РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 5 август 2008 година
за създаване на съвещателна структура от научни комитети и експерти в областта на безопасността на потребителите, общественото здраве и околната среда и за отмяна на Решение 2004/210/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
(2008/721/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 152 и 153 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Решение 2004/210/ЕО на Комисията (1), изменено с Решение 2007/263/ЕО на Комисията (2), бяха създадени три научни комитета: Научният комитет по потребителските продукти (НКПП), Научният комитет по рисковете за здравето и околната среда (НКРЗОС) и Научният комитет по възникващи и идентифицирани нови здравни рискове (НКВИНЗР).
(2)
Някои от задачите на НКРЗОС бяха прехвърлени на Европейската агенция по химикалите (ECHA), създадена с Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета (3), и поради това сферите на компетентност на комитета следва да бъдат преразгледани.
(3)
Опитът, натрупан при работата на трите научни комитета, показва необходимост от въвеждане на изменения и подобрения в структурата и работните процедури на комитетите.
(4)
Мандатите на членовете на трите научни комитета, създадени с Решение 2004/210/ЕО на Комисията, бяха удължени с Решение 2007/708/ЕО на Комисията (4) и изтичат на 31 декември 2008 г. Членовете на тези комитети остават на поста си, докато бъдат заместени или преназначени.
(5)
Поради това, както и с оглед на по-голяма яснота е необходимо Решение 2004/210/ЕО да бъде заменено с ново решение.
(6)
Обоснованите и навременни научни съвети са основно изискване за предложенията, решенията и политиката на Комисията, свързани с безопасността на потребителите, общественото здраве и околната среда. Във връзка с това е налице необходимост от гъвкава съвещателна структура, за да се осигури по-лесен достъп до висококачествена научна експертиза в широк набор от области.
(7)
Научните съвети по въпроси, свързани с безопасността на потребителите, общественото здраве и околната среда, следва да бъдат основани на принципите за съвършенство, независимост, безпристрастност и прозрачност, така както са разработени в Съобщението на Комисията „Събиране и използване на експертни оценки от Комисията: принципи и насоки. По-качествени знания за по-добри политики“ (5), и трябва да бъдат организирани в съответствие с най-добрите практически принципи за оценка на риска.
(8)
От съществено значение е научните комитети да използват по най-добрия начин научните експертни оценки в Европейския съюз, а и извън него, ако даден специфичен въпрос наложи това. В тази връзка е целесъобразно да се създаде група от научни съветници, които да покриват адекватно сферите на компетентност на комитетите.
(9)
Реорганизацията на съвещателната структура трябва да предложи по-голяма гъвкавост, която да ѝ позволява да съветва Комисията по въпроси, които попадат под установените сфери на компетентност, както и по възникващи и идентифицирани нови здравни рискове и въпроси, които не са в рамките на компетентността на други органи на Комисията за оценка на риска. Тя трябва освен това да е в състояние да дава бързи съвети, когато това е необходимо, да осигурява пълна прозрачност и висока степен на съгласуваност и да гарантира сътрудничеството с останалите органи на Общността и със съответните научни организации.
(10)
Твърде вероятно е необходимостта от независими научни съвети както в установени, така и в нови области, за които носи отговорност Общността, попадащи в компетентността на научните комитети, да продължи да нараства. Следователно в научната съвещателна структура за оценка на риска е необходимо да бъдат внесени подобрения както в състава, така и в ефективността на работните практики.
(11)
Сред задачите на множеството създадени органи на Общността е провеждането на оценка на риска в различни области. Налице е необходимост от осигуряване на съгласуваност и насърчаване на сътрудничеството между научните комитети и тези органи. Научните комитети трябва да повишат ефикасността си и с помощта на адекватна обмяна на информация и експертни становища и посредством сътрудничество с други научни органи и организации на национално и международно равнище.
(12)
Работните практики на научните комитети следва да бъдат подобрени, като към вътрешната работа бъдат добавени дейности, като организирането на научни срещи и семинари и създаването на мрежи.
(13)
Важно е да се гарантира, че чрез установяването на адекватни процедури за провеждане на диалог със заинтересованите страни работата на научните комитети е открита и прозрачна, като в същото време се съхрани пълната им независимост.
(14)
Поставените с настоящото решение цели за откритост и прозрачност следва да бъдат постигнати посредством спазването на всички изисквания, заложени в законодателството на Общността по отношение на защитата на личните данни и обществения достъп до документи, в това число и запазването на търговската тайна,
РЕШИ:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Съвещателната структура и нейните сфери на компетентност
1. Създава се съвещателна структура за научна оценка на риска в областите на безопасността на потребителите, общественото здраве и околната среда. Тази структура включва:
а)
Научния комитет по безопасност на потребителите (наричан по-долу „НКБП“);
б)
Научния комитет по рисковете за здравето и околната среда (наричан по-долу „НКРЗОС“);
в)
Научния комитет по възникващи и идентифицирани нови здравни рискове (наричан по-долу „НКВИНЗР“);
г)
група от научни съветници в областта на оценката на риска (наричана по-долу „групата“), които ще подпомагат работата на научните комитети съгласно съответните разпоредби на настоящото решение.
2. Сферите на компетентност на съвещателната структура се определят в приложение I, без да се засягат компетенциите, предоставени от общностното законодателство на други органи на Общността, които извършват оценка на риска, по-специално Европейския орган за безопасност на храните, Европейската агенция по лекарствата, Европейската агенция по химикалите и Европейския център за профилактика и контрол върху заболяванията.
Член 2
Мисия
1. Комисията изисква научно становище от научните комитети в случаите, определени от правото на Общността.
2. Комисията може да изиска становище и от комитетите по въпроси:
а)
които са от особено значение за безопасността на потребителите, общественото здраве и околната среда; и
б)
които не непопадат в рамките на компетентност на други органи на Общността.
3. В случай на спешна необходимост Комисията може също така да поиска от научните комитети бърз съвет относно научните познания, с които те разполагат във връзка с конкретен риск.
4. Комисията може да прикани даден научен комитет да установи изследователските нужди и да направи оценка на изследователските резултати във връзка с тематичните области, които попадат в неговата компетентност.
5. По искане на Комисията или по тяхна собствена инициатива, съгласувана с Комисията, научните комитети могат да вземат решение за организиране на тематични семинари с цел преглед на данните и научните познания във връзка с определени рискове или по по-общи въпроси, свързани с оценката на риска. По искане на Комисията те изготвят доклади, изявления за обявяване на позиция или заключения от тези семинари.
На тези семинари могат да присъстват, наред с членове на комитетите, научни съветници от групата и външни експерти, в това число и експерти от общностни, национални или международни органи, които се занимават с подобна дейност, както е уместно.
Тези семинари се организират от секретариата на научните комитети. Секретариатът определя и осигурява, при необходимост, разпространението на докладите, изявленията за обявяване на позиция или заключенията от тези семинари.
6. Комисията може да покани научните комитети да участват в тематични мрежи с останалите органи на Общността или научни организации, за да следят и допринасят за развитието на научните познания във връзка с оценката на риска в сферите на компетентност, посочени в приложение I.
7. Научните комитети привличат вниманието на Комисията към даден специфичен или възникващ проблем, който попада в рамките на тяхната компетентност, който те смятат, че би могъл да създаде фактически или потенциален риск за безопасността на потребителите, общественото здраве или околната среда, като приемат и представят на Комисията меморандуми или изявления за обявяване на тяхната позиция. Комисията може да реши да публикува тези меморандуми и изявления и определя действията, които трябва да се предприемат, включително искане за научно становище по въпроса, ако това бъде необходимо.
ГЛАВА 2
СЪСТАВ НА НАУЧНИТЕ КОМИТЕТИ И НА ГРУПАТА
Член 3
Назначаване на членовете на научните комитети
1. Всеки един от НКБП, НКРЗОС и НКВИНЗР се състои от максимум 17 членове и може, по своя собствена инициатива, да приобщи към работата си максимум 5 научни съветници от групата, които да подпомагат работата на комитета по конкретни въпроси или дисциплини.
2. Членовете на научните комитети се назначават от Комисията въз основа на квалификацията им и в съответствие с географско разпределение, което отразява разнообразните научни проблеми и подходи, по-специално в Европа. Комисията определя броя на членовете на всеки комитет в съответствие с присъщите нужди.
Членовете на всеки научен комитет са експерти в една или повече от сферите на компетентност на съответния комитет и заедно покриват възможно най-широк кръг от дисциплини.
3. Комисията назначава членовете на научните комитети от списък с подходящи кандидати, съставен след публикуването на покана за изразяване на интерес в Официален вестник на Европейския съюз и на уебсайта на Комисията.
4. Никой член на научен комитет не може да бъде назначен в повече от един от комитетите, предвидени в член 1, параграф 1.
Член 4
Създаване на групата
1. Групата се състои от научни съветници, които са експерти в една или повече от сферите на компетентност, посочени в приложение I, или в свързани с тях сфери, и заедно покриват възможно най-широк кръг от дисциплини.
2. Комисията назначава научните съветници в групата от списък с подходящи кандидати, съставен след публикуването на покана за изразяване на интерес в Официален вестник на Европейския съюз и на уебсайта на Комисията.
3. Решение за броя на научните съветници от групата във всеки един момент се взема от Комисията въз основа на нейните потребности от научен съвет.
Член 5
Мандат
1. Членовете на научните комитети се назначават за срок три години и не могат да работят повече от три последователни мандата в един и същ комитет. Те остават на поста си, докато бъдат заменени или преназначени.
За да се осигури приемственост при предоставянето на експертна оценка, Комисията може, при изключителни обстоятелства, да удължи мандата на членовете на даден научен комитет за период не повече от 18 месеца.
Членове, които са завършват три последователни мандата в даден научен комитет, могат да бъдат избирани за членове на друг научен комитет.
2. Когато даден член не отговаря на критериите за участие, определени в процедурния правилник, посочен в член 12, или желае да подаде оставка, Комисията може да прекрати членството му и да назначи негов заместник от групата.
3. Научните съветници в групата се назначават за период пет години и техният мандат може да бъде подновяван.
ГЛАВА 3
ФУНКЦИОНИРАНЕ НА СЪВЕЩАТЕЛНАТА СТРУКТУРА
Член 6
Прибягване до помощта на групата
1. Всеки научен комитет може да реши да включи максимум петима научни съветници от групата в изготвянето на дадено научно становище. Тези асоциирани членове вземат участие в работата и обсъжданията по разглеждания въпрос и имат същите функции, отговорности и права като членовете на съответния комитет.
2. Освен това всеки научен комитет може да реши да покани други научни съветници от групата за изготвянето на дадено научно становище. Тези съветници вземат участие в работата по разглеждания въпрос, но техните функции и отговорности са ограничени до изготвяне на становището.
3. Научните комитети могат също така да канят научни съветници от групата да им оказват съдействие за предоставянето на бърз съвет, поискан от Комисията в съответствие с член 2, параграф 3, или да вземат участие в тематичните семинари, посочени в член 2, параграф 5.
4. Комисията може да кани научни съветници от групата да вземат участие в научни срещи или да предоставят на службите на Комисията ad hoc информация по конкретни въпроси.
Член 7
Работни групи
1. Научните комитети могат да създават специфични работни групи, чиято работа се състои в подготовка и съставяне на техните научни становища. По-специално тези работни групи се учредяват, когато е налице необходимост от външно експертно мнение по определен въпрос.
2. Съгласувано с Комисията научните комитети могат да канят асоциирани членове, други научни съветници от групата, специализирани външни експерти, както и експерти от други органи на Общността, за които те смятат, че притежават съответните научни знания и квалификация, да допринесат към тяхната работа.
3. Работните групи се председателстват от член на научния комитет, който ги е свикал, и му докладват. Те могат да избират докладчик помежду си. За особено сложни въпроси от мултидисциплинарно естество може да бъде определен повече от един докладчик.
4. Когато даден въпрос е общ за повече от един научен комитет, се съставя обща работна група, която включва членове на съответните комитети, както и асоциирани членове, научни съветници от групата и външни експерти, според нуждите.
Член 8
Участие на стажанти
Със съгласието на Комисията и в съответствие с процедурния правилник, посочен в член 12, научните комитети могат да допускат присъствието на стажанти на техните заседания; това се прави с цел изграждането на капацитет в областта на оценка на риска.
Член 9
Специални изисквания
1. Комисията може да изиска приемането на научно становище от научен комитет в рамките на определен срок.
2. Комисията може да изиска приемането на съвместно становище по въпроси, които не попадат в сферите на компетентност само на един научен комитет или които е необходимо да бъдат разгледани от повече от един комитет. Вследствие на искане за становище, отправено от страна на Комисията, научните комитети могат да приемат и съвместно становище, по инициатива на групата за координация между отделните комитети, посочена в член 11.
3. В искането си за научно становище Комисията може да посочи консултациите, изслушванията или сътрудничеството с други научни органи, които тя смята за необходими за изготвяне на становището. Даден комитет може, със съгласието на Комисията, също да проведе консултации и изслушвания, ако се смята, че това е необходимо за формулирането на становище.
4. Даден научен комитет може да изиска допълнителна информация от заинтересованите страни с оглед формулирането на научно становище. Даден научен комитет може да определи краен срок за представяне на исканата от него информация. В подобен случай научният комитет може да реши да преустанови работата си по съответното научно становище. Ако исканата информация не е била представена в рамките на крайния срок, комитетът може да приеме становището си въз основа на наличната информация.
Член 10
Избиране на председатели и заместник-председатели
1. Всеки научен комитет избира председател и двама заместник-председатели измежду своите членове. Изборът се провежда чрез гласуване с обикновено мнозинство от членовете на комитета. Мандатът на председателя и заместник-председателите е три години и може да бъде подновяван.
2. Процедурата по избиране на председател и заместник-председатели на научните комитети се определя в процедурния правилник, посочен в член 12.
Член 11
Координация на научните комитети
Групата за координация между отделните комитети, съставена от председателите и заместник-председателите на научните комитети, осигурява координацията на трите научни комитета в съответствие с процедурния правилник, посочен в член 12.
Член 12
Процедурен правилник
1. По предложение на Комисията и с нейно съгласие научните комитети приемат общ процедурен правилник.
2. Процедурният правилник гарантира, че научните комитети изпълняват своите задачи в съответствие с принципите за съвършенство, независимост и прозрачност, като същевременно отчитат законовите искания за търговска тайна и принципите за оценка на риска, които могат да бъдат установени от Комисията в светлината на опита и на политиката ѝ в тази област.
3. Процедурният правилник обхваща, по-специално, въпросите, изброени в приложение II.
Член 13
Правила за гласуване
1. Научните комитети приемат своите становища, бързи съвети, меморандуми и/или изявления за обявяване на тяхната позиция с мнозинство от общия брой членове на съответния комитет и броя на асоциираните членове.
2. По всички останали въпроси всеки научен комитет решава с мнозинство от членовете си.
3. Членовете на комитета, които са подали оставка или чието членство е приключило в съответствие с член 5, параграф 2, не се вземат предвид при изчисляването на мнозинството за целите на прилагане на параграфи 1 и 2.
Член 14
Различие в становищата, координация и сътрудничество с други общностни, национални или международни органи
1. Научните комитети подпомагат работата на Комисията и допринасят за ранното определяне на:
а)
нуждите и възможностите за координация на работата и за сътрудничество;
б)
действителните или потенциалните различия на техните научни становища с тези на други компетентни общностни, национални или международни органи със сходни задачи по общи или конкретни въпроси, свързани с оценката на риска.
Те подпомагат Комисията в действията ѝ по избягване, разрешаване или изясняване на различните становища, както и по установяване и поддържане на отношения на сътрудничество с тези органи.
2. Комисията може да поеме инициативата да поиска и организира провеждането на съвместната работа на научните комитети с общностните, националните или международните органи, които изпълняват сходни задачи. По-специално тя може да поиска от научните комитети да изготвят с други органи на Общността съвместни становища, със съгласието на тези органи.
3. В случай че се установи съществено различие по научни въпроси и въпросният орган е орган на Общността, съответният научен комитет, по искане на Комисията, си сътрудничи с въпросния орган с оглед разрешаване на различието или представяне на Комисията на общ документ, в който се изясняват спорните научни въпроси и се посочват съответните съмнения в данните. Този документ се оповестява публично.
ГЛАВА 4
ПРИНЦИПИ
Член 15
Независимост
1. Членовете на научните комитети, асоциираните членове, останалите научни съветници от групата и външните експерти се назначават лично. Те не делегират отговорностите си на други лица.
2. Членовете на научните комитети, научните съветници от групата и външните експерти, които участват в работните групи, се ангажират да действат независимо от всякакво външно влияние.
За тази цел те представят декларация, с която поемат ангажимент да работят в името на обществения интерес, както и декларация за конфликт на интереси, в която се посочва наличието или липсата на пряк или косвен интерес, за който би могло да се смята, че е в ущърб на тяхната независимост.
Тези декларации се представят в писмена форма. Членовете на научните комитети и научните съветници от групата подават годишни декларации.
3. На всяко едно заседание членовете на научните комитети, асоциираните членове, останалите научни съветници и външните експерти, които участват в работните групи, заявяват всеки конкретен интерес, за който би могло да се смята, че е в ущърб на тяхната независимост по отношение на въпросите от дневния ред.
Член 16
Прозрачност
1. Научните комитети изпълняват дейността си при висока степен на прозрачност. По-специално Комисията публикува своевременно на уебсайта си:
а)
исканията за становища, отправени към научните комитети;
б)
дневния ред и протоколите от събранията на научните комитети, групата за координация между отделните комитети и работните групи;
в)
научните становища и бързите съвети, приемани от научните комитети, включително и становищата, получили малцинство от гласовете, и имената на участниците в работните групи, които са допринесли за изготвянето на съответното становище; становищата, получили малцинство от гласовете, се придружават от имената на съответните членове или съветници;
г)
общия процедурен правилник на научните комитети;
д)
имената на членовете на научните комитети, както и на научните съветници от групата, заедно с кратка автобиография на всеки член или съветник;
е)
декларациите за конфликт на интереси на членовете на научните комитети, научните съветници от групата и външните експерти, които са участвали в научна група.
2. Правилата за прозрачност, посочени в параграф 1, се прилагат в съответствие с изискванията на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (6) и на Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (7), и по-специално относно търговската тайна.
Член 17
Поверителност
Членовете на научните комитети, научните съветници, външните експерти и стажантите не разкриват информация, придобита по време на работата на научните комитети, тематичните семинари, работните групи или по време на друга дейност, свързана с прилагането на настоящото решение, когато са били информирани, че тя е поверителна.
ГЛАВА 5
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 18
Секретариат на научните комитети на Комисията
1. Научните комитети и техните работни групи, групата за координация между отделните комитети, както и останалите срещи, семинари или събития, свързани с прилагането на настоящото решение, се свикват от Комисията.
2. Комисията осигурява научния и административния секретариат на научните комитети и техните работни групи, както и на всички свързани с прилагането на настоящото решение дейности.
3. Секретариатът е отговорен за предоставянето на научното и административното съдействие, необходими за улесняване на ефективното функциониране на научните комитети, за съблюдаване на съответствието с процедурния правилник, особено по отношение на изискванията за съвършенство, независимост и прозрачност, за осигуряване оповестяването на дейностите на комитетите и за гарантиране на адекватен диалог със заинтересованите страни, в това число организиране на изслушвания по въпроси, свързани с дейностите на комитетите, и публикуване на становища и други документи, които са достъпни за обществеността. Освен това секретариатът подпомага работата на комитетите, организира и провежда качествен контрол на становищата, както е предвидено в процедурния правилник, от гледна точка на тяхната изчерпателност, последователност, яснота и съответствие с изискванията и с редакционните стандарти.
4. Секретариатът осигурява научно-техническата координация на дейностите на научните комитети и когато е целесъобразно - координацията на действията им с тези на други общностни, национални и международни органи, както и прилагането на процедурата за диалог със заинтересованите страни, установена в процедурния правилник, и оповестяването на дейностите на комитетите.
Член 19
Възстановяване на разходите и обезщетения
Членовете на научните комитети, научните съветници от групата и външните експерти имат право на обезщетения за своето участие в заседанията на комитетите, тематичните семинари, работните групи и други срещи и събития, организирани от Комисията, и за изпълнение на функцията на докладчик по специфичен въпрос, както е предвидено в приложение III.
Пътните и дневните разноски се възстановяват от Комисията.
Член 20
Заменяне на научните комитети
Научните комитети, които са учредени по силата на член 1, параграф 1 от настоящото решение, заменят съществуващите научни комитети, учредени с Решение 2004/210/ЕО, както следва:
а)
Научният комитет по безопасност на потребителите заменя Научния комитет по потребителските продукти;
б)
Научният комитет по рисковете за здравето и околната среда заменя комитета със същото име;
в)
Научният комитет по възникващи и идентифицирани нови здравни рискове заменя научния комитет със същото име.
Член 21
Отмяна
1. Решение 2004/210/ЕО се отменя.
Въпреки това трите комитета, които са учредени с посоченото решение, ще продължат да действат, докато научните комитети, учредени с настоящото решение, започнат да упражняват дейността си.
2. Позоваванията на отмененото решение се разбират като позовавания на настоящото решение; позоваванията на комитетите, които са учредени с отмененото решение, се разбират като позовавания на комитетите, които са учредени с настоящото решение.
Съставено в Брюксел на 5 август 2008 година.
DECISÃO DA COMISSÃO
de 5 de Agosto de 2008
que cria uma estrutura consultiva de comités científicos e de peritos no domínio da segurança dos consumidores, da saúde pública e do ambiente e que revoga a Decisão 2004/210/CE
(Texto relevante para efeitos do EEE)
(2008/721/CE)
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, nomeadamente os artigos 152.o e 153.o,
Considerando o seguinte:
(1)
A Decisão 2004/210/CE da Comissão (1), com a redacção que lhe foi dada pela Decisão 2007/263/CE da Comissão (2), instituiu três comités científicos: o Comité Científico dos Produtos de Consumo (CCPC), o Comité Científico dos Riscos para a Saúde e o Ambiente (CCRSA) e o Comité Científico dos Riscos para a Saúde Emergentes e Recentemente Identificados (CCRSERI).
(2)
Algumas tarefas do CCRSA foram transferidas para a Agência Europeia dos Produtos Químicos criada pelo Regulamento (CE) n.o 1907/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho (3), por conseguinte, os domínios de competência desse comité devem ser revistos.
(3)
A experiência com o funcionamento dos comités científicos mostra a necessidade de introduzir alterações e melhoramentos na estrutura e nos procedimentos de trabalho dos comités.
(4)
O mandato dos membros dos três comités científicos instituídos pela Decisão 2004/210/CE da Comissão foi prolongado pela Decisão 2007/708/CE da Comissão (4), e termina em 31 de Dezembro de 2008. Os membros continuarão a exercer as suas funções até serem substituídos ou reconduzidos no seu mandato.
(5)
Consequentemente, e por razões de clareza, é necessário substituir a Decisão 2004/210/CE por uma nova decisão.
(6)
Para a Comissão é essencial poder obter em tempo oportuno pareceres científicos sólidos sobre as suas propostas, decisões e políticas no domínio da segurança dos consumidores, da saúde pública e do ambiente. Nesse sentido, é necessária uma estrutura consultiva, de modo a assegurar um acesso mais fácil a competências científicas altamente qualificadas numa vasta gama de domínios.
(7)
Os pareceres científicos sobre questões relacionadas com a segurança dos consumidores, a saúde pública e o ambiente devem nortear-se por princípios de excelência, independência, imparcialidade e transparência, conforme se estipula na «Comunicação sobre a obtenção e utilização de competências especializadas pela Comissão: princípios e orientações - Reforçar a base de conhecimentos para melhores políticas» (5) e devem ser organizados em conformidade com princípios de melhores práticas em matéria de avaliação dos riscos.
(8)
É essencial que os comités científicos aproveitem da melhor maneira as competências científicas existentes na União Europeia e fora dela, na medida do necessário e em função da especificidade das questões. Para esse efeito, deve ser criado um corpo de consultores científicos que abranja adequadamente os domínios de competência dos comités.
(9)
A reorganização dessa estrutura consultiva deve proporcionar-lhe uma maior flexibilidade que lhe permita aconselhar a Comissão em áreas de competência definidas, em matéria de riscos para a saúde emergentes e recentemente identificados, bem como em questões não abrangidas pelo âmbito de competências de outros organismos comunitários de avaliação dos riscos, devendo também proporcionar aconselhamento rápido quando for necessário, assegurar uma transparência total e um nível elevado de coerência e colaboração com outros organismos comunitários e organizações científicas relevantes.
(10)
O aumento da necessidade de pareceres científicos independentes deverá continuar a verificar-se nos domínios de responsabilidade comunitária que, consolidados ou novos, se encontram abrangidos pelo âmbito de competência dos comités. A estrutura consultiva científica em matéria de avaliação dos riscos precisa, por conseguinte, de ser reforçada não só na sua composição, como também por práticas de trabalho mais eficazes.
(11)
Foram criados vários organismos comunitários que têm por tarefa, entre outras, avaliar os riscos em vários domínios. É necessário assegurar a coerência e promover a coordenação entre os comités científicos e esses organismos. Os comités científicos devem reforçar a sua eficácia também por meio de intercâmbios adequados de informação e de competências, bem como através da colaboração com outros organismos científicos e organizações a nível nacional e internacional.
(12)
As práticas de trabalho dos comités científicos devem ser melhoradas, incluindo, além do trabalho interno, a organização de reuniões e seminários científicos e a criação de redes.
(13)
Embora preservando uma independência total, é importante assegurar a abertura e a transparência do trabalho dos comités científicos, criando procedimentos de diálogo adequados entre as partes interessadas.
(14)
A abertura e a transparência pretendidas na execução da presente decisão devem ser asseguradas, respeitando integralmente os requisitos estabelecidos na legislação comunitária em matéria de protecção de dados pessoais e de acesso a documentos públicos, incluindo a protecção do sigilo comercial,
DECIDE:
CAPÍTULO 1
DISPOSIÇÕES GERAIS
Artigo 1.o
Estrutura consultiva e respectivos domínios de competência
1. É estabelecida uma estrutura consultiva em matéria de avaliação científica dos riscos nos domínios da segurança dos consumidores, da saúde pública e do ambiente. Esta estrutura inclui:
a)
O Comité Científico da Segurança dos Consumidores (em seguida designado «CCSC»);
b)
O Comité Científico dos Riscos para a Saúde e o Ambiente (em seguida designado «CCRSA»);
c)
O Comité Científico dos Riscos para a Saúde Emergentes e Recentemente Identificados (em seguida designado «CCRSERI»);
d)
Um Corpo de Consultores Científicos para a Avaliação dos Riscos (em seguida designado «corpo de consultores»), que dá apoio às actividades dos comités científicos, em conformidade com as disposições pertinentes da presente decisão.
2. Os domínios de competência dos comités científicos são estabelecidos no anexo I, sem prejuízo das competências conferidas pela legislação comunitária a outros organismos comunitários de avaliação dos riscos, tais como, em particular, a Autoridade Europeia para a Segurança dos Alimentos, a Agência Europeia de Avaliação dos Medicamentos, a Agência Europeia dos Produtos Químicos e o Centro Europeu de Controlo de Doenças.
Artigo 2.o
Missão
1. A Comissão solicita aos comités científicos um parecer científico nos casos previstos pela legislação comunitária.
2. A Comissão pode ainda solicitar o parecer dos comités sobre questões:
a)
De particular pertinência para a segurança dos consumidores, a saúde pública e o ambiente; e
b)
Não abrangidas pelos mandatos de outros organismos comunitários.
3. A Comissão pode também solicitar que os comités científicos prestem aconselhamento rápido sobre o estado do conhecimento científico em matéria de riscos específicos em caso de emergência.
4. A Comissão pode convidar os comités científicos a identificar necessidades de investigação e a avaliar os resultados dessa investigação relativamente a áreas abrangidas pelo seu domínio de competência.
5. A pedido da Comissão, ou agindo por sua própria iniciativa e com o acordo da Comissão, os comités científicos podem decidir organizar seminários temáticos a fim de rever dados e conhecimentos científicos sobre riscos específicos ou sobre questões mais vastas de avaliação dos riscos A pedido da Comissão, elaboram relatórios, posições escritas ou conclusões resultantes desses seminários.
Os seminários podem envolver, além dos membros dos comités, consultores científicos do corpo de consultores e peritos externos, incluindo, conforme adequado, peritos de organismos comunitários, nacionais ou internacionais que desempenhem tarefas semelhantes.
Os seminários são organizados pelo secretariado dos comités científicos. O secretariado define e assegura, quando adequado, a divulgação dos relatórios, posições escritas ou conclusões resultantes dos seminários.
6. A Comissão pode convidar os comités científicos a participarem nas redes temáticas com outros organismos comunitários ou organizações científicas, a fim de acompanhar e contribuir para o desenvolvimento dos conhecimentos científicos sobre os riscos nos domínios de competência definidos no anexo I.
7. Os comités científicos chamam a atenção da Comissão para qualquer problema específico ou emergente abrangido pelo seu mandato e que possa representar um risco real ou potencial para a segurança dos consumidores, a saúde pública ou o ambiente, adoptando e dirigindo à Comissão comunicações ou declarações de tomada de posição. A Comissão pode decidir publicar estas comunicações e declarações e determina as medidas a tomar, incluindo, se for o caso, um pedido de parecer científico sobre a questão.
CAPÍTULO 2
CONSTITUIÇÃO DOS COMITÉS CIENTÍFICOS E DO CORPO DE CONSULTORES
Artigo 3.o
Nomeação dos membros dos comités científicos
1. O CCSC, o CCRSA e o CCRSERI são constituídos por 17 membros, no máximo, e podem associar, por sua própria iniciativa, até 5 consultores científicos do corpo de consultores que participem no trabalho do comité em assuntos ou disciplinas específicas.
2. Os membros dos comités científicos são nomeados pela Comissão com base nas suas competências e de acordo com uma distribuição geográfica que reflicta a diversidade de abordagens e problemas científicos, nomeadamente na Europa. A Comissão fixa o número de membros de cada comité em função das necessidades.
Os membros de cada comité científico são peritos num ou em vários domínios de competência do comité, devendo cobrir, colectivamente, um leque de disciplinas tão amplo quanto possível.
3. A Comissão nomeia os membros dos comités científicos com base numa lista de candidatos adequados constituída depois da publicação, no Jornal Oficial da União Europeia e no sítio internet da Comissão, de um convite à manifestação de interesse.
4. Nenhum membro será nomeado para mais de um dos comités científicos referidos no n.o 1 do artigo 1.o
Artigo 4.o
Instituição do corpo de consultores
1. O corpo de consultores consiste em consultores científicos peritos num ou em vários domínios de competência definidos no anexo I ou em assuntos relacionados, devendo cobrir, colectivamente, um leque de disciplinas tão amplo quanto possível.
2. A Comissão nomeia consultores científicos para o corpo de consultores com base numa lista de candidatos adequados constituída depois da publicação, no Jornal Oficial da União Europeia e no sítio Internet da Comissão, de um convite à manifestação de interesse.
3. O número de consultores científicos no corpo de consultores em qualquer altura é decidido pela Comissão com base nas suas necessidades de aconselhamento científico.
Artigo 5.o
Mandato
1. A duração do mandato dos membros dos comités científicos é de três anos, não podendo ser exercidos mais de três mandatos consecutivos pela mesma pessoa no mesmo comité. Os membros continuarão a exercer as suas funções até serem substituídos ou reconduzidos no seu mandato.
Com o intuito de salvaguardar a continuidade da experiência, a Comissão pode, a título excepcional, prorrogar o mandato dos membros do comité científico por um período não superior a 18 meses.
Os membros que tiverem completado três mandatos consecutivos num comité científico são elegíveis para um comité científico diferente.
2. Quando um membro não cumprir os critérios de participação instituídos no regulamento interno referido no artigo 12.o, ou desejar demitir-se, a Comissão pode pôr fim à participação do membro e nomear um substituto do corpo de consultores.
3. Os consultores científicos são nomeados para o corpo de consultores por um período de cinco anos e a sua nomeação pode ser renovada.
CAPÍTULO 3
FUNCIONAMENTO DA ESTRUTURA CONSULTIVA
Artigo 6.o
Recorrer ao apoio do corpo de consultores
1. Cada comité científico pode decidir associar até cinco consultores científicos do corpo de consultores na preparação de um parecer científico. Os membros associados participam nas actividades e deliberações relativas ao assunto tratado com as mesmas funções e responsabilidades e os mesmos direitos dos membros do comité em causa.
2. Além disso, cada comité científico pode decidir convidar outros consultores científicos do corpo de consultores para a preparação de um parecer científico. Estes consultores participam nas actividades relativas à questão em causa, mas as suas funções e responsabilidades limitam-se à elaboração do parecer.
3. Os consultores científicos do corpo de consultores podem também ser convidados pelos comités científicos a contribuir para a prestação de aconselhamento rápido em resposta a um pedido da Comissão, em conformidade com o n.o 3 do artigo 2.o, ou a participar nos seminários temáticos referidos no n.o 5 do artigo 2.o
4. Os consultores científicos do corpo de consultores podem ser convidados pela Comissão a participar em reuniões científicas ou a fornecer aos serviços da Comissão informações ad hoc sobre assuntos específicos.
Artigo 7.o
Grupos de trabalho
1. Os comités científicos podem criar grupos de trabalho específicos, cujas tarefas consistem na preparação e na elaboração dos pareceres científicos. Estes grupos de trabalho são criados, em particular, quando for necessário recorrer a peritos externos para um assunto específico.
2. Os comités científicos podem, com o acordo da Comissão, convidar membros associados, outros consultores científicos do corpo de consultores, peritos externos especializados, bem como peritos de outros organismos comunitários que considerem possuir os conhecimentos científicos e a experiência pertinentes para contribuir para o seu trabalho.
3. Os grupos de trabalho são presididos por um membro do comité científico que os convoca e são responsáveis perante ele, podendo nomear um relator entre os participantes. Pode ser nomeado mais de um relator para questões de cariz pluridisciplinar particularmente complexas.
4. Quando uma questão for comum a mais de um comité científico, será formado um grupo de trabalho misto composto por membros dos comités, bem como por membros associados, consultores científicos do corpo de consultores e peritos externos, consoante seja necessário.
Artigo 8.o
Participação de estagiários
Com o acordo da Comissão e em conformidade com o regulamento interno referido no artigo 12.o, os comités científicos podem admitir a participação de estagiários nas suas reuniões, com vista a contribuir para a formação de competências no domínio da avaliação dos riscos.
Artigo 9.o
Exigências especiais
1. A Comissão pode solicitar que um determinado parecer científico seja adoptado por um comité científico dentro de um prazo estabelecido.
2. A Comissão pode solicitar a adopção de um parecer conjunto em questões não abrangidas pelos domínios de competência de um único comité científico ou que devem ser examinadas por mais de um comité. Um parecer conjunto, no seguimento de um pedido de parecer da Comissão, pode também ser adoptado pelos comités científicos por iniciativa do grupo de coordenação intercomités referido no artigo 11.o
3. A Comissão pode definir, no pedido de parecer científico, as consultas, audiências ou a colaboração com outros organismos científicos que considerar necessários para a elaboração do parecer. As consultas e audiências podem também ser decididas por um comité, com o acordo da Comissão, se forem consideradas necessárias para completar um parecer.
4. Um comité científico pode solicitar aos interessados as informações adicionais necessárias à elaboração do parecer. O comité científico pode estabelecer um prazo limite para que a informação lhe seja apresentada. Nesse caso, o comité científico pode decidir suspender o seu trabalho sobre o parecer científico em causa. Se esse prazo não for respeitado na apresentação da informação, o comité pode adoptar o seu parecer com base na informação disponível.
Artigo 10.o
Eleição dos presidentes e vice-presidentes
1. Cada comité científico elegerá um presidente e dois vice-presidentes de entre os seus membros. A eleição efectua-se por maioria simples dos membros dos comités. O mandato do presidente e dos vice-presidentes é de três anos e renovável.
2. O procedimento para a eleição dos presidentes e vice-presidentes dos comités científicos é estipulado no regulamento interno referido no artigo 12.o
Artigo 11.o
Coordenação dos comités científicos
Um grupo de coordenação intercomités (GCIC) composto pelos presidentes e vice-presidentes dos comités científicos asseguram a coordenação dos três comités científicos, em conformidade com o regulamento interno referido no artigo 12.o
Artigo 12.o
Regulamento interno
1. Agindo por proposta ou com o acordo da Comissão, os comités científicos adoptam um regulamento interno comum.
2. O regulamento interno assegura que os comités científicos executam as suas tarefas da melhor forma possível, no respeito dos princípios de excelência, independência e transparência e, simultaneamente, dos requisitos legítimos de sigilo comercial, bem como dos princípios de avaliação dos riscos que possam ser estabelecidos pela Comissão à luz da experiência e com vista à sua política neste domínio.
3. O regulamento interno abrange, em particular, os temas enumerados no anexo II.
Artigo 13.o
Regras de votação
1. Os comités científicos adoptam os seus pareceres, aconselhamento rápido, comunicações e/ou declarações de tomada de posição por maioria do número total de membros do comité em causa, juntamente com o número de membros associados.
2. Cada comité científico delibera por maioria dos seus membros em todas as outras questões.
3. Os membros de um comité que se tenham demitido ou cuja participação tenha sido terminada em conformidade com o n.o 2 do artigo 5.o não são tidos em conta no cálculo da maioria para efeitos do n.o 1 e do n.o 2.
Artigo 14.o
Emissão de pareceres, coordenação e colaboração com outros organismos comunitários, nacionais e internacionais
1. Os comités científicos prestam assistência à Comissão e contribuem para identificar, numa fase precoce:
a)
Necessidades e possibilidades de coordenação de trabalho e colaboração;
b)
Divergências potenciais ou reais nos pareceres científicos com outros organismos comunitários, nacionais ou internacionais que desempenham tarefas semelhantes, em questões de avaliação de riscos gerais ou específicos.
Ajudam a Comissão a evitar, resolver ou esclarecer pareceres divergentes e a estabelecer e manter relações de colaboração com esses organismos.
2. A Comissão pode tomar a iniciativa de solicitar e organizar o trabalho conjunto dos comités científicos com organismos comunitários, nacionais e internacionais que desempenham tarefas semelhantes. Pode, em particular, solicitar que os comités científicos produzam pareceres conjuntos com outros organismos comunitários, com o acordo desses organismos.
3. Quando se verificar uma divergência substancial relativamente a questões científicas e o organismo em causa for um organismo comunitário, o comité científico envolvido coopera, a pedido da Comissão, com esse organismo a fim de resolver a divergência ou apresentar um documento conjunto à Comissão que clarifique as questões científicas controversas e identifique as incertezas pertinentes nos dados. O referido documento estará disponível ao público.
CAPÍTULO 4
PRINCÍPIOS
Artigo 15.o
Independência
1. Os membros dos comités científicos, membros associados, outros consultores científicos do corpo de consultores e peritos externos são nomeados a título pessoal. Não delegam as suas responsabilidades em nenhuma outra pessoa.
2. Os membros dos comités científicos, os consultores científicos do corpo de consultores e os peritos externos que participam nos grupos de trabalho comprometem-se a actuar independentemente de quaisquer influências externas.
Para tal, devem produzir uma declaração pela qual se comprometem a actuar ao serviço do interesse público e uma declaração de interesses, indicando quer a ausência, quer a existência de quaisquer interesses directos ou indirectos que possam ser considerados prejudiciais à sua independência.
Essas declarações devem ser feitas por escrito. Os membros dos comités científicos e os consultores científicos do corpo de consultores apresentam declarações anualmente.
3. Os membros dos comités científicos, os membros associados, os outros consultores científicos e os peritos externos que participam nos grupos de trabalho devem declarar, aquando de cada reunião, os interesses particulares que possam ser considerados prejudiciais à sua independência relacionados com os pontos da ordem de trabalhos.
Artigo 16.o
Transparência
1. As actividades dos comités científicos são realizadas com um elevado nível de transparência. Em particular, a Comissão publicará o mais depressa possível no seu sítio internet:
a)
O pedido de parecer dirigido aos comités científicos;
b)
As ordens de trabalhos e as actas das reuniões dos comités científicos, do grupo de coordenação intercomités e dos grupos de trabalho;
c)
Os pareceres científicos e os conselhos rápidos adoptados pelos comités científicos, incluindo os pareceres em minoria e os nomes dos participantes dos grupos de trabalho que contribuíram para o parecer em causa; os pareceres em minoria são atribuídos aos membros ou consultores em causa;
d)
O regulamento interno comum dos comités científicos;
e)
Os nomes dos membros dos comités científicos, bem como dos consultores científicos do corpo de consultores, juntamente com um breve curriculum vitae de cada membro e consultor;
f)
As declarações de interesses dos membros dos comités científicos, dos consultores científicos do corpo de consultores e dos peritos externos que participaram num grupo de trabalho.
2. As regras de transparência referidas no n.o 1 são aplicadas em conformidade com os requisitos do Regulamento (CE) n.o 45/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 18 de Dezembro de 2000, relativo à protecção das pessoas singulares no que diz respeito ao tratamento de dados pessoais pelas instituições e pelos órgãos comunitários e à livre circulação desses dados (6), e do Regulamento (CE) n.o 1049/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 30 de Maio de 2001, relativo ao acesso do público aos documentos do Parlamento Europeu, do Conselho e da Comissão (7), especialmente no que se refere ao sigilo comercial.
Artigo 17.o
Confidencialidade
Os membros dos comités científicos, consultores científicos, peritos externos e estagiários não divulgam a informação obtida em resultado do trabalho dos comités científicos, seminários temáticos, grupos de trabalho ou de outras actividades relacionadas com a aplicação da presente decisão caso sejam informados de que é confidencial.
CAPÍTULO 5
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 18.o
Secretariado dos comités científicos da Comissão
1. Os comités científicos e os seus grupos de trabalho, o GCIC, bem como outras reuniões e seminários ou eventos relacionados com a aplicação da presente decisão são convocados pela Comissão.
2. Os serviços da Comissão asseguram o secretariado científico e administrativo dos comités científicos e dos grupos de trabalho, bem como de todas as outras actividades relacionadas com a aplicação da presente decisão.
3. O secretariado é responsável por prestar o apoio científico e administrativo necessário para facilitar o funcionamento eficaz dos comités científicos, vigiar o cumprimento do regulamento interno, particularmente quanto aos requisitos de excelência, independência e transparência, assegurar a comunicação sobre as actividades dos comités e o diálogo entre as partes interessadas, incluindo, em particular, a organização de consultas sobre as actividades dos comités e a publicação dos pareceres e de outros documentos públicos. Além disso, o secretariado presta apoio aos comités e organiza e aplica o controlo da qualidade dos pareceres, de acordo com o regulamento interno, no que se refere à exaustão, coerência, clareza, correspondência com o solicitado e com as normas editoriais.
4. O secretariado garante a coordenação científica e técnica das actividades dos comités científicos e, quando necessário, a coordenação das suas actividades com as de outros organismos comunitários, nacionais e internacionais, bem como a aplicação do procedimento de diálogo entre as partes interessadas e a comunicação sobre as actividades dos comités.
Artigo 19.o
Reembolso e compensação
Os membros dos comités científicos, os consultores científicos do corpo de consultores e os peritos externos têm direito a uma compensação pela participação nas reuniões dos comités, seminários temáticos, grupos de trabalho e outras reuniões e eventos organizados pela Comissão, e pelos serviços prestados como relator numa questão específica, como prevê o anexo III.
O reembolso das despesas de viagem e ajudas de custo é efectuado pela Comissão.
Artigo 20.o
Substituição dos comités científicos
Os comités científicos instituídos pelo n.o 1 do artigo 1.o da presente decisão substituem os comités científicos actuais instituídos pela Decisão 2004/210/CE, do seguinte modo:
a)
O Comité Científico da Segurança dos Consumidores substitui o Comité Científico dos Produtos de Consumo;
b)
O Comité Científico dos Riscos para a Saúde e o Ambiente substitui o comité com o mesmo nome;
c)
O Comité Científico dos Riscos para a Saúde Emergentes e Recentemente Identificados substitui o comité com o mesmo nome.
Artigo 21.o
Revogação
1. É revogada a Decisão 2004/210/CE.
Todavia, os três comités criados pela referida decisão permanecem em funções até que os comités científicos criados pela presente decisão entrem em funções.
2. As referências à decisão revogada devem entender-se como referências à presente decisão; as referências aos comités instituídos pela decisão revogada devem entender-se como referências aos comités instituídos pela presente decisão.
Feito em Bruxelas, em 5 de Agosto de 2008.