdas durante o PI, pelo que se pode considerar que sofreu um prejuízo importante. As conclusões relativas à rendibilidade revistas não vieram alterar as conclusões provisórias sobre este aspecto e as conclusões definitivas não invalidam a conclusão de que a rendibilidade global se manteve muito baixa, se não negativa, apesar de o consumo ter aumentado substancialmente em 2007 e durante o PI.
(74)
O retorno dos investimentos foi recalculado com base nos dados, verificados, da indústria comunitária, aplicando a mesma metodologia que a descrita no considerando 110 do regulamento que instituiu o direito provisório. O resultado foi este indicador ser considerado positivo em 2007, o que corresponde, portanto, ao ligeiro lucro registado pela indústria comunitária no mesmo período.
(75)
No que diz respeito ao cash flow, as conclusões definitivas foram igualmente revistas com base nos dados da indústria comunitária verificados. Este indicador confirma que a indústria comunitária tentou reagir ao aumento súbito das importações objecto de dumping provenientes dos países em causa, mantendo os preços de venda ao nível mais elevado possível, em detrimento dos volumes de vendas e das partes de mercado.
5.5.6. Emprego, produtividade e salários
Quadro 6 Emprego, produtividade e salários
2005
2006
2007
PI
Número de trabalhadores
482
460
386
343
Número de trabalhadores (índice)
100
95
80
71
Custo do emprego
13 618 746
13 031 854
10 882 109
9 642 041
Custo do emprego (índice)
100
96
80
71
Custos médios da mão-de-obra
28 226
28 359
28 195
28 122
Custos médios da mão-de-obra (índice)
100
100
100
100
Produtividade (toneladas/trabalhador)
106
105
104
96
Produtividade (índice)
100
100
98
90
(76)
Após a revisão dos dados, pode concluir-se que as tendências em matéria de emprego, produtividade e salários da indústria comunitária entre 2005 e o PI continuam em geral a ser as já esboçadas no regulamento que instituiu o direito provisório. Na ausência de qualquer alteração significativa e de observações, confirmam-se as conclusões apresentadas no considerando 112 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.5.7. Amplitude da margem de dumping
(77)
Na ausência de quaisquer observações relativas ao que atrás se expôs, confirmam-se as conclusões constantes do considerando 113 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.5.8. Recuperação na sequência de práticas de dumping anteriores
(78)
Na ausência de quaisquer observações relativas ao que atrás se expôs, confirmam-se as conclusões constantes do considerando 114 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.5.9. Crescimento
(79)
Na ausência de quaisquer observações relativas ao que atrás se expôs, confirmam-se as conclusões constantes do considerando 115 do regulamento que instituiu o direito provisório.
5.6. Conclusão sobre o prejuízo
(80)
Na ausência de quaisquer outras observações relativas à situação da indústria comunitária, confirma-se a conclusão enunciada nos considerandos 116 a 118 do regulamento que instituiu o direito provisório de que a indústria comunitária sofreu um prejuízo importante.
6. NEXO DE CAUSALIDADE
6.1. Efeitos das importações objecto de dumping
(81)
O produtor-exportador da Arménia alegou que, durante o período considerado, a parte de mercado das importações provenientes da Arménia não tinha sido, em média, suficiente para causar o prejuízo sofrido pela indústria comunitária. Um dos produtores-exportadores da RPC declarou que as importações provenientes da RPC não tinham causado qualquer prejuízo porque a rendibilidade da indústria comunitária revelara uma tendência para a subida, paralela ao aumento das importações provenientes da RPC.
(82)
Tal como foi referido nos considerandos 91 a 94 do regulamento que instituiu o direito provisório e confirmado nos considerandos 49 a 58 do presente regulamento, estavam reunidas as condições para a cumulação das importações provenientes de todos os países objecto do inquérito, a fim de se avaliar o impacto das importações objecto de dumping sobre a situação da indústria comunitária, em conformidade com o n.o 4 do artigo 3.o do regulamento de base. Por conseguinte, julgou-se inapropriada uma análise individual, por país, das importações provenientes dos países em causa e as afirmações atrás referidas tiveram de ser rejeitadas.
(83)
Quanto à evolução da rendibilidade da indústria comunitária, os números revistos não dão uma imagem de conjunto radicalmente diferente do prejuízo sofrido. As perdas da indústria comunitária diminuíram entre 2005 e 2006, e, em 2007, esta indústria registou uma ligeira rendibilidade (0,2 %). Este nível de rendibilidade baixou no PI, tornando-se levemente negativo (- 0,1 %).
(84)
Lembre-se igualmente que, tal como se concluiu no considerando 121 do regulamento que instituiu o direito provisório e no considerando 73 do presente regulamento, a deterioração da indústria comunitária traduziu-se sobretudo numa baixa considerável do seu volume de produção e de vendas, o que indica que, confrontada com importações objecto de dumping, esta indústria perdeu volumes de vendas e partes de mercado num esforço para eliminar perdas. Concluindo, apesar de a indústria comunitária ter conseguido pequenos lucros em 2007, confirma-se que esta indústria sofreu um prejuízo importante, já que as conclusões relativas à rendibilidade revistas mostram que ela registou perdas no PI. Como a deterioração da situação da indústria comunitária coincidiu com o aumento das importações provenientes dos países em causa, confirmam-se as conclusões constantes do considerando 123 do regulamento que instituiu o direito provisório.
(85)
Por conseguinte, conclui-se que a pressão exercida pelas importações objecto de dumping, cujo volume e cuja parte de mercado aumentaram significativamente a partir de 2006, desempenhou um papel determinante no prejuízo sofrido pela indústria comunitária. As alegações atrás referidas são, pois, rejeitadas.
6.2. Efeitos de outros factores
6.2.1. Importações originárias de países terceiros para além da RPC, da Arménia e do Brasil
(86)
Na ausência de quaisquer observações relativas às importações originárias de países terceiros para além dos países em causa, confirmam-se as conclusões enunciadas nos considerandos 124 a 126 do regulamento que instituiu o direito provisório.
6.2.2. Exportações da indústria comunitária
(87)
Na ausência de quaisquer observações relativas aos resultados de exportação da indústria comunitária, confirmam-se as conclusões descritas nos considerandos 127 e 128 do regulamento que instituiu o direito provisório.
6.2.3. Importações efectuadas pela indústria comunitária
(88)
Um produtor-exportador, fazendo referência a determinadas informações relativas ao mercado, afirmou que o volume importado por um dos produtores comunitários e proveniente da empresa chinesa coligada era considerável.
(89)
Esta afirmação não pôde, no entanto, ser confirmada, visto os números, verificados, do produtor-exportador chinês em questão e do importador comunitário coligado terem confirmado as conclusões provisórias para as quais aponta o considerando 129 do regulamento que instituiu o direito provisório.
6.2.4. Prejuízo auto-infligido
(90)
Algumas partes interessadas reiteraram que os produtores comunitários estariam mais interessados no mercado mais lucrativo das folhas e tiras, delgadas, de alumínio destinadas a transformação («ACF»). Alegou-se que as ACF e o produto em causa (também denominado folha de alumínio para uso doméstico) são fabricados nas mesmas linhas de produção e que seria, portanto, relativamente fácil passar de um produto para o outro. A diminuição do volume de produção do produto em causa pela indústria comunitária dever-se-ia, pois, a um aumento da produção de ACF por esta mesma indústria e não ao aumento das importações provenientes dos países em causa. Defendeu-se que, pelo contrário, o aumento das importações provenientes dos países em causa se devia à insuficiente oferta da indústria comunitária no mercado comunitário que, por sua vez, era consequência do acréscimo de produção de ACF. As conclusões expostas no considerando 132 do regulamento que instituiu o direito provisório foram criticadas pelo facto de se terem baseado nos números relativos apenas a um produtor comunitário de ACF.
(91)
O inquérito confirmou que os volumes de produção de ACF pela indústria comunitária não aumentaram de forma significativa. Na verdade, o seguimento do inquérito mostrou que nenhum dos produtores comunitários autores da denúncia ou que a tinham apoiado reorientara uma parte importante da respectiva produção total para as ACF, devendo, assim, as alegações formuladas a este respeito ser rejeitadas. Atendendo ao que precede, não pôde concluir-se que houvesse capacidades de produção substanciais que tivessem de facto sido reorientadas para as ACF em detrimento do produto em causa. Com efeito, já que as mesmas máquinas podem fabricar diferentes tipos de folhas e tiras, pode concluir-se igualmente que, se a rendibilidade do produto em causa pudesse ser restabelecida em condições comerciais equitativas, a indústria comunitária poderia disponibilizar mais capacidades para fabricar o produto em causa. Confirmam-se, pois, as conclusões provisórias expostas no considerando 132 do regulamento que instituiu o direito provisório.
6.2.5. Evolução do consumo no mercado comunitário
(92)
Na ausência de quaisquer observações relativas ao consumo no mercado comunitário, confirmam-se as conclusões descritas nos considerandos 133 e 134 do regulamento que instituiu o direito provisório.
6.2.6. Evolução dos custos da indústria comunitária
(93)
Um produtor-exportador alegou que a indústria comunitária tinha conseguido aumentar as suas margens de lucro apesar da subida que se verificara nos custos das matérias-primas, o que entra em contradição com a conclusão provisória constante do considerando 136 do regulamento que instituiu o direito provisório, a saber, que a indústria comunitária não pôde aumentar os seus preços de venda proporcionalmente à subida dos custos das matérias-primas. Esta alegação teve de ser rejeitada. Em primeiro lugar, ainda que o inquérito tenha acabado por revelar uma ligeira melhoria da rendibilidade em 2007, o crescimento dos lucros não acompanhou a mesma tendência que o consumo comunitário acrescido. Em segundo lugar, ao ser repercutido nos clientes, o aumento dos custos teve como resultado uma perda considerável de volumes de vendas e de parte de mercado, dada a existência de importações objecto de dumping no mercado, com subcotação dos preços da indústria comunitária. O inquérito revelou também que a baixa do volume de produção estava ligada a um aumento súbito de importações objecto de dumping, enquanto as capacidades de produção se mantinham estáveis. Daí resultou que os custos de produção foram imputados a menores volumes de produção, o que aumentou os custos unitários.
6.3. Conclusão sobre o nexo de causalidade
(94)
Na ausência de outras observações a este respeito, confirmam-se as conclusões dos considerandos 137 e 138 do regulamento que instituiu o direito provisório.
7. INTERESSE DA COMUNIDADE
7.1. Interesse da indústria comunitária
(95)
Na ausência de quaisquer observações relativas ao interesse da indústria comunitária, confirmam-se as conclusões dos considerandos 142 a 145 do regulamento que instituiu o direito provisório.
7.2. Interesse dos importadores
(96)
Na ausência de quaisquer observações relativas ao interesse dos importadores, confirmam-se os factos apurados nos considerandos 146 a 149 do regulamento que instituiu o direito provisório.
7.3. Interesse dos utilizadores
(97)
Os enroladores, que são os principais utilizadores do produto em causa na Comunidade Europeia, representados pela associação europeia das folhas e tiras, delgadas, de alumínio («EAFA») argumentaram que:
-
contrariamente às conclusões provisórias constantes do considerando 153 do regulamento que instituiu o direito provisório, o custo de transporte de rolos de uso doméstico provenientes da China representaria apenas uma pequena percentagem do valor das mercadorias (cerca de 1 % do preço de venda), quase não comportando diferença em relação ao custo de transporte do produto em causa (cerca de 0,2 % do preço de venda),
-
a ampla gama de tipos do produto oferecida pelos enroladores comunitários não constituiria uma vantagem, já que os retalhistas poderiam igualmente abastecer-se do produto em causa em grandes quantidades mediante contratos distintos com importadores/negociantes de rolos de uso doméstico,
-
contrariamente às conclusões provisórias do considerando 154 do regulamento que instituiu o direito provisório, a produção de ACF continuaria a constituir a prioridade dos produtores comunitários, que não estariam interessados no fabrico do produto em causa. No caso de virem a ser instituídas medidas definitivas, a oferta do produto em causa na Comunidade não seria suficiente para responder às necessidades dos enroladores,
-
contrariamente às conclusões provisórias do considerando 163 do regulamento que instituiu o direito provisório, as medidas definitivas, a existirem, deveriam igualmente ser aplicadas aos produtos de peso inferior a 10 kg. A não ser assim, tais medidas iriam provocar um aumento súbito de importações objecto de dumping de rolos de uso doméstico, principalmente provenientes da China, com graves consequências negativas para os enroladores comunitários, e acarretar uma perda de 4 000 postos de trabalho na Comunidade. Esta posição foi apoiada pelos produtores-exportadores de dois países em causa.
(98)
Os elementos de prova apresentados relativamente aos custos de transporte foram considerados fiáveis e puderam, portanto, ser aceites. No entanto, o risco de que as importações do produto em causa possam ser substituídas por importações do produto a jusante não é, em si mesmo, considerado como motivo para não instituir medidas anti-dumping. Na verdade, não foi apresentado nem obtido nenhum elemento de prova que indicasse que tais importações aumentariam em proporções consideráveis e a preços que subcotassem os dos enroladores na Comunidade. As práticas comerciais desleais dos produtores-exportadores do produto a jusante deviam ter de ser examinadas separadamente, com base em elementos de prova prima face. Considerou-se, além disso, que passar ao fabrico de grandes quantidades dos produtos a jusante na RPC levaria provavelmente um certo tempo e exigiria novos investimentos em máquinas, assim como o estabelecimento de novos canais de vendas. Daí que quaisquer efeitos eventuais só viessem a ser sentidos a médio prazo. No que diz respeito ao número de postos de trabalho na indústria a jusante na Comunidade, esta argumentação não estava fundamentada. Os números citados não podem, portanto, ser considerados fiáveis. Atendendo ao que precede, confirmam-se as conclusões provisórias enunciadas nos considerandos 153 a 162 do regulamento que instituiu o direito provisório.
(99)
Na ausência de quaisquer outras observações relativas ao interesse da Comunidade, confirmam-se as conclusões estabelecidas nos considerandos 150 a 163 do regulamento que instituiu o direito provisório.
8. MEDIDAS ANTI-DUMPING DEFINITIVAS
8.1. Nível de eliminação do prejuízo
(100)
Um produtor-exportador defendeu que o cálculo do nível de eliminação do prejuízo devia ter por base o custo de produção e não o preço de venda do produto em causa. Esse mesmo exportador alegou que o valor do lucro pretendido utilizado para calcular o nível de eliminação do prejuízo era demasiado elevado e deveria ter sido de 1 %, o que estaria mais em consonância com a actual situação do mercado, em especial com o abrandamento económico. Para além disso, o referido produtor-exportador reafirmou que deviam ter sido feitos ajustamentos para ter em conta diferenças de qualidade entre o produto exportado, por um lado, e o produto fabricado e vendido pela indústria comunitária no mercado comunitário, por outro.
(101)
Quanto à primeira afirmação, isto é, que o nível de eliminação do prejuízo devia ser estabelecido com base no custo de produção, importa notar que a utilização desta metodologia não tem qualquer incidência nos resultados, pelo que a mesma foi considerada desprovida de pertinência. No que diz respeito ao nível de lucro pretendido, tal como refere o considerando 165 do regulamento que instituiu o direito provisório, foi usada uma margem de lucro antes de impostos muito moderada, de 5 %, para os produtores, tal como fora igualmente proposto na denúncia e seguido no inquérito anterior. Todavia, o lucro pretendido proposto não se situava a um nível que pudesse permitir à indústria comunitária manter capacidades de produção e novos investimentos, motivo pelo qual teve de ser rejeitado. Quanto à afirmação relativa à qualidade do produto, como já foi sublinhado no considerando 52, verificou-se que todos os tipos do produto apresentam as mesmas características físicas e técnicas de base e tiveram as mesmas aplicações básicas independentemente da sua qualidade específica. Na ausência de qualquer elemento de prova que pudesse fundamentar estas afirmações, confirmam-se as conclusões provisórias apresentadas nos considerandos 164 a 166 do regulamento que instituiu o direito provisório.
(102)
Um outro produtor-exportador pretendeu que o nível de eliminação do prejuízo devia ter por objectivo estabelecer preços de venda que compensassem a perda efectivamente sofrida. Esta pretensão teve de ser rejeitada, visto que o nível de eliminação do prejuízo corresponde ao nível de preço que a indústria comunitária podia razoavelmente conseguir na ausência de importações objecto de dumping.
(103)
O mesmo produtor-exportador sustentou ainda que o lucro pretendido devia ser fixado ao nível do lucro efectivamente realizado no início do período considerado, que, neste caso, corresponderia a uma perda. Nesta base, a margem de subcotação seria de minimis.
(104)
Este argumento teve de ser rejeitado devido ao facto de a indústria comunitária estar ainda afectada por uma situação anterior de dumping proveniente da Rússia e da RPC, bem como de importações objecto de dumping provenientes do Brasil. Considerou-se, por conseguinte, que 5 % de margem de lucro corresponderia à margem de lucro que uma indústria deste tipo no sector poderia razoavelmente obter em condições normais de concorrência.
(105)
Como foi referido no considerando 61, para assegurar que a comparação se efectuasse ao mesmo nível de comércio, as vendas do produtor-exportador no Brasil ao comerciante coligado foram excluídas quando se procedeu ao cálculo da subcotação dos preços e, portanto, igualmente do nível de eliminação do prejuízo.
(106)
Na ausência de quaisquer outras observações relativas ao nível de eliminação do prejuízo, confirmam-se os considerandos 164 a 166 do regulamento que instituiu o direito provisório.
(107)
A margem de prejuízo definitiva à escala nacional, no que se refere à RPC, foi calculada com base na média ponderada i) da margem de prejuízo de uma empresa estabelecida neste país à qual não foi concedido TEM nem TI e ii) da margem mais elevada de prejuízo desta mesma empresa aplicada aos preços de exportação obtidos a partir dos dados do Eurostat (representativo dos produtores chineses que não colaboraram no inquérito). Com a referida base, a margem de prejuízo à escala nacional foi fixada em 30,0 % do preço CIF-fronteira comunitária do produto não desalfandegado.
8.2. Medidas definitivas
(108)
À luz do que precede e em conformidade com o artigo 9.o, n.o 4, do regulamento de base, deve ser instituído um direito anti-dumping definitivo a um nível suficiente para eliminar o prejuízo causado pelas importações objecto de dumping sem exceder a margem de dumping apurada.
(109)
Propõem-se as seguintes taxas de direitos anti-dumping definitivos:
País
Empresa
Margem de dumping definitiva
Margem de prejuízo definitiva
Direito anti-dumping definitivo
Brasil
Companhia Brasileira de Alumínio
27,6 %
17,6 %
17,6 %
Todas as outras empresas
27,6 %
17,6 %
17,6 %
RPC
Alcoa Bohai e Alcoa Shanghai
25,6 %
6,4 %
6,4 %
Shandong Loften
33,7 %
20,3 %
20,3 %
Zhenjiang Dingsheng
37,4 %
24,2 %
24,2 %
Todas as outras empresas
47,0 %
30,0 %
30,0 %
Arménia
Rusal Armenal
33,4 %
13,4 %
13,4 %
Todas as outras empresas
33,4 %
13,4 %
13,4 %
(110)
As taxas individuais do direito anti-dumping aplicáveis a cada uma das empresas especificadas no presente regulamento foram fixadas com base nas conclusões do presente inquérito. Assim, traduzem a situação verificada durante o inquérito no que diz respeito a essas empresas. As referidas taxas do direito (contrariamente ao direito aplicável a nível nacional a «todas as outras empresas») são, pois, exclusivamente aplicáveis às importações de produtos originários do país em causa e produzidos pelas empresas mencionadas. Os produtos importados fabricados por qualquer outra empresa, cuja firma e endereço não sejam expressamente mencionados na parte dispositiva do presente regulamento, incluindo as entidades coligadas com as empresas especificamente mencionadas, não podem beneficiar dessas taxas, e serão sujeitos à taxa do direito aplicável a «todas as outras empresas».
(111)
Qualquer pedido de aplicação desta taxa individual de direito anti-dumping (por exemplo, na sequência de uma mudança de denominação da entidade ou da criação de novas entidades de produção ou de venda) deverá ser dirigido de imediato à Comissão (3), com todas as informações pertinentes, nomeadamente qualquer alteração das actividades da empresa relacionadas com a produção, as vendas no mercado interno e as vendas para exportação, resultante dessa mudança de designação ou de uma alteração a nível das entidades de produção ou de venda. Se necessário, o regulamento será alterado em conformidade mediante a actualização da lista das empresas que beneficiam de taxas individuais do direito.
8.3. Cobrança definitiva dos direitos provisórios
(112)
Tendo em conta a amplitude das margens de dumping estabelecidas e a gravidade do prejuízo causado à indústria comunitária, considera-se necessário que os montantes garantidos pelo direito anti-dumping provisório instituído pelo regulamento que instituiu o direito provisório sejam cobrados, a título definitivo, até ao montante dos direitos definitivos instituídos. Sempre que os direitos definitivos forem inferiores aos direitos provisórios, os montantes provisoriamente garantidos superiores à taxa definitiva dos direitos anti-dumping devem ser liberados.
8.4. Forma das medidas
(113)
Durante o inquérito, o único produtor-exportador colaborante da Arménia e o único produtor-exportador colaborante do Brasil ofereceram compromissos de preços, em conformidade com o n.o 1 do artigo 8.o do regulamento de base.
(114)
Ambas as ofertas foram examinadas. A oferta do exportador brasileiro elimina os efeitos prejudiciais do dumping e limita suficientemente o risco de evasão. Quanto à oferta do exportador da Arménia, dada a complexidade da estrutura do grupo empresarial e dos seus canais de vendas, existe um elevado risco de compensação cruzada com vendas do mesmo produto aos mesmos clientes mas com origens diversas, bem como vendas de diferentes produtos aos mesmos clientes com proveniências de empresas de venda diversas no mesmo grupo. O exportador da Arménia apresentou uma oferta de compromisso revista em profundidade fora do prazo fixado no n.o 2 do artigo 8.o do regulamento de base. Importa notar que, para além do facto de a oferta revista ter sido apresentada fora do prazo, ela não pode ser aceite pela razão que em seguida se expõe: embora a empresa se propusesse vender apenas directamente ao primeiro cliente independente na UE, ou seja, sem incluir as duas empresas coligadas no canal de vendas, o inquérito revelou que ela vendia outros produtos aos mesmos clientes na UE. Por outro lado, a empresa anunciava estar a planear produzir e vender um novo tipo do produto, designadamente folhas e tiras, delgadas, de ACF à UE. Visto ser possível que esse novo tipo do produto pudesse ser vendido aos mesmos clientes na UE, mesmo a oferta revista não pode limitar a um nível aceitável o risco de compensação cruzada.
(115)
Pela Decisão 2009/736/CE (4), a Comissão aceitou o compromisso oferecido pela Companhia Brasileira de Alumínio. O Conselho reconhece que a oferta de compromisso elimina o efeito prejudicial do dumping e limita suficientemente o risco de evasão. A oferta da Rusal Armenal é rejeitada pelas razões expostas no considerando 114 e devido a problemas detectados nas suas contas, como se explicou nos considerandos 21 e 22.
(116)
A fim de permitir à Comissão e às autoridades aduaneiras controlar de forma mais eficaz o cumprimento do compromisso por parte da Companhia Brasileira de Alumínio, aquando da apresentação do pedido de introdução em livre prática às autoridades aduaneiras pertinentes, a isenção do direito anti-dumping depende i) da apresentação de uma factura correspondente ao compromisso, ou seja, uma factura comercial que contenha, pelo menos, os elementos enumerados e a declaração estabelecida no anexo II, ii) do facto de as mercadorias importadas serem fabricadas, expedidas e facturadas directamente pela Companhia Brasileira de Alumínio ao primeiro cliente independente na Comunidade e iii) do facto de as mercadorias declaradas e apresentadas às autoridades aduaneiras coincidirem exactamente com a descrição da factura correspondente ao compromisso. Se as condições acima mencionadas não forem cumpridas, o direito anti-dumping adequado é devido aquando da aceitação da declaração de introdução em livre prática.
(117)
Caso, nos termos do n.o 9 do artigo 8.o do regulamento de base, a Comissão denuncie a aceitação de um compromisso no seguimento de uma violação, referindo-se a transacções específicas, e declare inválidas as facturas no âmbito do compromisso em causa, é constituída uma dívida aduaneira aquando da aceitação da declaração de introdução em livre prática.
(118)
Os importadores deverão ter em conta que poderá constituir-se uma dívida aduaneira aquando da aceitação da declaração de introdução em livre prática, enquanto risco comercial normal, como referido nos considerandos 116 e 117, mesmo que a Comissão tenha aceite um compromisso oferecido pelo produtor a quem fazem, directa ou indirectamente, as suas aquisições.
(119)
Nos termos do n.o 7 do artigo 14.o do regulamento de base, as autoridades aduaneiras deverão informar imediatamente a Comissão sempre que detectem indícios de uma violação do compromisso.
(120)
Pelos motivos atrás expostos, o compromisso oferecido pela Companhia Brasileira de Alumínio foi considerado aceitável e o oferecido pela Armenal foi considerado não aceitável pela Comissão, tendo as empresas em causa sido informadas dos principais factos, considerações e obrigações em que a aceitação e a rejeição se basearam.
(121)
Na eventualidade de violação ou denúncia dos compromissos, ou caso a Comissão denuncie a aceitação dos compromissos, o direito anti-dumping definitivo instituído pelo Conselho em conformidade com o n.o 4 do artigo 9.o, é aplicado automaticamente nos termos do n.o 9 do artigo 8.o do regulamento de base.
9. ACOMPANHAMENTO
(122)
Para limitar os riscos de evasão devidos à grande diferença entre taxas dos direitos, considera-se necessário adoptar, no caso em apreço, disposições especiais para assegurar a correcta aplicação dos direitos anti-dumping. Essas disposições especiais incluem o que a seguir se descreve.
(123)
A apresentação às autoridades aduaneiras dos Estados-Membros de uma factura comercial válida em conformidade com as disposições do anexo do presente regulamento. As importações que não sejam acompanhadas da referida factura serão sujeitas ao direito anti-dumping residual aplicável a todos os outros exportadores.
(124)
No caso de as exportações de uma das empresas que beneficiam de uma taxa individual do direito mais baixa aumentarem significativamente de volume após a instituição das medidas em causa, tal aumento de volume poderá ser considerado, em si mesmo, como constitutivo de uma alteração dos fluxos comerciais devida à instituição de medidas, na acepção do n.o 1 do artigo 13.o do regulamento de base. Em tais circunstâncias, e uma vez reunidas as condições necessárias, será possível iniciar um inquérito antievasão. Esse inquérito poderá examinar, entre outros aspectos, a necessidade de revogar as taxas individuais do direito e a consequente aplicação de um direito à escala nacional,
APROVOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. É instituído um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de folhas e tiras, delgadas, de alumínio com uma espessura igual ou superior a 0,008 mm, mas não superior a 0,018 mm, sem suporte, simplesmente laminadas, em grandes bobinas de largura não superior a 650 mm e com um peso superior a 10 quilogramas, actualmente classificadas no código NC ex 7607 11 19 (código TARIC 7607111910) e originárias da Arménia, do Brasil e da República Popular da China («RPC»).
2. As taxas do direito anti-dumping definitivo aplicáveis ao preço líquido, franco-fronteira comunitária, dos produtos não desalfandegados referidos no n.o 1 e produzidos pelas empresas a seguir enumeradas são as seguintes:
País
Empresa
Direito anti-dumping
Código adicional TARIC
Arménia
Closed Joint Stock Company Rusal-Armenal
13,4 %
A943
Todas as outras empresas
13,4 %
A999
RPC
Alcoa (Shanghai) Aluminium Products Co., Ltd., e Alcoa (Bohai) Aluminium Industries Co., Ltd.
6,4 %
A944
Shandong Loften Aluminium Foil Co., Ltd.
20,3 %
A945
Zhenjiang Dingsheng Aluminium Co., Ltd.
24,2 %
A946
Todas as outras empresas
30,0 %
A999
Brasil
Companhia Brasileira de Alumínio
17,6 %
A947
Todas as outras empresas
17,6 %
A999
3. Sem prejuízo do n.o 1, o direito anti-dumping definitivo não é aplicável às importações introduzidas em livre prática em conformidade com o artigo 2.o
4. Salvo especificação em contrário, são aplicáveis as disposições em vigor em matéria de direitos aduaneiros.
5. A aplicação das taxas individuais do direito especificadas para as empresas mencionadas no n.o 2 está subordinada à apresentação, às autoridades aduaneiras dos Estados-Membros, de uma factura comercial válida que esteja em conformidade com os requisitos definidos no anexo I. Se essa factura não for apresentada, aplica-se a taxa do direito aplicável a todas as outras empresas
Artigo 2.o
1. As importações declaradas para introdução em livre prática que forem facturadas pelas empresas cujos compromissos foram aceites pela Comissão e cujas firmas estão enumeradas na Decisão 2009/736/CE da Comissão, com a redacção for que lhe for sendo dada, estão isentas do direito anti-dumping instituído pelo artigo 1.o desde que:
-
tenham sido fabricadas, expedidas e facturadas directamente pelas referidas empresas ao primeiro cliente independente na Comunidade, e
-
venham acompanhadas por uma factura do compromisso, ou seja, uma factura comercial que contenha, pelo menos, os elementos e a declaração estipulados no anexo II do presente regulamento, e
-
as mercadorias declaradas e apresentadas às autoridades aduaneiras correspondam exactamente à descrição da factura do compromisso.
2. É constituída uma dívida aduaneira aquando da aceitação da declaração de introdução em livre prática:
-
sempre que se determine, em relação às mercadorias referidas no n.o 1, que pelo menos uma das condições previstas nesse número não é respeitada, ou
-
caso a Comissão denuncie, nos termos do n.o 9 do artigo 8.o do regulamento de base, a aceitação de um compromisso por intermédio de um regulamento ou de uma decisão, referindo-se a transacções específicas, e declare inválidas as facturas do compromisso pertinentes.
Artigo 3.o
Os montantes garantidos pelo direito anti-dumping provisório instituído pelo Regulamento (CE) n.o 287/2009 da Comissão sobre as importações de folhas e tiras, delgadas, de alumínio com uma espessura igual ou superior a 0,008 mm, mas não superior a 0,018 mm, sem suporte, simplesmente laminadas, em grandes bobinas de largura não superior a 650 mm e com um peso superior a 10 quilogramas, actualmente classificadas no código NC ex 7607 11 19 (código TARIC 7607111910) e originárias da Arménia, do Brasil e da RPC são cobrados definitivamente à taxa do direito definitivo instituído nos termos do artigo 1.o Os montantes garantidos que excedam as taxas dos direitos anti-dumping definitivos devem ser liberados.
Artigo 4.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 24 de Setembro de 2009.