РЕШЕНИЕ 2007/533/ПВР НА СЪВЕТА
от 12 юни 2007 година
относно създаването, функционирането и използването на Шенгенска информационна система от второ поколение (ШИС II)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 30, параграф 1, букви а) и б), член 31, параграф 1, букви а) и б) и член 34, параграф 2, буква в) от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Шенгенската информационна система (ШИС), създадена съгласно разпоредбите на дял IV от Конвенцията от 19 юни 1990 г. за прилагане на Шенгенското споразумение от 14 юни 1985 г. между правителствата на държавите от Икономическия съюз Бенелюкс, Федерална република Германия и Френската република относно постепенното премахване на проверките по общите им граници (2) („Шенгенската конвенция“) и нейното доразвитие, ШИС 1+, представлява основен инструмент за прилагане на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, включено в рамките на Европейския съюз.
(2)
Разработката на второ поколение ШИС (ШИС II) бе поверена на Комисията съгласно Регламент (ЕО) № 2424/2001 на Съвета (3) и Решение 2001/886/ПВР на Съвета от 6 декември 2001 г. относно разработване на Шенгенска информационна система от второ поколение (ШИС II) (4). ШИС II ще замени ШИС, създадена съгласно Шенгенската конвенция.
(3)
Настоящото решение съставлява необходимата законодателна основа за уреждане на ШИС II по отношение на въпросите, попадащи в приложното поле на Договора за Европейския съюз („Договора за ЕС“). Регламент (ЕО) № 1987/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. относно създаването, функционирането и използването на Шенгенска информационна система от второ поколение (ШИС II) (5) съставлява необходимата законодателна основа за уреждане на ШИС II по отношение на въпросите, попадащи в приложното поле на Договора за създаване на Европейската общност („Договора за ЕО“).
(4)
Обстоятелството, че законодателната основа за уреждане на ШИС II се състои от отделни правни инструменти, не нарушава принципа, че ШИС II представлява единна информационна система и следва да функционира като такава. Затова опредени разпоредби от тези правни инструменти следва да бъдат еднакви.
(5)
ШИС II следва да представлява компенсаторна мярка, допринасяща за поддръжката на високо ниво на сигурност в рамките на пространството на свобода, сигурност и правосъдие на Европейския съюз, като оказва подкрепа за оперативната координация между полицейските и съдебните органи по наказателноправни въпроси.
(6)
Необходимо е да бъдат уточнени целите на ШИС II, техническата ѝ структура и финансирането ѝ, да бъдат изложени правилата за нейното функциониране и използване и да бъдат определени отговорностите, категориите данни, които да се подават на системата, критериите за тяхното подаване, органите с разрешен достъп до данните, взаимовръзките за сигнали, както и допълнителните правила за обработка на данните и за защита на личните данни.
(7)
ШИС II трябва да включва централна система (централна ШИС II) и национални приложения. Разходите по оперирането на централната ШИС II и на свързаната с нея комуникационна инфраструктура следва да бъдат за сметка на общия бюджет на Европейския съюз.
(8)
Необходимо е да се изготви наръчник с подробни правила за обмена на определена допълнителна информация относно действията, които да се предприемат при сигнали. Националните органи във всяка държава-членка следва да осигурят обмена на такава информация.
(9)
В рамките на един преходен период Комисията следва да отговаря за оперативното управление на централната ШИС II и на части от комуникационната инфраструктура. За да бъде осигурен гладък преход към ШИС II обаче, тя може да упълномощи два национални публични органа да поемат някои или всички от горните отговорности. В дългосрочен план, след оценка на въздействието, съдържаща анализ по същество на алтернативи от финансова, оперативна и организационна гледна точка, и след законодателни предложения от Комисията, следва да бъде учреден управителен орган, натоварен за изпълнението на тези задачи. Преходният период следва да трае не повече от пет години, считано от датата на прилагане на настоящото решение.
(10)
ШИС II ще обхваща сигнали за лицата, издирвани за арест с цел предаване и издирвани за арест с цел екстрадиране. Освен сигналите е целесъобразно да се предвиди обмен на допълнителна информация, необходима за процедурите за предаване и екстрадиция. В частност данните, посочени в член 8 от Рамково решение 2002/584/ПВР на Съвета от 13 юни 2002 г. относно европейската заповед за арест и процедурите за предаване между държавите-членки (6), следва да бъдат обработвани в ШИС II.
(11)
Следва да се създаде възможност за добавяне към ШИС II на превод на допълнителните данни, въведени за целите на предаването на лица в изпълнение на европейска заповед за арест и за целите на екстрадицията.
(12)
ШИС II следва да включва сигнали за изчезнали лица с оглед осигуряване на защитата им или предотвратяване на заплахи, за лица, издирвани за целите на съдебно производство, за лица и вещи, подлежащи на проверки от разстояние или явни проверки, както и за вещи, подлежащи на изземване или използване като доказателствен материал в наказателни производства.
(13)
Сигналите не следва да бъдат задържани в ШИС II по-дълго от времето, необходимо за постигане на целите, за които те са били предоставени. По правило сигналите за лица следва да бъдат автоматично заличавани от ШИС II след изтичане на срок от три години. Сигналите за вещи, въведени за проверки от разстояние или явни проверки, следва да бъдат автоматично заличавани от ШИС II след изтичане на срок от пет години. Сигналите за вещи, подлежащи на изземване или използване като доказателствен материал в наказателни производства, следва да бъдат автоматично заличавани от ШИС II след изтичане на срок от десет години. Решенията за съхраняване на сигнали за лица следва да се основават на цялостна конкретна оценка. Държавите-членки следва да правят преглед на сигналите за лица в определения срок и да поддържат статистика относно броя на сигналите за лица, чийто срок за съхранение е бил продължен.
(14)
ШИС II следва да позволява обработка на биометрични данни с оглед увеличаване на надеждността на определяне на самоличността на съответните лица. В тази връзка, ШИС II следва да дава възможност за обработка на данни относно лица, с чиято самоличност е било злоупотребено, с оглед избягване на неудобствата, причинени от неправилното определяне на самоличността им, при условие, че се прилагат съответните гаранции, по-специално - съгласие от страна на засегнатото лице и строго ограничаване на целите, за които тези данни могат да бъдат законно обработвани.
(15)
Следва да се даде възможност на държавите-членки да добавят към сигналите специален ограничителен знак, означаващ, че действията, които трябва да се предприемат въз основа на сигнала, няма да бъдат предприети на нейна територия. При изпращане на сигнали за арест с цел предаване, нищо в настоящото решение не следва да се тълкува по начин, дерогиращ от или препятстващ прилагането на разпоредбите, съдържащи се в Рамково решение 2002/584/ПВР. Решението за добавяне на специален ограничителен знак към даден сигнал следва да се основава единствено на основанията за отказ, посочени в споменатото рамково решение.
(16)
Когато е било добавен специален ограничителен знак и стане известно местонахождението на лицето, издирвано за арест с цел предаване, местонахождението следва винаги да се съобщава на изходящия съдебен орган, който може да реши да предаде европейска заповед за арест на компетентния съдебен орган в съответствие с разпоредбите на Рамково решение 2002/584/ПВР.
(17)
На държавите-членки следва да бъде дадена възможност да поставят връзки между сигналите в ШИС II. Поставянето от страна на държава-членка на връзка между един или повече сигнали не следва да влияе върху действията, които трябва да се предприемат, срока на съхранение на сигналите или правата за достъп до тях.
(18)
При прилагане на настоящото решение обработваните в ШИС II данни не следва да бъдат прехвърляни или предоставяни на трети държави или на международни организации. Целесъобразно е обаче да се укрепва сътрудничеството между Европейския съюз и Интерпол чрез насърчаване на един ефикасен обмен на паспортни данни. При предоставяне на лични данни от ШИС II на Интерпол, на тези лични данни следва да се осигури необходимото равнище на защита, гарантирано чрез споразумение, осигуряващо строги защитни мерки и условия.
(19)
Всички държави-членки са ратифицирали Конвенцията на Съвета на Европа от 28 януари 1981 г. за защита на лицата при автоматизираната обработка на лични данни. Конвенцията допуска, в известни граници, изключения и ограничаване на предвидените по нея права и задължения. Личните данни, обработвани в рамките на прилагането на настоящото решение, следва да бъдат защитени съобразно принципите на конвенцията. Изложените в конвенцията принципи следва, когато е необходимо, да бъдат допълнени или уточнени в настоящото решение.
(20)
Принципите, съдържащи се в Препоръка № R (87) 15 на Комитета на министрите на Съвета на Европа от 17 септември 1987 г., които уреждат използването на лични данни за целите на полицията, следва да бъдат взети предвид при обработката на лични данни от органите на полицията при прилагане на настоящото решение.
(21)
Комисията представи на Съвета предложение за рамково решение относно защитата на личните данни, обработвани в рамките на полицейското и съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси, което следва да бъде одобрено до края на 2006 г. и да се прилага към личните данни, обработвани в рамките на Шенгенската информационна система от второ поколение, и към свързания с нея обмен на допълнителна информация съгласно настоящото решение.
(22)
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институциите и органите на Общността и за свободното движение на такива данни (7), и по-специално неговите разпоредби относно поверителността и сигурността на обработката им, се прилага за обработката на лични данни от институциите и органите на Общността при осъществяване на техните задължения по оперативното управление на ШИС II, когато извършват дейности, част или всички от които попадат в приложното поле на правото на Общността. Част от обработката на лични данни по ШИС II попада в приложното поле на общностното право. Последователното и еднообразно прилагане на правилата относно защитата на основните права и свободи на лицата по отношение на личните данни налага уточнението, че когато Комисията обработва лични данни при прилагане на настоящото решение, се прилага Регламент (ЕО) № 45/2001. Изложените в Регламент (ЕО) № 45/2001 принципи следва, когато е необходимо, да бъдат допълнени или уточнени в настоящото решение.
(23)
Що се касае до поверителността, съответните разпоредби от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности и Условията за работа на другите служители на Европейските общности следва да се прилагат и за длъжностните лица или другите служители, наети и работещи в ШИС II.
(24)
Целесъобразно е националните надзорни органи да следят за законността на обработката на лични данни от държавите-членки, докато Европейският надзорен орган по защита на данните, назначен съгласно Решение 2004/55/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 декември 2003 г. за назначаване на независимия надзорен орган, предвиден в член 286 на Договора за ЕО (8), следва да следи дейностите на институциите и органите на Общността по отношение на обработката на лични данни, предвид ограничените задачи на институциите и органите на Общността по отношение на самите данни.
(25)
Както държавите-членки, така и Комисията следва да изготвят план за сигурност с оглед улесняване на изпълнението на задълженията по сигурността и следва да си сътрудничат при решаване на проблемите на сигурността в рамките на една обща перспектива.
(26)
Разпоредбите на Конвенцията от 26 юли 1995 г. относно създаване на Европейска полицейска служба (9) (наричана по-долу „Конвенцията за Europol“), касаещи защитата на данни, се отнасят до обработката на данни от ШИС II от страна на Europol, включително до правомощията на Съвместния надзорен орган, учреден съгласно Конвенцията за Europol, за да следи дейностите на Europol, както и до отговорността за всякакъв вид неправомерна обработка на лични данни от Europol.
(27)
Разпоредбите на Решение 2002/187/ПВР от 28 февруари 2002 г. за учредяване на Евроюст с оглед засилване на борбата срещу сериозната престъпност (10), касаещи защитата на данни, се отнасят до обработката на данни от ШИС II от страна на Евроюст, включително до правомощията на Съвместния надзорен орган, учреден съгласно посоченото решение, за да следи дейностите на Евроюст, както и до отговорността за всякакъв вид незаконна обработка на лични данни от Евроюст.
(28)
За осигуряване на прозрачност на всеки две години Комисията, или след неговото учредяване, управителният орган, следва да представят доклад относно техническото функциониране на централната ШИС II и комуникационната инфраструктура, включващ въпросите на сигурността ѝ, както и относно обмяната на допълнителна информация. На всеки четири години Комисията следва да изготвя цялостна оценка.
(29)
Определени аспекти на ШИС II, като техническите правила за въвеждане на данни, включително данните, необходими за въвеждане на сигнали, актуализиране, заличаване и търсене на данни, правила за съвместимост и приоритет на сигналите, добавянето на специални ограничителни знаци, връзките между сигналите, както и обменът на допълнителна информация, не могат поради техническото си естество, степен на детайлизиране и нужда от редовно актуализиране, да бъдат обхванати изчерпателно от разпоредбите на настоящото решение. Затова, по отношение на тези аспекти, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Техническите правила за търсене на сигнали следва да имат предвид гладкото функциониране на националните приложения. След оценка на въздействието от страна на Комисията следва да бъде решено до каква степен управителният орган, след неговото създаване, може да поеме отговорността за мерките по изпълнението.
(30)
В настоящото решение следва да се определи процедурата за приемане на мерките, необходими за неговото изпълнение. Процедурата за приемане на мерките, необходими за неговото изпълнение, по настоящото решение и по Регламент (ЕO) № 1987/2006 следва да бъде една и съща.
(31)
Целесъобразно е да се изготвят преходни разпоредби относно тези сигнали от ШИС 1+, които ще бъдат прехвърлени в ШИС II. Някои от разпоредбите на достиженията на правото от Шенген следва да продължат да се прилагат за ограничен период от време, докато държавите-членки разгледат съвместимостта на тези сигнали с новата правна рамка. Съвместимостта на сигналите за лица следва да бъде разгледана с предимство. Освен това всяко изменение, добавяне, поправяне или актуализиране на сигнал, прехвърлен от ШИС 1+ към ШИС II, както и всеки положителен отговор на такъв сигнал, следва да доведе до незабавна проверка на неговата съвместимост с разпоредбите на настоящото решение.
(32)
Необходимо е да се изготвят специални разпоредби относно частта от бюджета, определена за операциите на ШИС, която не представлява част от общия бюджет на Европейския съюз.
(33)
Тъй като целите на предстоящите действия, а именно създаване и регулиране на общата информационна система, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради мащаба и последиците им могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Европейския съюз, Съветът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарността, установен в член 5 от Договора за ЕО и посочен в член 2 от Договора за ЕС. В съответствие с принципа на пропорционалността, установен в член 5 от Договора за ЕО, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(34)
Настоящото решение зачита основните права и съблюдава принципите, признати по-специално от Хартата за основните права на Европейския съюз.
(35)
Обединеното кралство участва в настоящото решение в съответствие с член 5 от Протокола за включването на достиженията на правото от Шенген в рамките на Европейския съюз, приложен към Договора за ЕС и към Договора за ЕО, както и с член 8, параграф 2 от Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (11).
(36)
Ирландия участва в настоящото решение в съответствие с член 5 от Протокола за включването на достиженията на правото от Шенген в рамките на Европейския съюз, приложен към Договора за ЕС и към Договора за ЕО, както и с член 6, параграф 2 от Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (12).
(37)
Настоящото решение не засяга договореностите относно частичното участие на Обединеното кралство и на Ирландия в достиженията на правото от Шенген, определени съответно в решения 2000/365/ЕО и 2002/192/ЕО.
(38)
Що се отнася до Исландия и Норвегия, настоящото решение представлява доразвиване на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено между Съвета на Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия за асоциирането на тези две държави при изпълнението, прилагането и развитието на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген (13), което попада в областта, посочена в член 1, буква Ж от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (14) относно определени договорености за прилагане на посоченото споразумение.
(39)
Следва да бъде постигната договореност, даваща възможност на представители на Исландия и на Норвегия да се присъединят към работата на комитетите, подпомагащи Комисията при упражняването на нейните изпълнителни правомощия. Такава договореност бе обсъждана в размяната на писма между Съвета на Европейския съюз и Република Исландия и Кралство Норвегия относно комитетите, подпомагащи Европейската комисия при упражняването на нейните изпълнителни правомощия (15), приложена към горепосоченото споразумение.
(40)
Що се отнася до Швейцария, настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, подписано между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария при въвеждането, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, което попада в областта, посочена в член 1, буква Ж от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 4, параграф 1 от решения на Съвета 2004/849/ЕО (16) и 2004/860/ЕО (17).
(41)
Следва да бъде постигната договореност, даваща възможност на представители на Швейцария да се присъединят към работата на комитетите, подпомагащи Комисията при упражняването на нейните изпълнителни правомощия. Такава договореност бе обсъждана в размяната на писма между Общността и Швейцария, приложена към горепосоченото споразумение.
(42)
Настоящото решение представлява правен акт, основан на достиженията на правото от Шенген или свързан с него по друг начин, по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г. и член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.
(43)
Настоящото решение следва да се прилага за Обединеното кралство, Ирландия и Швейцария от датите, определени в съответствие с процедурите, установени в съответните правни инструменти относно прилагането на достиженията на правото от Шенген към тези държави,
РЕШИ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Създаване и обща цел на ШИС II
1. Създава се Шенгенска информационна система от второ поколение (ШИС II).
2. Целта на ШИС II е, в съответствие с настоящото решение, да обезпечи висока степен на сигурност в рамките на пространството на свобода, сигурност и правосъдие на Европейския съюз, включително поддържането на обществената сигурност и обществения ред и гарантирането на сигурността на териториите на държавите-членки, както и да прилага разпоредбите на част трета, дял IV от Договора за ЕО, отнасящ се до движението на лицата на техните територии, като се използва информацията, предадена чрез тази система.
Член 2
Приложно поле
1. С настоящото решение се установяват условията и процедурите за въвеждане и обработка в ШИС II на сигнали за лица и вещи, както и за обмен на допълнителна информация и допълнителни данни за целите на полицейското и съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси.
2. В настоящото решение се предвиждат също така разпоредбите относно техническата структура на ШИС II, отговорностите на държавите-членки и на управителния орган, посочени в член 15, обработката на общи данни, правата на засегнатите лица и отговорността.
Член 3
Определения
1. За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„сигнал“ означава съвкупност от данни, въведени в ШИС II, позволяваща на компетентните органи да идентифицират лице или предмет с оглед предприемане на конкретни действия;
б)
„допълнителна информация“ означава информация, която не се съхранява в ШИС II, но е свързана със сигнали в ШИС II, която подлежи на обмен:
i)
с цел да се даде възможност на държавите-членки да се консултират или информират една друга при въвеждане на сигнал;
ii)
с цел да се даде възможност да бъдат предприети необходимите действия след положителен отговор;
iii)
когато не могат да бъдат предприети необходимите действия;
iv)
когато се отнася до качеството на данните в ШИС II;
v)
когато се отнася до съвместимостта и приоритета на сигналите;
vi)
когато се отнася до правата за достъп;
в)
„допълнителни данни“ означава данните, съхранявани в ШИС II и свързани със сигнали в ШИС II, които трябва да бъдат незабавно предоставени на компетентните органи в случаите, когато лице, за което са били въведени данни в ШИС II, бъде открито в резултат на справки със системата;
г)
„лични данни“ означава всяка информация, свързана с физическо лице с установена или подлежаща на установяване самоличност („субект на данни“); лице с подлежаща на установяване самоличност е лице, чиято самоличност може да бъде установена пряко или косвено;
д)
„обработка на лични данни“ („обработка“) означава всяка операция или съвкупност от операции, които се извършват със или без автоматични средства по отношение на личните данни, като събиране, записване, организиране, съхранение, адаптиране или промяна, извличане, справка, използване, разкриване чрез изпращане, разпространяване или предоставяне по друг начин, подреждане или комбиниране, блокиране, заличаване или унищожаване.
2. Всяко позоваване в настоящото решение на разпоредбите на Рамково решение 2002/584/ПВР се разбира като включващо съответните разпоредби на споразуменията, сключени между Европейския съюз и трети държави въз основа на членове 24 и 38 от Договора за ЕС с цел предаване на лица въз основа на заповед за арест и предвиждащи предаването на такава заповед за арест чрез Шенгенската информационна система.
Член 4
Техническа структура и начини на опериране на ШИС II
1. ШИС II се състои от:
а)
централна система („централна ШИС II“), състояща се от:
-
техническа поддържаща функция („ЦС-ШИС“), съдържаща база данни („база данни ШИС II“);
-
еднороден национален интерфейс („НИ-ШИС“);
б)
национална система („Н.ШИС II“) във всяка от държавите-членки, състояща се от системите за национални данни, свързани с централната ШИС II. Дадена Н.ШИС може да съдържа досие с данни („национално копие“), включващо пълно или частично копие от базата данни ШИС II;
в)
комуникационна инфраструктура между ЦС-ШИС и НИ-ШИС („комуникационна инфраструктура“), предоставяща кодирана виртуална мрежа, предназначена за данни по ШИС II и за обмен на данни между бюрата Sirene, посочени в член 7, параграф 2.
2. Данните по ШИС II се въвеждат, актуализират, заличават и търсят посредством различните системи на Н.ШИС II. Национално копие от тях се държи на разположение за целите на автоматизираното търсене на територията на всяка държава-членка, използваща такова копие. Не е възможно да се извършват търсения в досиетата за данни на Н.ШИС II на другите държави-членки.
3. ЦС-ШИС, извършваща техническия надзор и изпълняваща административни функции, се намира в Страсбург (Франция), а резервната ЦС-ШИС, която е в състояние да осигури всички функции на главната ЦС-ШИС в случай на системен срив, се намира в Санкт Йохан им Понгау (Австрия).
4. ЦС-ШИС предоставя услугите, необходими за въвеждане и обработка на данните в ШИС II, включително търсене в базата данни на ШИС II. За държавите-членки, използващи национално копие, ЦС-ШИС:
а)
предоставя актуализация в реално време на националните копия;
б)
осигурява синхронизация и съответствие между националните копия и базата данни на ШИС II;
в)
предоставя дейности по инициализиране и възстановяване на националните копия.
Член 5
Разноски
1. Разходите по създаването, оперирането и поддръжката на ЦС-ШИС и на комуникационната инфраструктура се поемат от общия бюджет на Европейския съюз.
2. Тези разходи включват извършваната по отношение на ЦС-ШИС работа, осигуряваща предоставянето на посочените в член 4, параграф 4 услуги.
3. Разходите по създаването, оперирането и поддръжката на всяка Н.ШИС II се поемат от съответната държава-членка.
ГЛАВА II
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ
Член 6
Национални системи
Всяка държава-членка отговаря за създаването, оперирането и поддръжката на собствената си Н.ШИС II, както и за свързването на своята Н.ШИС II с НИ-ШИС.
Член 7
Служба Н.ШИС II и бюро Sirene
1. Всяка държава-членка определя органа („служба Н.ШИС II“), който да носи основната отговорност за Н.ШИС II.
Този орган отговаря за гладкото функциониране и сигурността на Н.ШИС II, осигурява достъп на компетентните органи до ШИС II и взема необходимите мерки за осигуряване на съответствие с разпоредбите на настоящото решение.
Всяка държава-членка предава своите сигнали чрез националната служба Н.ШИС II.
2. Всяка държава-членка определя органа, който да осигурява обмена на допълнителна информация (бюро Sirene) в съответствие с разпоредбите на наръчника за Sirene, посочен в член 8.
Тези бюра също така координират проверката на качеството на информацията, въведена в ШИС II. За тази цел те имат достъп до обработваните в ШИС II данни.
3. Държавите-членки информират управителния орган относно собствените си служба Н.ШИС II и бюро Sirene. Управителният орган публикува техния списък заедно със списъка, посочен в член 46, параграф 8.
Член 8
Обмен на допълнителна информация
1. Допълнителна информация се обменя съгласно разпоредбите на наръчника за Sirene и посредством комуникационната инфраструктура. Ако комуникационната инфраструктура не е на разположение, държавите-членки могат да използват за обмен на допълнителна информация други технически средства с подходяща система за защита.
2. Тази информация може да се използва единствено за целите, за които е предоставена.
3. На молби за допълнителна информация, предадени от други държавите-членки, се дава възможно най-бърз отговор.
4. Подробните правила за обмен на допълнителна информация са приемат в съответствие с процедурата, определена в член 67, във вид на наръчник, наречен „Наръчник за Sirene“, без да се засягат разпоредбите на правния инструмент за учредяване на управителния орган.
Член 9
Техническо съответствие
1. За осигуряване на своевременното и ефикасно предоставяне на данни при създаване на своя Н.ШИС II всяка държава-членка съблюдава установените протоколи и технически процедури с цел обезпечаване на съвместимостта на собствената си Н.ШИС II с ЦС-ШИС. Тези протоколи и технически процедури се установяват в съответствие с процедурата, посочена в член 67, без да се засягат разпоредбите на правния инструмент за учредяване на управителния орган.
2. Ако държава-членка използва национално копие, тя гарантира посредством предоставяните от ЦС-ШИС услуги, че съхраняваните в националното копие данни, благодарение на автоматизираната актуализация, предвидена в член 4, параграф 4, са идентични и съответстват на базата данни на ШИС II и че търсенето, проведено в националното ѝ копие, дава същите резултати, като търсенето в базата данни на ШИС II.
Член 10
Сигурност - държави-членки
1. Всяка държава-членка приема по отношение на собствената ѝ Н.ШИС II необходимите мерки, включително план за сигурност, за да:
а)
осигури физическа защита на данните, включително чрез съставяне на планове за непредвидени случаи за защитата на инфраструктурите от решаващо значение;
б)
не се допускат неоправомощени лица до оборудване за обработка на данни, което се използва за обработване на лични данни (контрол на достъпа до оборудването);
в)
не се допуска неразрешено четене, копиране, изменяне или отстраняване на информационни носители (контрол на информационните носители);
г)
не се допуска неразрешено въвеждане на данни и неразрешена проверка, изменяне или заличаване на запаметени лични данни (контрол на съхранението);
д)
не се допуска използването на автоматизирана система за обработка на данни от неоправомощени лица чрез устройства за предаване на информация (контрол на ползвателите);
е)
се гарантира, че лицата, оправомощени да ползват автоматизираната система за обработка на данни, имат достъп единствено до данните, попадащи в обхвата на разрешението им за достъп, като ползват индивидуална и уникална потребителска самоличност, и само при режим на поверителен достъп (контрол на достъпа до данни);
ж)
осигури изготвянето от всички органи с право на достъп до ШИС II или до оборудването за обработка на данни на характеристики, описващи функциите и отговорностите на лицата с право на достъп, въвеждане, актуализиране, заличаване и извършване на търсене на данни, както и предоставянето без отлагане на тези характеристики на посочените в член 60 национални надзорни органи, при поискване от тяхна страна (длъжностни характеристики);
з)
осигури възможността за проверка и установяване на органите, на които може да се съобщават лични данни, като се използват устройствата за предаване на информация (контрол на предаването);
и)
се гарантира възможността за последваща проверка и установяване какви лични данни са били въведени в автоматизираната система за обработка на данни, както и кога и от кого са били въведени (контрол на въвеждането);
й)
не се допуска неразрешено четене, копиране, изменяне и заличаване на лични данни в хода на тяхното предаване или при пренасяне на информационни носители, в частност посредством подходящи техники на кодиране (контрол на пренасянето);
к)
се наблюдават и контролират мерките за сигурност, посочени в настоящия параграф, и за да се предприемат необходимите организационни мерки по отношение на вътрешния контрол с цел осигуряване на съответствие с настоящото решение (вътрешен контрол).
2. Държавите-членки предприемат мерки, равностойни на посочените в параграф 1, по отношение на сигурността при обмена на допълнителна информация.
Член 11
Поверителност - държави-членки
Всяка държава-членка прилага собствените си правила за служебна тайна или други съответни задължения за поверителност към всички лица и органи, от които се изисква да работят с данни от ШИС II и с допълнителна информация, в съответствие с националното си законодателство. Това задължение остава в сила и след като тези лица напуснат структурата или работата си, както и след прекратяването на дейностите на тези органи.
Член 12
Записване на сведения на национално равнище
1. Държавите-членки, които не използват национални копия, осигуряват вписването в своите Н.ШИС II на всеки достъп до или обмен на лични данни в рамките на ЦС-ШИС, с цел проверка на законността на търсенето на данни, контрол на законността на обработката на данни, самоконтрол и обезпечаване на правилното функциониране на Н.ШИС II, както и на неприкосновеността и сигурността на данните.
2. Държавите-членки, които използват национални копия, осигуряват записването на всеки достъп до и всеки обмен на данни от ШИС II за посочените в параграф 1 цели. Това не се отнася до процесите, посочени в член 4, параграф 4.
3. Записите съдържат, по-специално, историята на сигналите, датата и часа на изпращане на данните, използваните за провеждане на търсения данни, сведенията за изпратените данни и имената както на компетентния орган, така и на лицето, отговарящо за обработката на данните.
4. Записите могат да се използват единствено за целите, посочени в параграфи 1 и 2, и се заличават най-рано една година и най-късно три години след създаването им. Записите, съдържащи историята на сигналите, се заличават от една до три години след заличаване на самите сигнали.
5. Записите могат да се съхраняват по-дълго време, ако са необходими за процедури по контрол, които вече са в ход.
6. Компетентните национални органи, отговарящи за проверката на законността на дадено търсене, за контрола на законността на обработката на данни, самоконтрола и обезпечаване на правилното функциониране на Н.ШИС II, както и за неприкосновеността и сигурността на данните, получават достъп, в границите на своята компетентност и при молба от тяхна страна, до тези записи с цел изпълнение на задачите им.
Член 13
Самоконтрол
Държавите-членки осигуряват взимането на мерки от страна на всеки орган, имащ право на достъп до данни от ШИС II, за съблюдаване на настоящото решение и за сътрудничество, при необходимост, с националния надзорен орган.
Член 14
Обучение на персонала
Преди да им бъде разрешено да обработват съхраняваните в ШИС II данни, служителите на органите, имащи достъп до ШИС II, преминават необходимото обучение по сигурност на данните и правилата за защита на данните и биват информирани за всички свързани с въпроса престъпления и наказания.
ГЛАВА III
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА УПРАВИТЕЛНИЯ ОРГАН
Член 15
Оперативно ръководство
1. След преходния период управителният орган („управителният орган“), финансиран от общия бюджет на Европейския съюз, ще отговаря за оперативното управление на централната ШИС II. Управителният орган обезпечава, в сътрудничество с държавите-членки, използването на най-добрата налична технология за централната ШИС II по всяко време в зависимост от анализа на разходите и ползите.
2. Управителният орган отговаря също за следните задачи във връзка с комуникационната инфраструктура:
а)
надзор;
б)
сигурност;
в)
координацията на взаимоотношенията между държавите-членки и доставчика.
3. Комисията отговаря за всички други задачи по отношение на комуникационната инфраструктура, по-специално:
а)
задачите, свързани с изпълнението на бюджета;
б)
придобиването и подновяването;
в)
договорните въпроси.
4. През преходния период преди управителният орган да поеме задълженията си Комисията отговаря за оперативното ръководство на централната ШИС II. Комисията може да делегира тази задача и задачите във връзка с изпълнението на бюджета в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (18), на националните публични органи в две различни държави.
5. Всеки национален публичен орган, посочен в параграф 4, трябва да отговаря по-специално на следните критерии за подбор:
а)
трябва да докаже, че притежава продължителен опит в работата с широкомащабна информационна система с функциите, посочени в член 4, параграф 4;
б)
трябва да притежава значителни познания за изискванията по обслужването и сигурността на информационна система с функции, сравними с посочените в член 4, параграф 4;
в)
трябва да притежава достатъчен на брой и опитен персонал с подходяща професионална квалификация и езикови умения за работа в условията на международно сътрудничество, каквито се изискват от ШИС II;
г)
трябва да има в наличност сигурна и специално изградена помощна инфраструктура, по-специално за осигуряване на резервни структури и гарантиране на непрекъснатото функциониране на широкомащабни ИТ системи; и
д)
административната му среда трябва да му позволява да изпълнява правилно задачите си и да избягва какъвто и да конфликт на интереси.
6. Преди всяко възлагане в съответствие с параграф 4 и през редовни интервали от време след това Комисията информира Европейския парламент и Съвета за условията на делегиране, точния му обхват, както и органите, на които са възложени задачите.
7. Когато Комисията възлага задълженията си през преходния период съгласно параграф 4, тя следи това делегиране да спазва изцяло ограниченията, наложени от институционалната система, предвидена в Договора за ЕО. Тя осигурява, по-специално, че това делегиране не засяга неблагоприятно който и да е механизъм за ефективен контрол по законодателството на Европейския съюз - Съда на ЕО, Сметната палата или Европейския надзорен орган по защита на данните.
8. Оперативното управление на централната ШИС II се състои от всичките задачи, необходими за поддържане на функционирането на централната ШИС II 24 часа в денонощието, 7 дни в седмицата, в съответствие с настоящото решение, по-специално работата по поддръжката и техническите разработки, нужни за гладкото функциониране на системата.
Член 16
Сигурност
1. Управителният орган - по отношение на централната ШИС II, и Комисията - по отношение на комуникационната инфраструктура, предприемат нужните мерки, включително план за сигурност за:
а)
физическа защита на данните, включително чрез съставяне на планове за непредвидени случаи за защита на инфраструктурата с решаващо значение;
б)
недопускане на неоправомощени лица до оборудването за обработка на данни, използвано за обработката на лични данни (контрол на достъпа до оборудването);
в)
предотвратяване на неразрешено четене, копиране, изменяне или отстраняване на информационни носители (контрол на информационните носители);
г)
предотвратяване на неразрешено въвеждане на данни, проверка, изменяне или заличаване на запаметени лични данни (контрол на съхранението);
д)
предотвратяване на ползването на автоматизирани системи за обработка на данни от неоправомощени лица, ползващи оборудване за предаване на информация (контрол на ползвателите);
е)
гарантиране, че лицата, оправомощени да ползват автоматизирана система за обработка на данни, имат достъп единствено до данните в рамките на разрешението си за достъп посредством индивидуална и уникална потребителска самоличност и режими за поверителен достъп (контрол на достъпа до данните);
ж)
създаване на характеристики, описващи функциите и отговорностите на лицата, които са оправомощени за достъп до данните или оборудването за обработка на данни, и предоставяне на тези характеристики на разположение на Европейския надзорен орган по защита на данните, посочен в член 61, незабавно при поискване от него (длъжностни характеристики);
з)
осигуряване на възможност за проверка и установяване на кои органи могат да се изпращат личните данни посредством устройства за предаване на информация (контрол на предаването);
и)
осигуряване на възможност за последваща проверка и установяване какви лични данни са били въведени в автоматизираната система за обработка на данни, както и кога и от кого са били въведени данните (контрол на въвеждането);
й)
предотвратяване на неразрешено четене, копиране, изменяне и заличаване на лични данни по време на предаване на лични данни или по време на транспортирането на информационни носители, по-специално посредством подходящи техники за кодиране (контрол на пренасянето);
к)
контрол на мерките за сигурност, посочени в настоящия параграф, и предприемане на необходимите организационни мерки във връзка с вътрешния контрол за осигуряване на съответствие с настоящото решение (вътрешен контрол).
2. Управителният орган предприема мерки, съответстващи на посочените в параграф 1, във връзка със сигурността по отношение на обмена на допълнителна информация чрез комуникационната инфраструктура.
Член 17
Поверителност - управителен орган
1. Без да се засяга член 17 от Правилника за длъжностните лица на Европейските общности, управителният орган прилага съответните правила за професионална тайна или другите съответни задължения за поверителност при стандарти, съпоставими с предвидените в член 11 от настоящото решение, към всички свои служители, от които се изисква да работят с данни от ШИС II. Това задължение остава в сила и след като тези лица напуснат структурата или работата си или след прекратяването на тяхната дейност.
2. Управителният орган предприема мерки, съответстващи на посочените в параграф 1, относно поверителността по отношение на обмена на допълнителна информация чрез комуникационната инфраструктура.
Член 18
Записване на сведения на централно ниво
1. Управителният орган обезпечава регистрирането на всеки достъп и всеки обмен на лични данни в рамките на ЦС-ШИС за целите, посочени в член 12, параграфи 1 и 2.
2. Записите показват, по-специално, историята на сигналите, датата и часа на изпращане на данните, данните, използвани за провеждане на търсения, препратка към изпратените данни и името на компетентния орган, отговарящ за обработката на данните.
3. Записите могат да се използват единствено за целите, посочени в параграф 1, и се заличават най-рано една година и най-късно три години след създаването им. Записите, съдържащи историята на сигналите, се заличават от една до три години след заличаване на сигналите.
4. Записите могат да се съхраняват по-дълго време, ако са необходими за процедури за контрол, които вече са в ход.
5. Компетентните органи, отговарящи за проверката на законността на дадено търсене, за контрола на законността на обработката на данни, за самоконтрола и за обезпечаването на правилното функциониране на ЦС-ШИС, както и за неприкосновеността и сигурността на данните, получават достъп, в границите на своята компетентност и при молба от тяхна страна, до тези записи с цел изпълнение на задачите им.
Член 19
Информационна кампания
Комисията, в сътрудничество с националните надзорни органи, и Европейският надзорен орган по защита на данните придружават започването на работата на ШИС II с информационна кампания, информираща обществеността за целите, съхраняваните данни, органите, имащи достъп, и правата на лицата. След учредяването му, управителният орган, в сътрудничество с националните надзорни органи и Европейския надзорен орган по защита на данните, провежда редовно такива кампании. Държавите-членки, в сътрудничество със своите национални надзорни органи, разработват и въвеждат необходимите политики за общо информиране на своите граждани за ШИС II.
ГЛАВА IV
КАТЕГОРИИ ДАННИ И СПЕЦИАЛЕН ОГРАНИЧИТЕЛЕН ЗНАК
Член 20
Категории данни
1. Без да се засяга член 8, параграф 1 или разпоредбите на настоящото решение, предвиждащи съхраняването на допълнителни данни, ШИС II съдържа само тези категории данни, които се предоставят от всяка от държавите-членки за целите, предвидени в членове 26, 32, 34, 36 и 38.
2. Категориите данни са следните:
а)
лица, за които е подаден сигнал;
б)
вещи, посочени в членове 36 и 38.
3. Информацията за лица, по отношение на които е подаден сигнал, не надхвърля следното:
а)
фамилно/и и собствено/и име/на, моминско/и име/на и по-рано използвани имена, както и всякакви псевдоними, които могат да бъдат въведени отделно;
б)
физически отличителни белези, които не се променят;
в)
място и дата на раждане;
г)
пол;
д)
снимки;
е)
пръстови отпечатъци;
ж)
гражданство/а;
з)
дали съответното лице е въоръжено, склонно към насилие или е избягало;
и)
причина за сигнала;
й)
орган, подаващ сигнала;
к)
препратка към решението за сигнала;
л)
действия, които следва да бъдат предприети;
м)
връзка/и с други сигнали, подадени в ШИС II съгласно член 52;
н)
вид престъпление.
4. Техническите правила, необходими за въвеждане, актуализиране, заличаване и търсене на данните, посочени в параграфи 2 и 3, се установяват в съответствие с процедурата, посочена в член 67, без да се засягат разпоредбите на правния инструмент за учредяване на управителния орган.
5. Техническите правила, необходими за търсене на данни, посочени в параграф 3, са подобни на техническите правила за търсене в ЦС-ШИС, в националните копия и в техническите копия, посочени в член 46, параграф 2.
Член 21
Пропорционалност
Преди да подадат сигнал, държавите-членки определят дали случаят е подходящ, съответстващ и достатъчно важен, за да даде основание за въвеждане на сигнала в ШИС II.
Член 22
Специални правила за снимките и пръстовите отпечатъци
Използването на снимките и пръстовите отпечатъци, посочени в член 20, параграф 3, букви д) и е), се извършва при следните условия:
а)
снимките и пръстовите отпечатъци се въвеждат след специална проверка на качеството за установяване на съответствието с минималния стандарт за качество на данните. Характеристиките на специалната проверка на качеството се установяват в съответствие с процедурата, посочена в член 67, без да се засягат разпоредбите на правния инструмент за учредяване на управителния орган;
б)
снимките и пръстовите отпечатъци се използват за потвърждаване на самоличността на лице, което е открито в резултат на буквено-цифрово търсене, осъществено в ШИС II;
в)
веднага след като това стане технически възможно, пръстовите отпечатъци могат да се използват и за определяне на самоличността на лице въз основа на биометричния му идентификатор. Преди тази функция да бъде въведена в ШИС II, Комисията представя доклад относно наличността и степента на готовност на необходимата технология, по който се провеждат консултации с Европейския парламент.
Член 23
Изискване за въвеждане на сигнал
1. Сигнали за лица не могат да бъдат въвеждани без данните, посочени в член 20, параграф 3, букви а), г), л) и когато е приложимо - буква к).
2. При наличие се въвеждат и всички други данни, изброени в член 20, параграф 3.
Член 24
Общи разпоредби относно специалния ограничителен знак
1. Когато държава-членка счете, че даването на ход на сигнал, въведен в съответствие с член 26, член 32 или член 36, е несъвместимо с националното ѝ законодателство, международните ѝ задължения или съществени национални интереси, тя може впоследствие да изиска към сигнала да се добави специален ограничителен знак, означаващ, че действието, което следва да се предприеме въз основа на сигнала, няма да бъде предприето на нейна територия. Специалният ограничителен знак се добавя от бюрото Sirene на държавата-членка, която е въвела сигнала.
2. За да се даде възможност на държавите-членки да изискат добавяне на специален ограничителен знак към сигнал, издаден в съответствие с член 26, всички държави-членки следва да бъдат уведомявани автоматично за всеки нов сигнал от тази категория чрез обмена на допълнителна информация.
3. Ако в особено спешни и сериозни случаи държавата-членка, подаваща сигнал, помоли за изпълнение на действието, държавата-членка, изпълняваща действия по сигнала, проучва дали може да позволи оттегляне на добавения по нейно искане специален ограничителен знак. Ако държавата-членка, изпълняваща действия по сигнала, може да направи това, тя предприема нужните стъпки за осигуряване на незабавното предприемане на действието.
Член 25
Специален ограничителен знак във връзка със сигнали за арест с цел предаване
1. Когато се прилага Рамково решение 2002/584/ПВР, към сигнала за арест с цел предаване се добавя специален ограничителен знак за предотвратяване на арест, когато националният съдебен орган, компетентен за изпълнението на европейска заповед за арест, е отказал нейното изпълнение, позовавайки се на основание за неизпълнение, и когато е поискано добавянето на специален ограничителен знак.
2. Въпреки това, по искане на компетентен съдебен орган по националното законодателство, било въз основа на общо указания или в конкретен случай, може да е необходимо да бъде добавен и специален ограничителен знак към сигнала за арест с цел предаване, ако е очевидно, че изпълнението на европейската заповед за арест ще трябва да бъде отказано.
ГЛАВА V
СИГНАЛИ ЗА ЛИЦА, ИЗДИРВАНИ ЗА АРЕСТ С ЦЕЛ ПРЕДАВАНЕ ИЛИ ЕКСТРАДИРАНЕ
Член 26
Цели и условия за подаване на сигнали
1. Данните относно лица, издирвани за арест с цел предаване въз основа на европейска заповед за арест или издирвани за арест с цел екстрадиране, се въвеждат по молба на съдебния орган на подаващата държава-членка.
2. Данните относно лица, издирвани за арест с цел предаване се въвеждат и въз основа на заповеди за арест, издадени в съответствие със споразуменията, сключени между Европейския съюз и трети държави въз основа на членове 24 и 38 от Договора за ЕС с цел предаване на лица въз основа на заповед за арест, които предвиждат препращане на такава заповед за арест чрез Шенгенската информационна система.
Член 27
Допълнителни данни относно лица, издирвани за арест с цел предаване
1. Ако лице се издирва за арест с цел предаване въз основа на европейска заповед за арест, подаващата сигнала държава-членка въвежда в ШИС II копие на оригинала на европейската заповед за арест.
2. Подаващата сигнала държава-членка може да въведе копие от превода на европейската заповед за арест на един или повече други официални езици на институциите на Европейския съюз.
Член 28
Допълнителни данни относно лица, издирвани за арест с цел предаване
Държавата-членка, която е въвела сигнала за арест с цел предаване в ШИС II, съобщава информацията, посочена в член 8, параграф 1 от Рамково решение 2002/584/ПВР, на всички държави-членки посредством обмена на допълнителна информация.
Член 29
Допълнителна информация относно лица, издирвани за арест с цел екстрадиране
1. Държавата-членка, която е въвела сигнала в ШИС II с цел екстрадиране, съобщава следните данни на всички държави-членки посредством обмена на допълнителна информация.
а)
органа, който е издал молбата за ареста;
б)
наличието на заповед за арест или на друг акт със същата правна сила, или на изпълняемо съдебно решение;
в)
характера и правната квалификация на престъплението;
г)
описание на обстоятелствата, при които е извършено престъплението, включително времето, мястото и степента на участие в наказуемото деяние на лицето, за което е подаден сигналът;
д)
доколкото е възможно, последиците от престъплението;
е)
всяка друга информация, полезна или необходима за изпълнението на действия по сигнала.
2. Данните, посочени в параграф 1, не се съобщават, когато данните, посочени в член 27 или 28, вече са предоставени и се считат за достатъчни за изпълнението на сигнала от съответната държава-членка.
Член 30
Преобразуване на сигнали относно лица, издирвани за арест с цел предаване или с цел екстрадиране
Ако даден арест не може да се извърши било поради отказ на държава-членка в съответствие с процедурите за поставяне на специален ограничителен знак, изложени в член 24 или 25, или в случай на сигнал за арест с цел екстрадиране, поради незавършено разследване, държавата-членка, до която е отправено искането, трябва да счита сигнала за сигнал с цел съобщаване на местонахождението на съответното лице.
Член 31
Изпълнение на действие по сигнал за лице, издирвано за арест с цел предаване или екстрадиране
1. Сигнал, въведен в ШИС II в съответствие с член 26 във връзка с допълнителните данни, посочени в член 27, съставлява и има същата сила като европейска заповед за арест, издадена в съответствие с Рамково решение 2002/584/ПВР, в случаите, за които се прилага посоченото рамково решение.
2. В случаите, за които не се прилага Рамково решение 2002/584/ПВР, сигнал, въведен в ШИС II в съответствие с членове 26 и 29, има същата правна сила като молба за предварителен арест съгласно член 16 на Европейската конвенция за екстрадиция от 13 декември 1957 г. или член 15 от Договора на Бенелюкс за екстрадиция и взаимопомощ по наказателноправни въпроси от 27 юни 1962 г.
ГЛАВА VI
СИГНАЛИ ЗА ИЗЧЕЗНАЛИ ЛИЦА
Член 32
Цели и условия за подаване на сигнали
1. Данните относно изчезнали лица, които е нужно да бъдат поставени под закрила и/или да се установи местонахождението им, се въвеждат в ШИС II по молба на компетентния орган на държавата-членка, подаваща сигнала.
2. В системата могат да се въвеждат следните категории изчезнали лица:
а)
изчезнали лица, които трябва да бъдат поставени под закрила
i)
за собствената им защита;
ii)
за предотвратяване на заплахи;
б)
изчезнали лица, които не трябва да бъдат поставяни под закрила.
3. Параграф 2, буква а) се прилага единствено към лица, които трябва да бъдат настанени в специализирано заведение по решение на компетентен орган.
4. Параграфи 1, 2 и 3 се прилагат по-специално към непълнолетни и малолетни лица.
5. Държавите-членки следят данните, въведени в ШИС II, да указват в коя от категориите, посочени в параграф 2, попада изчезналото лице.
Член 33
Изпълнение на действие по сигнал
1. В случай че бъде открито лице, посочено в член 32, компетентните органи, при спазване на параграф 2, съобщават неговото местонахождение на държавата-членка, подала сигнала. Те могат, в случаите, посочени в член 32, параграф 2, буква а), да преместят лицето на безопасно място, за да предотвратят по-нататъшното му придвижване, когато това се допуска от националното законодателство.
2. Съобщаването на данни относно открито пълнолетно изчезнало лице е възможно само със съгласието на това лице. Компетентните органи могат обаче да съобщят на лицето, съобщило за изчезналото лице, факта, че сигналът е заличен, тъй като лицето е открито.
ГЛАВА VII
СИГНАЛИ ОТНОСНО ЛИЦА, ИЗДИРВАНИ ЗА УЧАСТИЕ В СЪДЕБНО ПРОИЗВОДСТВО
Член 34
Цели и условия за подаване на сигнали
За целите на съобщаването на тяхното местопребиваване или местожителство, държавите-членки, по молба на компетентния орган, въвеждат в ШИС II данни относно:
а)
свидетели;
б)
лица, които са призовани, или лица, които се издирват, за да бъдат призовани да се явят пред съдебните органи във връзка с наказателно производство, за да отговарят за деяния, за които са преследвани;
в)
лица, на които следва да бъде връчена присъда или други документи във връзка с наказателно производство, за да отговарят за деяния, за които са преследвани;
г)
лица, на които следва да бъде връчена призовка за явяване с цел изтърпяване на наказание лишаване от свобода.
Член 35
Изпълнение на действия по сигнал
Поисканата информация се съобщава на поискалата я държава-членка чрез обмена на допълнителна информация.
ГЛАВА VIII
СИГНАЛИ ОТНОСНО ЛИЦА И ВЕЩИ ЗА ЦЕЛИТЕ НА ПРОВЕРКИТЕ ОТ РАЗСТОЯНИЕ ИЛИ ЯВНИТЕ ПРОВЕРКИ
Член 36
Цели и условия за подаване на сигнали
1. Данните относно лица или превозни средства, кораби, въздухоплавателни съдове и контейнери се въвеждат в съответствие с националното законодателство на държавата-членка, подаваща сигнала, за целите на проверките от разстояние или явните проверки в съответствие с член 37, параграф 4.
2. Такъв сигнал може да бъде подаден за целите на наказателно преследване и предотвратяване на заплахи за обществената сигурност, когато:
а)
има явни признаци, че определено лице възнамерява да извърши или извършва тежко престъпление, като например престъпленията, посочени в член 2, параграф 2 от Рамково решение 2002/584/ПВР; или
б)
цялостната оценка на дадено лице, основана по-специално на предходни престъпления, дава основание да се предположи, че това лице ще извърши тежки престъпления и в бъдеще, като например престъпленията, посочени в член 2, параграф 2 от Рамково решение 2002/584/ПВР.
3. В допълнение, сигнал може да бъде подаден в съответствие с националното законодателство по молба на органите, отговарящи за националната сигурност, когато има конкретни данни, въз основа на които може да се предполага, че информацията по член 37, параграф 1 е необходима за предотвратяване на сериозна заплаха от страна на съответното лице или други сериозни заплахи за вътрешната или външната национална сигурност. Държавата-членка, подаваща сигнала съгласно настоящия параграф, информира останалите държави-членки за това. Всяка държава-членка определя на кои органи се изпраща тази информация.
4. Сигнали относно превозни средства, кораби, въздухоплавателни съдове и контейнери могат да се подават, когато има явни данни, че са свързани с тежките престъпления, посочени в параграф 2, или със сериозните заплахи, посочени в параграф 3.
Член 37
Изпълнение на действия по сигнал
1. За целите на проверките от разстояние или явните проверки цялата или част от следната информация се събира и съобщава на органа, подаващ сигнала, при извършване на граничен контрол или други полицейски и митнически проверки в определена държава-членка:
а)
обстоятелството, че лицето или превозното средство, корабът, въздухоплавателният съд или контейнерът, за които е подаден сигнал, е открит/о;
б)
мястото, времето или причината за проверката;
в)
маршрута и целта на пътуването;
г)
лицата, придружаващи съответните лица, или пътниците в превозното средство, кораба или въздухоплавателния съд, за които логично може да се предполага, че са свързани със съответните лица;
д)
използваното превозно средство, кораб, въздухоплавателен съд или контейнер;
е)
превозваните вещи;
ж)
обстоятелствата, при които са намерени лицето или превозното средство, корабът, въздухоплавателният съд или контейнерът.
2. Информацията, посочена в параграф 1, се съобщава посредством обмена на допълнителна информация.
3. За събирането на информацията, посочена в параграф 1, държавите-членки вземат необходимите мерки, за да не излагат на опасност секретността на проверката.
4. При явни проверки лицата, превозните средства, корабите, въздухоплавателните съдове, контейнерите и превозваните вещи могат да бъдат претърсвани в съответствие с националното законодателство за целите, посочени в член 36. Ако явните проверки не са разрешени съгласно националното законодателство на дадена държава-членка, те автоматично се заместват в тази държава-членка от проверки от разстояние.
ГЛАВА IХ
СИГНАЛИ ОТНОСНО ВЕЩИ ЗА ИЗЗЕМВАНЕ ИЛИ ИЗПОЛЗВАНЕ КАТО ДОКАЗАТЕЛСТВО В НАКАЗАТЕЛНО ПРОИЗВОДСТВО
Член 38
Цели и условия за подаване на сигнали
1. В ШИС II се въвеждат данни относно вещи, издирвани с цел изземване или използване като доказателство в наказателно преследване.
2. Въвеждат се следните категории лесно установими вещи:
а)
моторни превозни средства с обем на двигателя над 50 куб. см, кораби или въздухоплавателни съдове;
б)
ремаркета с тегло без товар, превишаващо 750 kg, каравани, промишлено оборудване, извънбордови двигатели и контейнери;
в)
огнестрелни оръжия;
г)
официални бланки, които са откраднати, незаконно присвоени или изгубени;
д)
издадени документи за самоличност, като паспорти, лични карти, свидетелства за правоуправление на моторно превозно средство, разрешения за местопребиваване и документи за пътуване, които са откраднати, незаконно присвоени, изгубени или обявени за недействителни;
е)
талони или регистрационни номера на автомобили, които са откраднати, присвоени, изгубени или обявени за недействителни;
ж)
банкноти (регистрирани банкноти);
з)
ценни книжа и платежни средства, като чекове, кредитни карти, облигации, акции и документи за дялово участие, които са откраднати, присвоени, изгубени или обезсилени.
3. Техническите правила, необходими за въвеждане, актуализиране, заличаване и търсене в данните, посочени в параграф 2, се установяват в съответствие с процедурата, посочена в член 67, без да се засягат разпоредбите на правния инструмент, учредяващ управителния орган.
Член 39
Изпълнение на действия по сигнал
1. Ако при търсене в системата се установи, че има сигнал за вещ, която е намерена, органът, който е установил това, се свързва с органа, подал сигнала, с цел съгласуване на необходимите мерки. За тази цел в съответствие с настоящото решение могат да се съобщават и лични данни.
2. Информацията, посочена в параграф 1, се съобщава посредством обмена на допълнителна информация.
3. Държавата-членка, която е открила вещта, предприема мерки в съответствие с националното законодателство.
ГЛАВА Х
ПРАВО НА ДОСТЪП И СЪХРАНЕНИЕ НА СИГНАЛИТЕ
Член 40
Органи, имащи право на достъп до сигнали
1. Достъп до въведените в ШИС II данни, както и правото за непосредствено търсене в тези данни или в копие на данни от ШИС II, имат изключително органите, които отговарят за:
а)
граничния контрол, в съответствие с Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (19);
б)
други полицейски и митнически проверки, извършвани в съответните държави-членки и координацията на такива проверки от определени органи.
2. Правото на достъп до въведените в ШИС II данни обаче, както и правото на непосредствено търсене на такива данни, може да се упражнява също от националните съдебни органи, включително отговарящите за започването на преследване по наказателни дела от общ характер и за провеждане на предварително производство преди повдигане на обвинение, в изпълнението на техните задачи, предвидени в националното законодателство, и от техните координиращи органи.
3. Органите, посочени в настоящия член, се включват в списъка, посочен в член 46, параграф 8.
Член 41
Достъп до данни в ШИС II от Europol
1. Европейската полицейска служба (Europol) в границите на своята компетентност има правото на достъп и непосредствено търсене в данните, въведени в ШИС II, в съответствие с членове 26, 36 и 38.
2. Когато при търсене Europol открие съществуването на сигнал в ШИС II, Europol информира, посредством каналите, определени в Конвенцията за Europol, държавата-членка, която е подала съответния сигнал.
3. Използването на информацията, получена от търсене в ШИС II, става само със съгласието на съответната държава-членка. Ако държавата-членка разреши използването на подобна информация, обработката на тази информация става в съответствие с Конвенцията за Europol. Europol има право да предоставя подобна информация на трети държави и трети организации само със съгласието на съответната държава-членка.
4. Europol може в съответствие с Конвенцията за Europol да помоли съответната държава-членка за допълнителна информация.
5. Europol е задължена:
а)
да записва всеки достъп и търсене, извършени от нея, в съответствие с разпоредбите на член 12;
б)
без да се засягат параграфи 3 и 4, да не свързва части от ШИС II, нито да пренася съдържащите се в нея данни, до които има достъп, до компютърна система за събиране и обработка на данни, използвана от или в Europol, нито да прехвърля или по друг начин да копира части от ШИС II;
в)
да ограничи достъпа до въведените в ШИС II данни до специално оправомощени служители на Europol;
г)
да приема и прилага мерките, предвидени в членове 10 и 11;
д)
да позволява на Съвместния надзорен орган, учреден съгласно член 24 от Конвенцията за Europol, да преглежда дейностите на Europol в упражняването на правото ѝ за достъп и ползване на въведените в ШИС II данни.
Член 42
Достъп до данни в ШИС II от Евроюст
1. Националните членове на Евроюст и техните сътрудници, в рамките на своя мандат, имат правото на достъп и ползване на въведените в ШИС II данни в съответствие с членове 26, 32, 34 и 38.
2. Когато при търсене национален член на Евроюст открие съществуването на сигнал в ШИС II, той уведомява за това държавата-членка, подала сигнала. Всяко съобщаване на информация, получена от такова търсене, може да се съобщава на трети държави и трети организации само със съгласието на държавата-членка, която е подала сигнала.
3. Нищо в настоящия член не се тълкува като засягащо разпоредбите на Решение 2002/187/ПВР по отношение на защитата на данните и отговорността при непозволена или неправилна обработка на такива данни от националните членове на Евроюст или техните сътрудници, или като засягащо правомощията на Съвместния надзорен орган, учреден съгласно посоченото решение.
4. Всеки достъп и търсене, осъществени от национален член на Евроюст или сътрудник, се протоколира в съответствие с разпоредбите на член 12 и всяко ползване от тях на данни, до които са имали достъп, се регистрира.
5. Никои части от ШИС II не се свързват, нито съдържащите се в тях данни, до които националните членове или техните сътрудници имат достъп, не се пренасят към компютърна система за събиране и обработка на данни, използвана от или в Евроюст, нито се записва която и да е част от ШИС II.
6. Достъпът до данните, въведени в ШИС II, е ограничен до националните членове и техните сътрудници и не се отнася за служителите на Евроюст.
7. Приемат се и се прилагат мерките за гарантиране на сигурност и поверителност, предвидени в членове 10 и 11.
Член 43
Обхват на достъпа
Потребителите, включително Europol, националните членове на Евроюст и техните сътрудници, имат право на достъп само до данните, които са им необходими за изпълнението на техните задачи.
Член 44
Срок за съхранение на сигнали относно лица
1. Сигналите относно лица, въведени в ШИС II съгласно настоящото решение, се съхраняват единствено през времето, необходимо за постигане на целта, за която са били въведени.
2. Държавата-членка, подаваща сигнал, е задължена до три години от въвеждането му в ШИС II да преразгледа необходимостта от съхранението му. Този срок е една година за сигналите относно лица съгласно член 36.
3. Всяка държава-членка определя при необходимост по-кратки срокове за преразглеждане в съответствие с нейното национално законодателство.
4. През срока за преразглеждане държавата-членка, подаваща сигнала, може след обстойна индивидуална оценка, която се записва, да реши да запази сигнала за по-дълго време, в случай че това се окаже необходимо за целите, за които е подаден сигналът. В такъв случай параграф 2 се прилага и при всяко продължаване. Всяко продължаване на сигнал се съобщава на ЦС-ШИС.
5. Сигналите се заличават автоматично след срока за преразглеждане, посочен в параграф 2, освен когато държавата-членка, подаваща сигнала, е съобщила за продължаването на сигнала на ЦС-ШИС съгласно параграф 4. ЦС-ШИС автоматично информира държавите-членки за определената дата на заличаване на данните от системата четири месеца предварително.
6. Държавите-членки поддържат статистика за броя на сигналите, чийто срок за съхранение е продължен в съответствие с параграф 4.
Член 45
Срок за съхранение на сигнали относно вещи
1. Сигналите относно вещи, въведени в ШИС II съгласно настоящото решение, се пазят единствено през времето, необходимо за постигане на целите, за които са били въведени.
2. Сигналите за вещи, въведени в съответствие с член 36, се съхраняват за максимален срок от пет години.
3. Сигналите за вещи, въведени в съответствие с член 38, се съхраняват за максимален срок от десет години.
4. Сроковете за съхранение, посочени в параграфи 2 и 3, могат да бъдат продължавани, в случай че това се окаже необходимо за целите, за които е подаден сигналът. В такъв случай параграфи 2 и 3 се прилагат и за продължаването.
ГЛАВА ХI
ОБЩИ ПРАВИЛА ЗА ОБРАБОТКА НА ДАННИТЕ
Член 46
Обработка на данни в ШИС II
1. Държавите-членки могат да обработват данните, посочени в членове 20, 26, 32, 34, 36 и 38, единствено за целите, предвидени за всяка категория сигнал, посочена в споменатите членове.
2. Данните могат да се копират единствено за технически цели, при условие че това е необходимо за извършването на непосредствено търсене от органите, посочени в член 40. Разпоредбите на настоящото решение се прилагат за такива копия. Сигналите, подадени от една държава-членка, не могат да бъдат копирани от нейната Н.ШИС II в други национални информационни архиви.
3. Техническите копия, посочени в параграф 2, които водят до автономни бази от данни, могат да се съхраняват за срок не по-дълъг от 48 часа. Този срок може да бъде продължен при непредвидени случаи до приключването им.
Държавите-членки съхраняват актуализиран опис на такива копия, предоставят този опис на разположение на своя национален надзорен орган и гарантират, че разпоредбите на настоящото решение, по-специално тези на член 10, се прилагат по отношение на такива копия.
4. Достъп до данни се разрешава единствено в границите на компетентност на националните органи, посочени в член 40, и на надлежно оправомощени служители.
5. По отношение на сигналите, предвидени в членове 26, 32, 34, 36 и 38 от настоящото решение, всяка обработка на информация, съдържаща се в тях за цели, различни от тези, за които сигналът е въведен в ШИС II, трябва да бъде свързана с определено дело и обоснована от нуждата за предотвратяване на сериозна заплаха за обществения ред и обществената сигурност, при сериозни съображения, свързани с националната сигурност или за целите на предотвратяване на тежко престъпление. За тази цел трябва да бъде получено предварително разрешение от държавата-членка, подала сигнала.
6. Данните не могат да се използват за административни цели.
7. Всяко използване на данни, което не съответства на параграфи от 1 до 6, се счита за злоупотреба съгласно националното законодателство на всяка държава-членка.
8. Всяка държава-членка изпраща на управителния орган списък на своите компетентни органи, които са оправомощени да извършват непосредствено търсене в данните, съдържащи се в ШИС II, съгласно настоящото решение, както и всяка промяна в списъка. Списъкът определя за всеки орган в кои данни същият може да извършва търсене и за какви цели. Управителният орган осигурява годишното публикуване на списъка в Официалeн вестник на Европейския съюз.
9. Доколкото законодателството на Европейския съюз не предвижда специални разпоредби, законодателството на всяка държава-членка се прилага за данните, въведени в нейната Н.ШИС II.
Член 47
Данни в ШИС II и национални архиви
1. Член 46, параграф 2 не засяга правото на държава-членка да съхранява в своите национални архиви данни от ШИС II, във връзка с които следва да бъде предприето действие на нейна територия. Такива данни се съхраняват в националните архиви за максимален срок от три години, освен ако специални разпоредби в националното законодателство не предвиждат по-дълъг срок на съхранение.
2. Член 46, параграф 2 не засяга правото на държава-членка да съхранява в националните си архиви данни, съдържащи се в отделен сигнал, подаден в ШИС II от тази държава-членка.
Член 48
Информация в случай на неизпълнение на действия по сигнал
Ако дадено поискано действие не може да бъде изпълнено, запитаната държава-членка незабавно уведомява за това държавата-членка, подала сигнала.
Член 49
Качество на данните, обработвани в ШИС II
1. Държавата-членка, подаваща сигнал, отговаря за осигуряването на точността и актуалността на данните и законното им въвеждане в ШИС II.
2. Само държавата-членка, подала сигнала, има право да изменя, допълва, поправя или да заличава данните, които е въвела.
3. Ако държава-членка, различна от подалата сигнала, разполага с доказателства, от които личи, че дадена информация е неточна или е незаконно съхранена, тя уведомява за това посредством обмена на допълнителна информация подалата сигнала държава-членка възможно най-бързо и не по-късно от десет дни, след като се е запознала с посочените доказателства. Държавата-членка, която е подала сигнала, проверява съобщението и ако е необходимо, незабавно поправя или заличава въпросната информация.
4. Ако държавите-членки не могат да постигнат споразумение до два месеца, държавата-членка, която не е подала сигнала, представя въпроса пред Европейския надзорен орган по защита на данните, който съвместно с националните надзорни органи действа като посредник.
5. Държавите-членки обменят допълнителна информация, ако дадено лице подаде жалба, че не е лицето, издирвано по даден сигнал. Ако в резултат на проверката се установи, че всъщност има две различни лица, жалбоподателят бива уведомен за разпоредбите на член 51.
6. Когато едно лице вече е обект на сигнал в ШИС II, държавата-членка, която въвежда нов сигнал, постига съгласие по въпроса с договарящата страна, която е въвела първия сигнал. Споразумението се постига посредством обмена на допълнителна информация.
Член 50
Различаване на лица със сходни характеристики
В случаите, когато при въвеждането на нов сигнал стане ясно, че вече има лице в ШИС II, съответстващо на това описание, се следва следната процедура:
а)
служба Sirene се свързва с органа, отправил молбата, за изясняване дали сигналът е относно същото лице;
б)
ако съпоставянето на фактите разкрие, че обектът на новия сигнал и лицето, за което вече е подаден сигнал в ШИС II, действително са едно и също лице, служба Sirene прилага процедурата за въвеждане на множество сигнали, посочена в член 49, параграф 6. Ако в резултат от проверката се окаже, че всъщност има две различни лица, служба Sirene одобрява молбата за въвеждане на втория сигнал чрез добавяне на необходимите елементи за избягване на погрешни идентифицирания.
Член 51
Допълнителни данни с цел действия при злоупотреби със самоличност
1. В случаите, когато може да възникне объркване между лицето, което действително е обект на сигнал, и лице, с чиято самоличност е злоупотребено, държавата-членка, която е въвела сигнала, добавя към сигнала данни относно лицето, с изричното съгласие на това лице, за да се избегнат отрицателните последици от неправилното определяне на самоличност.
2. Данните относно лицето, с чиято самоличност е злоупотребено, се използват единствено за следните цели:
а)
да се даде възможност на компетентния орган да различава лицето, с чиято самоличност е злоупотребено, от лицето, което действително е обект на сигнала;
б)
да се даде възможност на лицето, с чиято самоличност е злоупотребено, да докаже своята самоличност, както и да докаже, че със самоличността му е злоупотребено.
3. За целите на настоящия член в ШИС II не могат допълнително да се въвеждат и да се обработват лични данни, надхвърлящи следното:
а)
фамилно/и и собствено/и име/на, моминско/и име/на и по-рано използвани имена, както и всички псевдоними, които по възможност се въвеждат отделно;
б)
всички физически отличителни белези, които не се променят;
в)
място и дата на раждане;
г)
пол;
д)
снимки;
е)
пръстови отпечатъци;
ж)
гражданство/а;
з)
брой на документите за самоличност и дата на издаване.
4. Техническите правила, необходими за въвеждане и допълнителна обработка на данните, посочени в параграф 3, се установяват в съответствие с процедурата, посочена в член 67, без да се засягат разпоредбите на правния инструмент за учредяване на управителния орган.
5. Данните, посочени в параграф 3, се заличават по същото време, като съответния сигнал или по-рано, ако лицето поиска това.
6. Единствено органите, имащи право на достъп до съответния сигнал, могат да ползват данните, посочени в параграф 3. Те могат да правят това единствено с цел да бъде избегнато неправилното определяне на самоличност.
Член 52
Връзки между сигналите
1. Държава-членка може да създаде връзка между сигналите, които въвежда в ШИС II. Резултатът от такава връзка е установяване на взаимовръзка между два или повече сигнала.
2. Създаването на връзка не засяга конкретното действие, което следва да се предприеме по всеки свързан сигнал, или срока на съхранение на всеки от свързаните сигнали.
3. Създаването на връзка не засяга правата на достъп, предвидени в настоящото решение. Органите без право на достъп до определени категории сигнали не могат да виждат връзката до сигнал, до който те нямат достъп.
4. Държава-членка създава връзка между сигнали само когато съществува ясна оперативна необходимост.
5. Връзки могат да бъдат създавани от държава-членка в съответствие с нейното национално законодателство, при условие че се спазват принципите, изложени в настоящия член.
6. В случай че държава-членка счете, че създаването от друга държава-членка на връзка между сигнали е несъвместимо с нейното национално законодателство или международни задължения, тя може да предприеме необходимите мерки, за да осигури невъзможността за достъп до връзката от нейната национална територия или от нейни органи, намиращи се извън територията ѝ.
7. Техническите правила за свързване на сигнали се приемат в съответствие с определената в член 67 процедура, без да се засягат разпоредбите на правния инструмент за учредяване на управителния орган.
Член 53
Цел и срок за съхранение на допълнителна информация
1. Държавите-членки съхраняват в бюро Sirene справка за решенията, довели до сигнал, с цел подпомагане на обмена на допълнителна информация.
2. Личните данни, съхранявани от бюро Sirene в резултат от обменена информация, се съхраняват единствено за срока, който може да е необходим за постигане на целите, за които са предоставени. Във всички случаи те се заличават най-късно една година след заличаването на съответния сигнал от ШИС II.
3. Параграф 2 не засяга правото на дадена държава-членка да съхранява в национални досиета данни, свързани с определен сигнал, подаден от тази държава-членка, или за сигнал, във връзка с който са извършвани действия на нейна територия. Срокът за съхранение на информацията в тези бази данни се урежда от националното законодателство.
Член 54
Пренос на лични данни към трети страни
Данните, обработвани в ШИС II съгласно настоящото решение, не се пренасят или предоставят на трети държави или на международни организации.
Член 55
Обмен на данни с Интерпол относно откраднати, незаконно присвоени, изгубени или обявени за недействителни паспорти
1. Чрез дерогация от член 54 номерът на паспорта, държавата на издаване и документния вид на откраднати, незаконно присвоени, изгубени или обявени за недействителни паспорти, въведени в ШИС II, могат да бъдат обменяни с членове на Интерпол чрез установяване на връзка между ШИС II и базата от данни на Интерпол относно откраднати или изчезнали документи за пътуване, при условие че е сключено споразумение между Интерпол и Европейския съюз. Споразумението предвижда, че изпращането на данни, въведени от държава-членка, става само със съгласието на тази държава-членка.
2. Споразумението, посочено в параграф 1, предвижда, че обменяните данни са достъпни за членове на Интерпол единствено от държави, които осигуряват подходящо ниво на защита на личните данни. Преди сключването на това споразумение Съветът иска становището на Комисията относно адекватността на нивото на защита на личните данни и зачитането на основните права и свободи по отношение на автоматичната обработка на лични данни от Интерпол и от държавите, които са делегирали членове в Интерпол.
3. Споразумението, посочено в параграф 1, може също да предвиди достъп за държавите-членки чрез ШИС II до информация от базите данни на Интерпол относно откраднати или изчезнали документи за пътуване, в съответствие със съответните разпоредби на настоящото решение, уреждащи сигналите относно откраднати, незаконно присвоени, изгубени и обявени за недействителни паспорти, въведени в ШИС II.
ГЛАВА ХII
ЗАЩИТА НА ДАННИТЕ
Член 56
Обработка на чувствителни категории данни
Обработката на категориите данни, посочени в член 6, първо изречение от Конвенцията на Съвета на Европа от 28 януари 1981 г. относно защитата на лицата при автоматизирана обработка на лични данни, се забранява.
Член 57
Прилагане на Конвенцията за защита на данните на Съвета на Европа
Личните данни, обработвани при прилагане на настоящото решение, са защитени в съответствие с Конвенцията на Съвета на Европа от 28 януари 1981 г. относно защитата на лицата при автоматизирана обработка на лични данни и последващите ѝ изменения.
Член 58
Право на достъп, поправяне на неточни данни и заличаване на незаконно съхранени данни
1. Правото на лицата на достъп до свързаните с тях данни, въведени в ШИС II в съответствие с настоящото решение, се упражнява съгласно законодателството на държавата-членка, пред която те се позовават на това право.
2. Ако националното законодателство предвижда това, националният надзорен орган решава дали информацията следва да бъде съобщена и посредством какви процедури.
3. Държава-членка, различна от тази, която е подала сигнала, може да съобщи информация относно такива данни единствено ако първо даде възможност на издалата сигнала държава-членка да изрази своето становище. Това се извършва чрез обмена на допълнителна информация.
4. Не се съобщава информация на обекта на данните, ако това е необходимо за изпълнението на законна задача във връзка със сигнал или за защита на правата и свободите на трети страни.
5. Всяко лице има право да поиска поправяне на неточни факти, които се отнасят до него, или заличаване на неправомерно съхранени данни, които го засягат.
6. Заинтересованото лице следва да бъде уведомено във възможно най-кратки срокове и във всички случаи не по-късно от 60 дни от датата, на която е подало заявление за достъп, или по-рано, ако това е предвидено в националното законодателство.
7. Лицето следва да бъде уведомено за развитието след упражняването на правата му за поправка или заличаване във възможно най-кратки срокове и във всички случаи не по-късно от три месеца от датата, на която е подало заявление за поправка или заличаване, или по-рано, ако това е предвидено в националното законодателство.
Член 59
Средства за правна защита
1. Всяко лице може да подаде иск пред съдилищата или органа, компетентен съгласно законодателството на всяка държава-членка, за достъп, поправяне, заличаване или получаване на информация или за получаване на обезщетение във връзка с отнасящ се до него сигнал.
2. Държавите-членки се задължават взаимно да изпълняват окончателните решения, постановени от съдилищата или от органите, посочени в параграф 1, без да се накърняват разпоредбите на член 64.
3. Правилата относно средствата за правна защита, предвидени в настоящия член, се оценяват от Комисията до 23 август 2009 г.
Член 60
Надзор на Н.ШИС II
1. Всяка държава-членка осигурява независим контрол от независим орган („националният надзорен орган“) на законността на обработката на лични данни в ШИС II на нейна територия и изпращането им от нейна територия, както и обмена и по-нататъшната обработка на допълнителна информация.
2. Националният надзорен орган осигурява провеждането на одит на операциите по обработка на данните в нейната Н.ШИС II в съответствие с международните стандарти за одитиране най-малко на всеки четири години.
3. Държавите-членки гарантират, че техният национален надзорен орган притежава достатъчно средства за изпълнението на поверените му задачи съгласно настоящото решение.
Член 61
Надзор на управителния орган
1. Европейският надзорен орган по защита на данните проверява дали дейностите на управителния орган по обработка на личните данни се извършват в съответствие с настоящото решение. Прилагат се задълженията и правомощията, посочени съответно в членове 46 и 47 от Регламент (ЕО) № 45/2001.
2. Европейският надзорен орган по защита на данните осигурява извършването на одит на дейностите по обработка на личните данни на управителния орган в съответствие с международните стандарти за одитиране най-малко на всеки четири години. Доклад за този одит се изпраща на Европейския парламент, Съвета, управителния орган, Комисията и националните надзорни органи. На управителния орган се дава възможност да направи коментари, преди докладът да бъде приет.
Член 62
Сътрудничество между националните надзорни органи и Европейския надзорен орган по защита на данните
1. Националните надзорни органи по защита на данните и Европейският надзорен орган по защита на данните, всеки в рамките на своите правомощия, си сътрудничат активно в рамките на своите отговорности и осигуряват координиран надзор на ШИС II.
2. Те обменят, всеки в рамките на своите правомощия, подходяща информация, съдействат си при извършването на одити и инспекции, проучват трудностите по тълкуването или прилагането на настоящото решение, разглеждат проблемите по упражняването на независим надзор или упражняването на правата на обектите на данни, съставят хармонизирани предложения за съвместни решения на всички проблеми и подпомагат информираността относно правата за защита на данните, когато е необходимо.
3. Националните надзорни органи и Европейският надзорен орган по защита на данните се срещат за тази цел най-малко два пъти годишно. Разходите и обслужването на тези срещи са за сметка на Европейския надзорен орган по защита на данните. На първото заседание се приема процедурен правилник. При необходимост съвместно се разработват допълнителни работни методи. Съвместен доклад за тези дейности се изпраща на Европейския парламент, Съвета, Комисията и управителния орган на всеки две години.
Член 63
Защита на данните през преходния период
В случаите, когато Комисията делегира своите задължения през преходния период на друг/и орган/и съгласно член 15, параграф 4, тя обезпечава правото и възможността на Европейския надзорен орган по защита на данните да упражнява изцяло своите задачи, включително да извършва проверки на място, както и да упражнява всяко друго правомощие, възложено му съгласно член 47 от Регламент (ЕО) № 45/2001.
ГЛАВА ХIII
ОТГОВОРНОСТ И САНКЦИИ
Член 64
Отговорност
1. Всяка държава-членка носи отговорност в съответствие с националното си законодателство за всяка вреда, причинена на лице чрез използване на Н.ШИС II. Това важи също за вреда, причинена от държава-членка, която е подала сигнал, в случаите, когато последната е въвела неточни фактически данни или е съхранила данни незаконно.
2. Ако държавата-членка, срещу която е заведен иск, не е държавата-членка, подала сигнала, последната е длъжна при поискване да възстанови сумите, изплатени като обезщетение, освен ако използването на данните от държавата-членка, искаща обезщетение, е в нарушение на настоящото решение.
3. Ако неспазването от държава-членка на задълженията ѝ по настоящото решение причини вреда на ШИС II, тази държава-членка носи отговорност за тази вреда, освен ако и доколкото управителният орган или други държави-членки, участващи в ШИС II, не са предприели разумни стъпки за предотвратяване настъпването на вредата или за свеждане на въздействието ѝ до минимум.
Член 65
Санкции
В случай на злоупотреба с въведени в ШИС II данни или всеки друг обмен на допълнителна информация в разрез с настоящото решение, държавите-членки обезпечават налагането на ефективни, съразмерни и възпиращи санкции в съответствие с националното им законодателство.
ГЛАВА ХIV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 66
Контрол и статистика
1. Управителният орган осигурява подходящи процедури за контрол на функционирането на ШИС II спрямо целите, свързани с резултатите, ефективността на разходите, сигурността и качеството на работа.
2. За целите на техническата поддръжка, отчитането и статистиката управителният орган има достъп до необходимата информация относно операциите по обработка, извършени в централната ШИС II.
3. Всяка година управителният орган публикува статистика, показваща броя на записите по категория сигнал, броя положителни отговори по категория сигнал и колко пъти е осъществяван достъп до ШИС II - общо и за всяка държава-членка.
4. Две години след пускането в действие на ШИС II и на всеки две години след това управителният орган предава на Европейския парламент и на Съвета доклад относно техническото функциониране на централната ШИС II и комуникационната инфраструктура, включително относно нейната сигурност, както и относно двустранния и многостранния обмен на допълнителна информация между държавите-членки.
5. Три години след пускането в действие на ШИС II и на всеки четири години след това Комисията прави цялостна оценка на централната ШИС II и двустранния и многостранния обмен на допълнителна информация между държавите-членки. Тази цялостна оценка включва проучване на постигнатите резултати спрямо целите и оценка на продължаващата меродавност на принципната обосновка, прилагането на настоящото решение по отношение на централната ШИС II, сигурността на централната ШИС II, както и всички естествени последици за бъдещи операции. Комисията изпраща оценката на Европейския парламент и на Съвета.
6. Държавите-членки предоставят на управителния орган и на Комисията необходимата информация за съставяне на докладите, посочени в параграфи 3, 4 и 5.
7. Управителният орган предоставя на Комисията необходимата информация за изработването на цялостните оценки, посочени в параграф 5.
Член 67
Регулаторен комитет
1. Когато се прави позоваване на настоящия член, Комисията се подпомага от регулаторен комитет, съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията. Представителят на Комисията представя на комитета проект на мерките, които следва да бъдат предприети. Комитетът изразява своето становище по проекта в срок, който председателят може да определи в зависимост от неотложността на въпроса. Становището се приема с мнозинството, предвидено в член 205, параграф 2 от Договора за ЕО в случай на решения, които Съветът следва да приеме по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в комитета се претеглят по начина, предвиден в посочения член. Председателят не гласува.
2. Комитетът приема свой процедурен правилник по предложение на председателя въз основа на стандартните процедурни правилници, публикувани в Официален вестник на Европейския съюз.
3. Комисията приема предвидените мерки, ако те са в съответствие със становището на комитета. Ако предвидените мерки не са в съответствие със становището на комитета или ако няма такова, Комисията незабавно внася в Съвета предложение за мерките, които следва да се предприемат.
4. Съветът може да вземе решение по предложението с квалифицирано мнозинство в срок от два месеца от датата на сезирането на Съвета. Ако в този срок Съветът е посочил с квалифицирано мнозинство, че се противопоставя на предложението, Комисията го преразглежда. Тя може да внесе изменено предложение до Съвета, да внесе отново своето предложение или да представи законодателно предложение. Ако след изтичането на този срок Съветът не е приел предложения акт за прилагане или ако не е посочил, че се противопоставя на предложението за мерки за прилагане, предложените мерки за прилагане се приемат от Комисията.
5. Комитетът, посочен в параграф 1, започва да функционира от 23 август 2007 г.
Член 68
Изменение на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген
1. За целите на въпросите, попадащи в приложното поле на Договора за ЕС, настоящото решение заменя от датата, посочена в член 71, параграф 2, разпоредбите на член 64 и членове от 92 до 119 от Шенгенската конвенция, с изключение на член 102 А от нея.
2. За целите на въпросите, попадащи в приложното поле на Договора за ЕС, настоящото решение заменя, от датата, посочена в член 71, параграф 2, следните разпоредби на достиженията на правото от Шенген по прилагане на посочените членове (20):
а)
Решение на Изпълнителния комитет от 14 декември 1993 г. относно финансовия регламент за разходите за инсталирането и работата на Шенгенската информационна система (Ц.ШИС) (SCH/Com-ex (93) 16);
б)
Решение на Изпълнителния комитет от 7 октомври 1997 г. относно развитието на ШИС (SCH/Com-ex (97) 24);
в)
Решение на Изпълнителния комитет от 15 декември 1997 г. за изменение на финансовия регламент относно Ц.ШИС (SCH/Com-ex (97) 35);
г)
Решение на Изпълнителния комитет от 21 април 1998 г. относно Ц.ШИС с 15/18 връзки (SCH/Com-ex (98) 11);
д)
Решение на Изпълнителния комитет от 25 април 1997 г. за възлагане на договора за предварително проучване на ШИС II (SCH/Com-ex (97) 2 rev. 2);
е)
Решение на Изпълнителния комитет от 28 април 1999 г. относно инсталационните разходи на Ц.ШИС (SCH/Com-ex (99) 4);
ж)
Решение на Изпълнителния комитет от 28 април 1999 г. относно актуализирането на наръчника Sirene (SCH/Com-ex (99) 5);
з)
Декларация на Изпълнителния комитет от 18 април 1996 г. за определяне на понятието „чужд“ (SCH/Com-ex (96) decl. 5);
и)
Декларация на Изпълнителния комитет от 28 април 1999 г. относно структурата на ШИС (SCH/Com-ex (99) decl. 2 rev.);
й)
Решение на Изпълнителния комитет от 7 октомври 1997 г. относно приноса на Норвегия и Исландия към разходите за инсталирането и работата на Ц.ШИС (SCH/Com-ex (97) 18).
3. За целите на въпросите, попадащи в приложното поле на Договора за ЕС, позоваванията на заменените членове от Шенгенската конвенция и свързаните с тях разпоредби на достиженията на правото от Шенген за прилагане на тези членове се тълкуват като позовавания на настоящото решение.
Член 69
Отмяна
Решение 2004/201/ПВР, Решение 2004/201/ПВР, Решение 2005/719/ПВР, Решение 2005/727/ПВР, Решение 2006/228/ПВР, Решение 2006/229/ПВР и Решение 2006/631/ПВР се отменят от датата, посочена в член 71, параграф 2.
Член 70
Преходен период и бюджет
1. Сигнали се прехвърлят от ШИС 1+ в ШИС II. Държавите-членки гарантират, като дават приоритет на сигналите за лица, че съдържанието на сигналите, които се прехвърлят от ШИС 1+ в ШИС II, отговаря на разпоредбите на настоящото решение във възможно най-кратък срок и не по-късно от три години след датата, посочена в член 71, параграф 2. През този преходен период държавите-членки могат да продължат да прилагат разпоредбите на членове 94, 95 и 97-100 от Шенгенската конвенция към съдържанието на сигналите, които се прехвърлят от ШИС 1+ в ШИС II, при спазване на следните правила:
а)
в случай на изменяне, добавяне, поправяне или актуализиране на съдържанието на сигнал, прехвърлен от ШИС 1+ в ШИС II, държавите-членки гарантират, че сигналът съответства на разпоредбите на настоящото решение, считано от датата на това изменяне, добавяне, поправяне или актуализиране;
б)
в случай на положителен отговор на сигнал, прехвърлен от ШИС 1+ в ШИС II, държавите-членки проучват съвместимостта на този сигнал с разпоредбите на настоящото решение незабавно, но без да отлагат действието, което следва да бъде предприето въз основа на този сигнал.
2. Остатъкът от бюджета, одобрен в съответствие с разпоредбите на член 119 от Шенгенската конвенция, към датата, определена в съответствие с член 71, параграф 2, се връща на държавите-членки. Сумите, които следва да бъдат върнати, се изчисляват въз основа на приноса на държавите-членки, предвиден в решението на Изпълнителния комитет от 14 декември 1993 г. относно финансовия регламент за разходите по инсталирането и работата на Шенгенската информационна система.
3. През преходния период, посочен в член 15, параграф 4, позоваванията в настоящото решение на управителния орган се тълкуват като позовавания на Комисията.
Член 71
Влизане в сила, прилагане и преминаване от една система към друга
1. Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. То се прилага към държавите-членки, участващи в ШИС 1+, от датите, които следва да бъдат определени от Съвета, действайки с единодушието на своите членове, представляващи правителствата на държавите-членки, участващи в ШИС 1+.
3. Датите, посочени в параграф 2, се определят, след като:
а)
бъдат приети необходимите мерки за прилагане;
б)
всички държави-членки, изцяло участващи в ШИС 1+, са уведомили Комисията, че са приели необходимите технически и правни договорености относно обработката на данни в ШИС II и обмена на допълнителна информация;
в)
Комисията е обявила успешното приключване на обстойно изпитване на ШИС II, което следва да бъде проведено от Комисията заедно с държавите-членки, и подготвителните органи на Съвета са утвърдили резултата от предложеното изпитване и са потвърдили, че нивото на работната характеристика на ШИС II е поне равностойно на постигнатото при ШИС 1+;
г)
Комисията е приела необходимите технически правила, позволяващи свързването на централната ШИС II с Н.ШИС II на съответните държави-членки.
4. Комисията уведомява Европейския парламент за резултатите от изпитванията, извършени в съответствие с параграф 3, буква в).
5. Всяко решение на Съвета, взето в съответствие с параграф 2, се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Люксембург на 12 юни 2007 година.
DECISÃO 2007/533/JAI DO CONSELHO
de 12 de Junho de 2007
relativa ao estabelecimento, ao funcionamento e à utilização do Sistema de Informação Schengen de segunda geração (SIS II)
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado da União Europeia, nomeadamente as alíneas a) e b) do n.o 1 do artigo 30.o, as alíneas a) e b) do n.o 1 do artigo 31.o e a alínea c) do n.o 2 do artigo 34.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão,
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu (1),
Considerando o seguinte:
(1)
O Sistema de Informação de Schengen (SIS), criado nos termos do disposto no título IV da Convenção de Aplicação do Acordo de Schengen, de 14 de Junho de 1985, entre os Governos dos Estados da União Económica Benelux, da República Federal da Alemanha e da República Francesa, relativo à supressão gradual dos controlos nas fronteiras comuns (a seguir designada «Convenção de Schengen») (2), assinada em 19 de Junho de 1990, e o seu desenvolvimento, SIS 1+, constitui um instrumento essencial para aplicar as disposições do acervo de Schengen integrado no âmbito da União Europeia.
(2)
O desenvolvimento do SIS de segunda geração (a seguir designado «SIS II») foi confiado à Comissão por força do Regulamento (CE) n.o 2424/2001 do Conselho (3) e da Decisão 2001/886/JAI do Conselho, de 6 de Dezembro de 2001, relativos ao desenvolvimento da segunda geração do Sistema de Informação de Schengen (SIS II) (4). O SIS II substituirá o SIS, criado por força da Convenção de Schengen.
(3)
A presente decisão constitui a base legislativa necessária para regulamentar o SIS II no que respeita às questões que se inscrevem no âmbito do Tratado da União Europeia (a seguir designado «Tratado UE»). O Regulamento (CE) n.o 1987/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 20 de Dezembro de 2006, relativo ao estabelecimento, ao funcionamento e à utilização do Sistema de Informação Schengen de segunda geração (SIS II) (5), constitui a base legislativa necessária para regulamentar o SIS II no que respeita às questões que se inscrevem no âmbito do Tratado que institui a Comunidade Europeia (a seguir designado «Tratado CE»).
(4)
O facto de a base legislativa necessária para regulamentar o SIS II consistir em dois instrumentos distintos não afecta o princípio de que o SIS II constitui um sistema de informação único e de que deverá funcionar como tal. Certas disposições destes instrumentos deverão, por esse motivo, ser idênticas.
(5)
O SIS II deverá constituir uma medida de compensação que contribua para manter um elevado nível de segurança no espaço de liberdade, segurança e justiça da União Europeia, apoiando a cooperação operacional entre as autoridades policiais e judiciárias em matéria penal.
(6)
É necessário especificar os objectivos do SIS II, a sua arquitectura técnica e de financiamento, estabelecer as regras aplicáveis ao seu funcionamento e à sua utilização, bem como definir as responsabilidades, as categorias de dados a introduzir no sistema, a finalidade e os critérios que presidem à respectiva introdução, as autoridades autorizadas a aceder aos dados, a interligação das indicações, assim como regras complementares relativas ao tratamento dos dados e à protecção dos dados pessoais.
(7)
O SIS II deverá incluir um sistema central (a seguir designado «SIS II Central») e aplicações nacionais. As despesas decorrentes do funcionamento do SIS II Central e da infra-estrutura de comunicação conexa deverão ficar a cargo do orçamento geral da União Europeia.
(8)
É necessário elaborar um manual com regras pormenorizadas aplicáveis ao intercâmbio de determinadas informações suplementares relativas à conduta exigida pelas indicações. As autoridades nacionais de cada Estado-Membro deverão assegurar o intercâmbio destas informações.
(9)
Durante um período transitório, a Comissão deverá ser responsável pela gestão operacional do SIS II Central e de partes da infra-estrutura de comunicação. No entanto, para assegurar uma transição sem incidentes para o SIS II, poderá delegar todas ou parte destas responsabilidades em dois organismos nacionais do sector público. A longo prazo, e na sequência de uma avaliação de impacto que inclua uma análise substantiva das alternativas nas perspectivas financeira, operacional e organizacional e de propostas legislativas apresentadas pela Comissão, deverá ser criada uma autoridade de gestão responsável por estas tarefas. O período transitório não deverá ser superior a cinco anos, a contar da data de início de aplicação da presente decisão.
(10)
O SIS II deverá conter indicações de pessoas procuradas para detenção para efeitos de entrega e procuradas para detenção para efeitos de extradição. Além das indicações, convém prever o intercâmbio de informações suplementares necessário para os processos de entrega e de extradição. Deverão ser tratados no SIS II, em especial, os dados referidos no artigo 8.o da Decisão-Quadro 2002/584/JAI do Conselho, de 13 de Junho de 2002, relativa ao mandado de detenção europeu e aos processos de entrega entre os Estados-Membros (6).
(11)
Deverá ser possível aditar ao SIS II uma tradução dos dados suplementares inseridos para efeitos de entrega ao abrigo do mandado de detenção europeu e para efeitos de extradição.
(12)
O SIS II deverá conter indicações de pessoas desaparecidas para assegurar a sua protecção ou prevenir ameaças, de pessoas procuradas para efeitos judiciais, de pessoas e objectos para efeitos de vigilância discreta ou de controlo específico e de objectos para efeitos de apreensão ou de utilização como prova em processos penais.
(13)
As indicações não deverão ser mantidas no SIS II por um período superior ao tempo necessário para a consecução dos fins subjacentes à indicação. Por princípio, as indicações sobre pessoas deverão ser automaticamente apagadas do SIS II após um período de três anos. As indicações sobre objectos inseridas para efeitos de vigilância discreta ou de controlo específico deverão ser automaticamente apagadas do SIS II após um período de cinco anos. As indicações de objectos para efeitos de apreensão ou de utilização como prova em processos penais deverão ser automaticamente apagadas do SIS II após um período de dez anos. As decisões de manter as indicações sobre pessoas deverão ser baseadas numa avaliação individual circunstanciada. Os Estados-Membros deverão proceder a uma revisão das indicações sobre pessoas no período definido e manter estatísticas sobre o número de indicações sobre pessoas cujo período de conservação foi prorrogado.
(14)
O SIS II deverá permitir o tratamento dos dados biométricos, a fim de contribuir para a identificação correcta das pessoas em causa. Na mesma perspectiva, o SIS II também deverá permitir o tratamento dos dados sobre as pessoas cuja identidade tenha sido usurpada, a fim de evitar os problemas causados por erros de identificação, sob reserva das garantias adequadas, nomeadamente o consentimento das pessoas em causa e uma limitação estrita dos fins para os quais esses dados podem ser legalmente tratados.
(15)
Deverá existir a possibilidade de um Estado-Membro apor numa indicação uma referência com vista a estabelecer que a medida a tomar com base na indicação não será executada no seu território. Quando são inseridas indicações para detenção para efeitos de entrega, nada na presente decisão deverá ser interpretado de forma a derrogar ou impedir a aplicação do disposto na Decisão-Quadro 2002/584/JAI. A decisão de aposição de uma referência numa indicação deverá basear-se exclusivamente nos motivos de não admissão previstos nessa decisão-quadro.
(16)
Quando é aposta uma referência e se torna conhecido o paradeiro da pessoa procurada para detenção para efeitos de entrega, o paradeiro deverá sempre ser comunicado à autoridade judicial emissora, que pode decidir transmitir um mandado europeu de detenção à autoridade judicial competente, em conformidade com o disposto na Decisão-Quadro 2002/584/JAI.
(17)
Deverá ser possibilitado aos Estados-Membros estabelecer ligações entre as indicações constantes do SIS II. O estabelecimento de ligações por um Estado-Membro entre duas ou mais indicações não deverá ter efeitos a nível da conduta a adoptar, do período de conservação ou dos direitos de acesso às indicações.
(18)
Os dados pessoais tratados no SIS II em aplicação da presente decisão não deverão ser transferidos para países terceiros ou para organizações internacionais, nem colocados à sua disposição. No entanto, convém reforçar a cooperação entre a União Europeia e a Interpol, promovendo um intercâmbio eficaz de dados de passaportes. Sempre que sejam transferidos dados pessoais do SIS II para a Interpol, esses dados deverão ser submetidos a um nível adequado de protecção, garantido por um acordo que preveja salvaguardas e condições estritas.
(19)
Todos os Estados-Membros ratificaram a Convenção do Conselho da Europa, de 28 de Janeiro de 1981, para a protecção das pessoas relativamente ao tratamento automatizado de dados de carácter pessoal. A convenção permite, dentro de certos limites, excepções e restrições aos direitos que estabelece. Os dados pessoais tratados no contexto da aplicação da presente decisão deverão ser protegidos em conformidade com os princípios da convenção. Os princípios estabelecidos na convenção deverão ser completados ou clarificados pela presente decisão, nos casos em que tal se revele necessário.
(20)
Deverão ser tidos em conta os princípios contidos na Recomendação n.o R (87) 15 do Comité dos Ministros do Conselho da Europa, de 17 de Setembro de 1987, que regulamenta a utilização dos dados pessoais no sector da polícia, no tratamento de dados pessoais pelas autoridades policiais em aplicação da presente decisão.
(21)
A Comissão apresentou ao Conselho uma proposta de decisão-quadro relativa à protecção dos dados pessoais tratados no âmbito da cooperação policial e judiciária em matéria penal, a qual deverá ser aprovada até ao final de 2006 e aplicada aos dados pessoais que são tratados no âmbito da segunda geração do Sistema de Informação Schengen e do correspondente intercâmbio de informações suplementares em aplicação da presente decisão.
(22)
O Regulamento (CE) n.o 45/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 18 de Dezembro de 2000, relativo à protecção das pessoas singulares no que diz respeito ao tratamento de dados pessoais pelas instituições e pelos órgãos comunitários e à livre circulação desses dados (7), nomeadamente as disposições relativas à segurança e à confidencialidade do tratamento, aplica-se ao tratamento de dados pessoais pelas instituições e órgãos comunitários no exercício das suas funções de responsáveis pela gestão operacional do SIS II quando desenvolvem actividades que se inscrevem, total ou parcialmente, no âmbito de aplicação do direito comunitário. Uma parte do tratamento de dados pessoais no SIS II inscreve-se no âmbito de aplicação do direito comunitário. Para uma aplicação sistemática e uniforme das regras relativas à protecção das liberdades e dos direitos fundamentais das pessoais no que respeita ao tratamento de dados pessoais, é necessário precisar que o Regulamento(CE) n.o 45/2001 se aplica ao tratamento de dados pessoais efectuado pela Comissão em aplicação da presente decisão. Os princípios estabelecidos no Regulamento (CE) n.o 45/2001 deverão ser completados ou clarificados pela presente decisão, nos casos em que tal se revele necessário.
(23)
No que respeita à confidencialidade, as disposições pertinentes do Estatuto dos Funcionários e outros Agentes das Comunidades Europeias e do Regime aplicável aos Outros Agentes das Comunidades Europeias são aplicáveis aos funcionários e aos agentes das Comunidades Europeias empregados e a trabalhar em ligação com o SIS II.
(24)
É apropriado que as autoridades nacionais de supervisão verifiquem a legalidade do tratamento dos dados pessoais pelos Estados-Membros, ao passo que a Autoridade Europeia para a Protecção de Dados, nomeada por força da Decisão 2004/55/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 22 de Dezembro de 2003, relativa à nomeação do órgão independente de supervisão previsto no artigo 286.o do Tratado CE (8), deverá verificar as actividades das instituições e órgãos comunitários em matéria de tratamento de dados pessoais, dadas as suas limitadas funções no que se refere aos dados propriamente ditos.
(25)
Tanto os Estados-Membros como a Comissão deverão elaborar um plano de segurança para facilitar a aplicação das obrigações de segurança, e deverão cooperar entre si para tratar as questões de segurança numa perspectiva comum.
(26)
As disposições em matéria de protecção de dados da Convenção de 26 de Julho de 1995 que cria um Serviço Europeu de Polícia (9) (a seguir designada «Convenção Europol») aplicam-se ao tratamento de dados do SIS II pela Europol, incluindo as disposições relativas aos poderes da instância comum de controlo, criada ao abrigo da Convenção Europol, no que respeita à supervisão das actividades da Europol e à responsabilidade decorrente do tratamento ilegal de dados pessoais pela Europol.
(27)
As disposições em matéria de protecção de dados da Decisão 2002/187/JAI, de 28 de Fevereiro de 2002, relativa à criação da Eurojust a fim de reforçar a luta contra as formas graves de criminalidade (10) aplicam-se ao tratamento de dados do SIS II pela Eurojust, incluindo as disposições relativas aos poderes da instância comum de controlo, criada pela referida decisão, no que respeita à supervisão das actividades da Eurojust e à responsabilidade decorrente do tratamento ilegal de dados pessoais pela Eurojust.
(28)
A fim de assegurar a transparência, a Comissão ou, quando estabelecido, a autoridade de gestão, deverá apresentar, de dois em dois anos, um relatório sobre o funcionamento técnico do SIS II Central e da infra-estrutura de comunicação, incluindo a sua segurança, bem como sobre o intercâmbio de informações suplementares. A Comissão deverá proceder a uma avaliação global de quatro em quatro anos.
(29)
Devido à sua natureza técnica, ao seu grau de pormenorização e à necessidade de uma actualização regular, certos aspectos do SIS II, tais como as regras técnicas para a introdução de dados, incluindo os dados necessários para introduzir uma indicação, para a actualização, a supressão e a consulta de dados, as regras de compatibilidade e prioridade das indicações, a aposição de referências, as ligações entre indicações e o intercâmbio de informações suplementares, não podem ser abrangidas de forma exaustiva pelas disposições da presente decisão. Por conseguinte, deverão ser conferidas à Comissão competências de execução relativamente a esses aspectos. As regras técnicas para a consulta de indicações deverão ter em conta o funcionamento regular das aplicações nacionais. Sob reserva de uma avaliação de impacto da Comissão, será decidido até que ponto as medidas de execução poderão ser da responsabilidade da autoridade de gestão, logo que esta seja criada.
(30)
A presente decisão deverá estabelecer o procedimento de aprovação das medidas necessárias à sua execução. A aprovação das medidas de execução da presente decisão e do Regulamento (CE) n.o 1987/2006 deverá estar subordinada ao mesmo procedimento.
(31)
É conveniente estabelecer disposições transitórias no que respeita às indicações inseridas no SIS 1+ que deverão ser transferidas para o SIS II. Certas disposições do acervo de Schengen deverão continuar a aplicar-se por um período limitado até os Estados-Membros procederem ao exame da compatibilidade dessas indicações com o novo enquadramento legal. A compatibilidade das indicações relativas a pessoas deverá ser examinada com carácter de prioridade. Além disso, qualquer alteração, aditamento, rectificação ou actualização de uma indicação transferida do SIS 1+ para o SIS II, bem como qualquer acerto correspondente a tal indicação, deverá desencadear imediatamente um exame da sua compatibilidade com o disposto na presente decisão.
(32)
É necessário estabelecer disposições especiais no que respeita ao remanescente do orçamento atribuído ao funcionamento do SIS que não faz parte do orçamento geral da União Europeia.
(33)
Atendendo a que os objectivos da presente decisão, a saber, o estabelecimento e a regulamentação de um sistema comum de informação, não podem ser suficientemente realizados pelos Estados-Membros e podem, pois, devido à dimensão e aos efeitos da acção prevista, ser mais bem alcançados a nível da União Europeia, o Conselho pode tomar medidas, em conformidade com o princípio da subsidiariedade consagrado no artigo 5.o do Tratado CE e referido no artigo 2.o do Tratado UE. Em conformidade com o princípio da proporcionalidade consagrado no artigo 5.o do Tratado CE, a presente decisão não excede o necessário para atingir esses objectivos.
(34)
A presente decisão respeita os direitos fundamentais e observa os princípios consagrados, nomeadamente na Carta dos Direitos Fundamentais da União Europeia.
(35)
O Reino Unido participa na presente decisão, nos termos do artigo 5.o do Protocolo que integra o acervo de Schengen no âmbito da União Europeia, anexo ao Tratado UE e ao Tratado CE, e do n.o 2 do artigo 8.o da Decisão 2000/365/CE do Conselho, de 29 de Maio de 2000, sobre o pedido do Reino Unido da Grã-Bretanha e da Irlanda do Norte para participar em algumas das disposições do acervo de Schengen (11).
(36)
A Irlanda participa na presente decisão, nos termos do artigo 5.o do Protocolo que integra o acervo de Schengen no âmbito da União Europeia, anexo ao Tratado UE e ao Tratado CE, e do n.o 2 do artigo 6.o da Decisão 2002/192/CE, de 28 de Fevereiro de 2002, sobre o pedido da Irlanda para participar em algumas das disposições do acervo de Schengen (12).
(37)
A presente decisão não prejudica as disposições relativas à participação parcial do Reino Unido e da Irlanda no acervo de Schengen estabelecidas, respectivamente, nas Decisões 2000/365/CE e 2002/192/CE.
(38)
Em relação à Islândia e à Noruega, a presente decisão constitui um desenvolvimento das disposições do acervo de Schengen na acepção do Acordo celebrado entre o Conselho da União Europeia e a República da Islândia e o Reino da Noruega relativo à associação destes dois Estados à execução, à aplicação e ao desenvolvimento do acervo de Schengen (13), que se insere no domínio a que se refere o ponto G do artigo 1.o da Decisão 1999/437/CE do Conselho (14), relativa a determinadas regras de aplicação desse acordo.
(39)
Há que acordar em disposições que permitam aos representantes da Islândia e da Noruega serem associados aos trabalhos dos comités que prestarão assistência à Comissão no exercício das suas competências de execução. Tais disposições foram contempladas na Troca de Cartas entre o Conselho da União Europeia e a República da Islândia e o Reino da Noruega relativa aos comités que prestarão assistência à Comissão Europeia no exercício dos seus poderes executivos (15), anexa ao referido acordo.
(40)
Em relação à Suíça, o presente regulamento constitui um desenvolvimento das disposições do acervo de Schengen, na acepção do Acordo entre a União Europeia, a Comunidade Europeia e a Confederação Suíça relativo à associação da Confederação Suíça à execução, à aplicação e ao desenvolvimento do acervo de Schengen, que se inserem no domínio a que se refere o ponto G do artigo 1.o da Decisão 1999/437/CE, conjugado com o n.o 1 do artigo 4.o das Decisões 2004/849/CE (16) e 2004/860/CE (17) do Conselho.
(41)
Há que acordar em disposições que permitam aos representantes da Suíça serem associados aos trabalhos dos comités que prestarão assistência à Comissão no exercício das suas competências de execução. Tais disposições foram contempladas na Troca de Cartas entre a Comunidade e a Suíça, anexa ao referido acordo.
(42)
A presente decisão constitui um acto baseado no acervo de Schengen ou de algum modo com ele relacionado, na acepção do n.o 2 do artigo 3.o do Acto de Adesão de 2003 e do n.o 2 do artigo 4.o do Acto de Adesão de 2005.
(43)
A presente decisão deverá aplicar-se ao Reino Unido, à Irlanda e à Suíça em datas determinadas segundo os procedimentos estabelecidos nos instrumentos pertinentes relativos à aplicação do acervo de Schengen a esses Estados,
DECIDE:
CAPÍTULO I
DISPOSIÇÕES GERAIS
Artigo 1.o
Estabelecimento e objectivo geral do SIS II
1. É criado o Sistema de Informação Schengen de segunda geração («SIS II»).
2. O SIS II tem por objectivo, de acordo com o disposto na presente decisão, assegurar um elevado nível de segurança no espaço de liberdade, segurança e justiça da União Europeia, incluindo a manutenção da segurança pública e da ordem pública e a salvaguarda da segurança no território dos Estados-Membros, bem como aplicar as disposições do título IV da parte III do Tratado CE relativas à circulação das pessoas nos seus territórios, com base nas informações transmitidas por este sistema.
Artigo 2.o
Âmbito de aplicação
1. A presente decisão define as condições e os procedimentos a aplicar à introdução e ao tratamento no SIS II de indicações relativas a pessoas e objectos, e ao intercâmbio de informações suplementares e de dados suplementares para efeitos da cooperação policial e judiciária em matéria penal.
2. A presente decisão também inclui disposições sobre a arquitectura técnica do SIS II, as responsabilidades dos Estados-Membros e da autoridade de gestão a que se refere o artigo 15.o, as regras gerais de tratamento de dados e os direitos das pessoas interessadas, bem como em matéria de responsabilidade.
Artigo 3.o
Definições
1. Para efeitos da presente decisão, entende-se por:
a)
«Indicação», um conjunto de dados inseridos no SIS II para permitir que as autoridades competentes procedam à identificação de uma pessoa com vista à tomada de medidas específicas;
b)
«Informações suplementares», as informações não armazenadas no SIS II, mas ligadas a indicações introduzidas no SIS II, cujo intercâmbio é efectuado:
i)
para permitir que os Estados-Membros se consultem ou informem mutuamente por ocasião da introdução de uma indicação,
ii)
na sequência de uma resposta positiva, tendo em vista tomar as medidas adequadas,
iii)
quando não for possível tomar as medidas necessárias,
iv)
para efeitos da qualidade dos dados do SIS II,
v)
para efeitos da compatibilidade e prioridade das indicações,
vi)
para efeitos dos direitos de acesso;
c)
«Dados suplementares», os dados armazenados no SIS II e ligados a indicações introduzidas no SIS II, que devem estar imediatamente à disposição das autoridades competentes caso, na sequência de consultas do sistema, sejam localizadas pessoas relativamente às quais tinham sido introduzidos dados no SIS II;
d)
«Dados pessoais», qualquer informação relativa a uma pessoa singular identificada ou identificável («pessoa com dados»). Uma pessoa identificável é uma pessoa que pode ser identificada, de forma directa ou indirecta;
e)
«Tratamento de dados pessoais» («tratamento»), qualquer operação ou conjunto de operações efectuadas sobre dados pessoais, com ou sem meios automatizados, tais como a recolha, o registo, a organização, a conservação, a adaptação ou alteração, a recuperação, a consulta, a utilização, a divulgação por transmissão, difusão ou qualquer outra forma de disponibilização, o alinhamento ou combinação, o bloqueio, o apagamento ou a destruição.
2. Qualquer referência na presente decisão às disposições da Decisão-Quadro 2002/584/JAI deve ser interpretada de modo a incluir as disposições correspondentes dos acordos celebrados entre a União Europeia e países terceiros com base nos artigos 24.o e 38.o do Tratado UE para efeitos de entrega de pessoas com base num mandado de detenção que prevejam a transmissão desse mandado de detenção através do Sistema de Informação Schengen.
Artigo 4.o
Arquitectura técnica e modos de funcionamento do SIS II
1. O SIS II é composto por:
a)
Um sistema central («SIS II Central») composto por:
-
uma função de apoio técnico («CS-SIS») que contém uma base de dados («base de dados SIS II»),
-
uma interface nacional uniforme («NI-SIS»);
b)
Um sistema nacional («N.SIS II») em cada Estado-Membro, constituído pelos sistemas de dados nacionais que comunicam com o SIS II Central; cada N.SIS II pode conter um ficheiro de dados («cópia nacional») que constitua a cópia integral ou parcial da base de dados do SIS II;
c)
Uma infra-estrutura de comunicação entre o CS-SIS e os NI-SIS («infra-estrutura de comunicação») que proporcione uma rede virtual cifrada dedicada aos dados SIS II e o intercâmbio de dados entre os gabinetes Sirene a que se refere o n.o 2 do artigo 7.o
2. Os dados do SIS II são introduzidos, actualizados, apagados e consultados através dos diversos sistemas N.SIS II. É disponibilizada uma cópia nacional, destinada a consulta automatizada no território de cada um dos Estados-Membros que utilizem tais cópias. Não é possível consultar os ficheiros de dados dos N.SIS II de outros Estados-Membros.
3. O CS-SIS, com funções de supervisão técnica e administração, está sedeado em Estrasburgo (França) e o CS-SIS de salvaguarda, capaz de assegurar todas as funcionalidades do CS-SIS principal em caso de falha deste último, está sedeado em Sankt Johann im Pongau (Áustria).
4. O CS-SIS presta os serviços necessários para a introdução e tratamento de dados no SIS II, incluindo a consulta da base de dados do SIS II. Para os Estados-Membros que utilizem uma cópia nacional, o CS-SIS assegura:
a)
A actualização em linha das cópias nacionais;
b)
A sincronização e a coerência entre as cópias nacionais e a base de dados SIS II;
c)
As operações de inicialização e restauro das cópias nacionais.
Artigo 5.o
Custos
1. Os custos decorrentes da instalação, funcionamento e manutenção do SIS II Central e da infra-estrutura de comunicação são suportados pelo orçamento geral da União Europeia.
2. Estes custos incluem o trabalho efectuado pelo CS-SIS para assegurar a prestação dos serviços referidos no n.o 4 do artigo 4.o
3. Os custos de instalação, funcionamento e manutenção de cada N.SIS II são suportados pelo respectivo Estado-Membro.
CAPÍTULO II
RESPONSABILIDADES DOS ESTADOS-MEMBROS
Artigo 6.o
Sistemas nacionais
Cada Estado-Membro é responsável pela criação, pelo funcionamento e pela manutenção do seu N.SIS II e pela conexão do seu N.SIS II ao NI-SIS.
Artigo 7.o
Serviço N.SIS II e Gabinete Sirene
1. Cada Estado-Membro designa uma autoridade («Serviço N.SIS II») que é o principal responsável pelo seu N.SIS II.
A referida autoridade é responsável pelo bom funcionamento e segurança do N.SIS II, assegura o acesso das autoridades competentes ao SIS II e toma as medidas adequadas para assegurar o cumprimento das disposições da presente decisão.
Cada Estado-Membro transmite as suas indicações por intermédio do seu serviço N.SIS II.
2. Cada Estado-Membro designa a autoridade que assegura o intercâmbio de todas as informações suplementares («Gabinete Sirene») nos termos do disposto no Manual Sirene a que se refere o artigo 8.o
Estes gabinetes coordenam igualmente a verificação da qualidade das informações introduzidas no SIS II. Para esse efeito, têm acesso aos dados tratados no SIS II.
3. Os Estados-Membros comunicam à autoridade de gestão o nome do seu Serviço N.SIS II e do seu Gabinete Sirene. Essa autoridade de gestão publica uma lista com as referidas designações, juntamente com a lista a que se refere o n.o 8 do artigo 46.o
Artigo 8.o
Intercâmbio de informações suplementares
1. O intercâmbio de informações suplementares é efectuado nos termos do disposto num manual designado «Manual Sirene», e através da infra-estrutura de comunicação. Caso a infra-estrutura de comunicação não esteja disponível, os Estados-Membros podem usar outros meios técnicos com a segurança adequada para o intercâmbio de informações suplementares.
2. As informações suplementares são utilizadas apenas para os fins para que foram transmitidas.
3. Os pedidos de informações suplementares feitos por outros Estados-Membros são tratados o mais rapidamente possível.
4. São aprovadas nos termos do artigo 67.o, no Manual Sirene, regras pormenorizadas para o intercâmbio de informações suplementares, sem prejuízo do disposto no instrumento que cria a autoridade de gestão.
Artigo 9.o
Conformidade técnica
1. A fim de permitir uma transmissão rápida e eficaz dos dados, cada Estado-Membro, ao criar o seu N.SIS II, procede em conformidade com os protocolos e processos técnicos estabelecidos para assegurar a compatibilidade do seu N.SIS II com o CS-SIS. Estes protocolos e processos são estabelecidos nos termos do artigo 67.o, sem prejuízo do disposto no instrumento que cria a autoridade de gestão.
2. Os Estados-Membros que utilizarem uma cópia nacional devem assegurar, através dos serviços prestados pelo CS-SIS, que os dados armazenados nessa cópia sejam idênticos e coerentes com a base de dados do SIS II, mediante as actualizações automáticas referidas no n.o 4 do artigo 4.o, e que qualquer consulta da sua cópia nacional produza um resultado equivalente ao de uma consulta da base de dados SIS II.
Artigo 10.o
Segurança - Estados-Membros
1. Cada Estado-Membro adopta, relativamente ao seu N.SIS II, as medidas necessárias, incluindo um plano de segurança, para:
a)
Proteger fisicamente os dados, inclusive elaborando planos de emergência para proteger as infra-estruturas essenciais;
b)
Impedir o acesso de qualquer pessoa não autorizada às instalações utilizadas para o tratamento de dados pessoais (controlo da entrada nas instalações);
c)
Impedir que suportes de dados possam ser lidos, copiados, alterados ou retirados sem autorização (controlo dos suportes de dados);
d)
Impedir a introdução não autorizada de dados, bem como qualquer inspecção, alteração ou supressão não autorizadas de dados pessoais armazenados (controlo da conservação);
e)
Impedir que sistemas automatizados de tratamento de dados possam ser utilizados por pessoas não autorizadas por meio de equipamento de transmissão de dados (controlo da utilização);
f)
Garantir que as pessoas autorizadas a utilizar um sistema automatizado de tratamento de dados só tenham acesso aos dados abrangidos pela sua autorização de acesso através de identidades de utilizador pessoais e únicas e de modos de acesso confidenciais (controlo do acesso aos dados);
g)
Garantir que todas as autoridades com direito de acesso ao SIS II ou às instalações de tratamento de dados criem perfis que descrevam as funções e responsabilidades das pessoas autorizadas a ter acesso, introduzir, actualizar, suprimir e consultar os dados, e ponham esses perfis à disposição das autoridades nacionais de supervisão a que se refere o artigo 60.o sem demora e a pedido destas (perfis do pessoal);
h)
Garantir a possibilidade de verificar e determinar a que entidades podem ser transmitidos os dados pessoais por meio de equipamento de transmissão de dados (controlo da transmissão);
i)
Garantir que se possa verificar e determinar a posteriori quais os dados pessoais introduzidos nos sistemas automatizados de tratamento de dados, quando, por quem e com que finalidade (controlo da introdução);
j)
Impedir, designadamente por meio de técnicas de cifragem adequadas, que os dados possam ser lidos, copiados, alterados ou suprimidos sem autorização durante a transmissão de dados pessoais ou o transporte dos suportes de dados (controlo do transporte);
k)
Controlar a eficácia das medidas de segurança referidas no presente número e tomar as medidas organizativas necessárias relacionadas com o controlo interno de forma a assegurar a conformidade com a presente decisão (auto-auditoria).
2. Os Estados-Membros tomam medidas equivalentes às referidas no n.o 1 no que respeita à segurança em matéria de intercâmbio de informações suplementares.
Artigo 11.o
Confidencialidade - Estados-Membros
Cada Estado-Membro deve aplicar as suas regras de sigilo profissional ou outras obrigações de confidencialidade equivalentes a todas as pessoas e entidades que tenham de trabalhar com dados do SIS II e informações suplementares, nos termos da sua legislação nacional. Esta obrigação mantém-se depois de essas pessoas cessarem funções ou deixarem o emprego, ou após a cessação das actividades dessas entidades.
Artigo 12.o
Manutenção de registos a nível nacional
1. Os Estados-Membros que não utilizem cópias nacionais devem garantir que todos os acessos e todos os intercâmbios de dados pessoais no âmbito do seu CS-SIS fiquem registados no N.SIS II, a fim de verificar a legalidade da consulta e a legalidade do tratamento de dados, proceder ao auto-controlo e assegurar o bom funcionamento do N.SIS II, bem como a integridade e a segurança dos dados.
2. Os Estados-Membros que utilizem cópias nacionais devem garantir que todos os acessos e intercâmbios de dados do SIS II fiquem registados para os fins descritos no n.o 1. Tal não se aplica aos processos a que se refere o n.o 4 do artigo 4.o
3. Os registos contêm, em especial, o historial das indicações, a data e a hora da transmissão dos dados, os dados utilizados para proceder a uma consulta, a referência aos dados transmitidos e os nomes da autoridade competente e da pessoa responsável pelo tratamento dos dados.
4. Os registos só podem ser utilizados para os fins descritos nos n.os 1 e 2 e devem ser apagados no mínimo um ano e no máximo três anos após a sua criação. Os registos que incluam o historial das indicações devem ser apagados um a três anos após a supressão das indicações.
5. Os registos podem ser mantidos por um período mais longo, se forem necessários para procedimentos de verificação já em curso.
6. As autoridades nacionais competentes encarregadas de verificar se a consulta é legal ou não, verificando a legalidade do tratamento de dados, procedendo ao auto-controlo e assegurando o bom funcionamento do N.SIS II e a integridade e segurança dos dados, têm acesso a estes registos, nos limites da sua competência e a seu pedido, para efeitos de assegurar o cumprimento das suas funções.
Artigo 13.o
Auto-controlo
Os Estados-Membros asseguram que cada autoridade com direito de acesso aos dados do SIS II tome as medidas necessárias para dar cumprimento à presente decisão e coopere, se necessário, com a autoridade nacional de supervisão.
Artigo 14.o
Formação de pessoal
Antes de ser autorizado a proceder ao tratamento dos dados armazenados no SIS II, o pessoal das autoridades que tenham direito de acesso ao SIS II deve receber formação adequada sobre as regras aplicáveis à segurança e protecção de dados e ser informado de todas as infracções e sanções penais pertinentes.
CAPÍTULO III
RESPONSABILIDADES DA AUTORIDADE DE GESTÃO
Artigo 15.o
Gestão operacional
1. Decorrido um período transitório, uma autoridade de gestão («autoridade de gestão»), financiada pelo orçamento geral da União Europeia, é responsável pela gestão operacional do SIS II Central. A autoridade de gestão deve assegurar que, em cooperação com os Estados-Membros, o SIS II Central recorra permanentemente à melhor tecnologia disponível, sob reserva de uma análise custo-benefício.
2. A autoridade de gestão é ainda responsável pelas seguintes atribuições relacionadas com a infra-estrutura de comunicação:
a)
Supervisão;
b)
Segurança;
c)
Coordenação das relações entre os Estados-Membros e o fornecedor.
3. A Comissão é responsável por todas as outras atribuições relacionadas com a infra-estrutura de comunicação, em especial:
a)
Atribuições relativas à execução do orçamento;
b)
Aquisição e renovação;
c)
Questões contratuais.
4. Durante o período transitório antes de a autoridade de gestão assumir funções, a Comissão é responsável pela gestão operacional do SIS II Central. Nos termos do Regulamento (CE, Euratom) n.o 1605/2002 do Conselho, de 25 de Junho de 2002, que institui o Regulamento Financeiro aplicável ao orçamento geral das Comunidades Europeias (18), a Comissão pode delegar essa gestão, assim como as competências relacionadas com a execução do orçamento, em organismos públicos nacionais de dois países diferentes.
5. Os organismos públicos nacionais referidos no n.o 4 devem obedecer, em especial, aos seguintes critérios de selecção:
a)
Demonstrar ter uma longa experiência de gestão de um sistema de informação em grande escala com as funcionalidades referidas no n.o 4 do artigo 4.o;
b)
Possuir conhecimentos especializados consideráveis quanto ao funcionamento e aos requisitos de segurança de um sistema de informação com funcionalidades comparáveis às referidas no n.o 4 do artigo 4.o;
c)
Dispor de pessoal suficiente e experimentado, que reúna as habilitações profissionais e linguísticas adequadas ao trabalho num ambiente de cooperação internacional como o SIS II;
d)
Dispor de uma infra-estrutura de instalações seguras e feitas por medida, capaz de salvaguardar e garantir o funcionamento contínuo de sistemas informáticos de grande escala; e
e)
O seu ambiente administrativo deve permitir-lhes desempenhar as suas atribuições de forma adequada e evitar qualquer conflito de interesses.
6. Antes de proceder a qualquer delegação de competências nos termos do n.o 4 e, em seguida, periodicamente, a Comissão deve informar o Parlamento Europeu e o Conselho sobre as condições da delegação de competências, o âmbito exacto dessa delegação e os organismos nos quais foram delegadas as competências.
7. No caso de a Comissão delegar a sua responsabilidade durante o período transitório, nos termos do n.o 4, deve certificar-se de que essa delegação de competências respeita plenamente os limites estabelecidos pelo sistema institucional definido no Tratado CE. A Comissão deve assegurar, nomeadamente, que essa delegação de competências não tenha repercussões negativas sobre qualquer mecanismo de controlo eficaz instituído ao abrigo do direito da União Europeia, quer se trate do Tribunal de Justiça, do Tribunal de Contas ou da Autoridade Europeia para a Protecção de Dados.
8. A gestão operacional do SIS II Central engloba todas as tarefas necessárias para assegurar o funcionamento do SIS II Central, 24 horas por dia e 7 dias por semana, em conformidade com a presente decisão, em especial o trabalho de manutenção e as adaptações técnicas indispensáveis ao bom funcionamento do sistema.
Artigo 16.o
Segurança
1. A autoridade de gestão, relativamente ao SIS II Central, e a Comissão, relativamente à infra-estrutura de comunicação, adoptam as medidas necessárias, incluindo um plano de segurança, para:
a)
Proteger fisicamente os dados, inclusive elaborando planos de emergência para proteger as infra-estruturas essenciais;
b)
Impedir o acesso de qualquer pessoa não autorizada às instalações utilizadas para o tratamento de dados pessoais (controlo da entrada nas instalações);
c)
Impedir que suportes de dados possam ser lidos, copiados, alterados ou retirados sem autorização (controlo dos suportes de dados);
d)
Impedir a introdução não autorizada de dados, bem como qualquer inspecção, alteração ou supressão não autorizadas de dados pessoais armazenados (controlo da conservação);
e)
Impedir que sistemas automatizados de tratamento de dados possam ser utilizados por pessoas não autorizadas por meio de equipamento de transmissão de dados (controlo da utilização);
f)
Garantir que as pessoas autorizadas a utilizar um sistema automatizado de tratamento de dados só tenham acesso aos dados abrangidos pela sua autorização de acesso através de identidades de utilizador pessoais e únicas e de modos de acesso confidenciais (controlo do acesso aos dados);
g)
Criar perfis que descrevam as funções e responsabilidades das pessoas que são autorizadas a ter acesso aos dados ou às instalações de tratamento de dados e ponham esses perfis à disposição da Autoridade Europeia para a Protecção de Dados a que se refere o artigo 61.o, sem demora e a pedido desta (perfis do pessoal);
h)
Garantir a possibilidade de verificar e determinar a que entidades podem ser transmitidos os dados pessoais por meio de equipamento de transmissão de dados (controlo da transmissão);
i)
Garantir que se possa verificar e determinar a posteriori quais os dados pessoais introduzidos nos sistemas automatizados de tratamento de dados, quando, por quem (controlo da introdução);
j)
Impedir, designadamente por meio de técnicas de cifragem adequadas, que os dados possam ser lidos, copiados, alterados ou suprimidos de forma não autorizada durante a transmissão de dados pessoais ou o transporte dos suportes de dados (controlo do transporte);
k)
Controlar a eficácia das medidas de segurança referidas no presente número e tomar as medidas organizativas necessárias relacionadas com o controlo interno de forma a assegurar a conformidade com a presente decisão (auto-auditoria).
2. A autoridade de gestão toma medidas equivalentes às referidas no n.o 1 no que respeita à segurança do intercâmbio de informações suplementares através da infra-estrutura de comunicação.
Artigo 17.o
Confidencialidade - Autoridade de gestão
1. Sem prejuízo do artigo 17.o do Estatuto dos Funcionários das Comunidades Europeias, a autoridade de gestão deve aplicar regras de sigilo profissional adequadas ou outras obrigações de confidencialidade equivalentes a todo o seu pessoal que tenha de trabalhar com dados do SIS II, segundo padrões comparáveis aos previstos no artigo 11.o da presente decisão. Esta obrigação mantém-se depois de essas pessoas cessarem funções ou deixarem o emprego, ou após a cessação das suas actividades.
2. A autoridade de gestão toma medidas equivalentes às referidas no n.o 1 no que respeita à confidencialidade do intercâmbio de informações suplementares através da infra-estrutura de comunicação.
Artigo 18.o
Manutenção de registos a nível central
1. A autoridade de gestão deve garantir que todos os acessos e todos os intercâmbios de dados pessoais no âmbito do CS-SIS fiquem registados para os efeitos previstos nos n.os 1 e 2 do artigo 12.o
2. Os registos contêm, em especial, o historial das indicações, a data e a hora da transmissão dos dados, os dados utilizados para efectuar uma consulta, a referência aos dados transmitidos e a identificação da autoridade competente responsável pelo tratamento dos dados.
3. Os registos só podem ser utilizados para os fins previstos no n.o 1 e devem ser apagados no mínimo um ano e no máximo três anos após a sua criação. Os registos que incluam o historial das indicações devem ser apagados um a três anos após a supressão das indicações.
4. Os registos podem ser mantidos por um período mais longo, se forem necessários para procedimentos de verificação já em curso.
5. As autoridades competentes encarregadas de verificar se a consulta é legal ou não, verificar a legalidade do tratamento de dados, proceder ao auto-controlo e assegurar o bom funcionamento do CS-SIS e a integridade e segurança dos dados, têm acesso a estes registos, nos limites da sua competência e a seu pedido, para efeitos de assegurar o cumprimento das suas funções.
Artigo 19.o
Campanha de informação
A Comissão deve, em cooperação com as autoridades nacionais de supervisão e com a Autoridade Europeia para a Protecção de Dados, acompanhar o lançamento do SIS II com uma campanha de informação dirigida ao público sobre os objectivos, os dados introduzidos, as autoridades com acesso ao sistema e os direitos das pessoas. Depois de criada, a autoridade de gestão, em cooperação com as autoridades nacionais de supervisão e com a Autoridade Europeia para a Protecção de Dados, repete estas campanhas periodicamente. Os Estados-Membros, em cooperação com as suas autoridades nacionais de supervisão, estabelecem e aplicam as políticas necessárias para dar informação sobre o SIS II aos seus cidadãos em geral.
CAPÍTULO IV
CATEGORIAS DE DADOS E APOSIÇÃO DE REFERÊNCIA
Artigo 20.o
Categorias de dados
1. Sem prejuízo do n.o 1 do artigo 8.o ou das disposições da presente decisão que prevêem a conservação de dados suplementares, o SIS II inclui exclusivamente as categorias de dados fornecidas por cada um dos Estados-Membros e necessárias para os fins previstos nos artigos 26.o, 32.o, 34.o, 36.o e 38.o
2. As categorias de dados são as seguintes:
a)
As pessoas indicadas;
b)
Os objectos a que se referem os artigos 36.o e 38.o
3. As informações sobre as pessoas indicadas são exclusivamente as seguintes:
a)
Apelido(s) e nome(s) próprio(s), apelidos de solteiro e apelidos utilizados anteriormente, e alcunhas eventualmente registadas em separado;
b)
Sinais físicos particulares, objectivos e inalteráveis;
c)
Local e data de nascimento;
d)
Sexo;
e)
Fotografias;
f)
Impressões digitais;
g)
Nacionalidade(s);
h)
Indicação de que as pessoas em causa estão armadas, são violentas ou se evadiram;
i)
Motivo pelo qual se encontram indicadas;
j)
Autoridade que insere a indicação;
k)
Referência à decisão que originou a indicação;
l)
Medida a tomar;
m)
Ligação(ões) a outras indicações inseridas no SIS II nos termos do artigo 52.o;
n)
O tipo de infracção.
4. As regras técnicas necessárias para a introdução, actualização, supressão e consulta dos dados referidos nos n.os 2 e 3 são estabelecidas nos termos do artigo 67.o, sem prejuízo do disposto no instrumento que cria a autoridade de gestão.
5. As regras técnicas necessárias para a consulta dos dados referidos no n.o 3 são similares para as consultas do CS-SIS, das cópias nacionais e das cópias técnicas a que se refere o n.o 2 do artigo 46.o
Artigo 21.o
Proporcionalidade
Antes de inserir uma indicação, o Estado-Membro verifica se o caso é adequado, pertinente e suficientemente importante para justificar a sua inserção no SIS II.
Artigo 22.o
Disposições específicas aplicáveis a fotografias e impressões digitais
A utilização das fotografias e impressões digitais a que se referem as alíneas e) e f) do n.o 3 do artigo 20.o é subordinada às seguintes disposições:
a)
As fotografias e impressões digitais só devem ser inseridas na sequência de um controlo de qualidade específico destinado a determinar o cumprimento de uma norma de qualidade mínima dos dados. As especificações para o controlo de qualidade específico são estabelecidas nos termos do artigo 67.o, sem prejuízo do disposto no instrumento que cria a autoridade de gestão;
b)
As fotografias e impressões digitais só devem ser utilizadas para confirmar a identidade de nacionais de países terceiros localizados graças a uma pesquisa alfanumérica efectuada no SIS II;
c)
Logo que seja tecnicamente possível, as impressões digitais também devem poder ser utilizadas para identificar pessoas com base nos seus identificadores biométricos. Antes de esta funcionalidade ser aplicada no SIS II, a Comissão deve apresentar um relatório sobre a disponibilidade e prontidão da tecnologia necessária, sobre o qual deve ser consultado o Parlamento Europeu.
Artigo 23.o
Requisito de inserção de indicações
1. Não podem ser inseridas indicações relativas a pessoas sem os dados referidos nas alíneas a), d), l) e, quando aplicável, k) do n.o 3 do artigo 20.o
2. Além disso, se disponíveis, devem ser introduzidos todos os outros dados enumerados no n.o 3 do artigo 20.o
Artigo 24.o
Disposições gerais sobre a aposição de referências
1. Se um Estado-Membro considerar que dar execução a uma indicação inserida nos termos dos artigos 26.o, 32.o ou 36.o não é compatível com a sua legislação nacional, com as suas obrigações internacionais ou com interesses nacionais essenciais, pode solicitar a posteriori que seja aposta nesta indicação uma referência que assinale que a medida a tomar por motivo da indicação não será executada no seu território. Essa referência será aposta pelo Gabinete Sirene do Estado-Membro que inseriu a indicação.
2. Para permitir aos Estados-Membros solicitar a aposição de uma referência numa indicação emitida de acordo com o artigo 26.o, todos os Estados-Membros são informados automaticamente, por meio do intercâmbio de informações suplementares, da inserção de quaisquer novas indicações dessa categoria.
3. Se, em casos especialmente urgentes e graves, o Estado-Membro que inseriu a indicação solicitar a execução da medida, o Estado-Membro de execução deve decidir se pode autorizar a retirada da referência aposta a seu pedido. Se o Estado-Membro de execução puder retirá-la, deve fazer o necessário para que a medida a tomar seja imediatamente executada.
Artigo 25.o
Aposição de referência nas indicações para detenção para efeitos de entrega
1. Nos casos em que é aplicável a Decisão-Quadro 2002/584/JAI, a referência que impede a detenção só deve ser aposta numa indicação de detenção para entrega se a autoridade judiciária competente, nos termos da legislação nacional, para a execução de um mandado de detenção europeu tiver recusado a sua execução, invocando um dos motivos de não execução e caso a aposição da referência tenha sido requerida.
2. Todavia, a pedido de uma autoridade judiciária competente nos termos da legislação nacional, quer com base numa instrução geral quer num caso específico, pode também ser requerida a aposição de uma referência a uma indicação de detenção para entrega se for óbvio que a execução do mandado de detenção europeu terá de ser recusada.
CAPÍTULO V
INDICAÇÕES DE PESSOAS PROCURADAS PARA DETENÇÃO PARA EFEITOS DE ENTREGA OU DE EXTRADIÇÃO
Artigo 26.o
Objectivos das indicações e condições de inserção
1. Os dados relativos a pessoas procuradas para detenção para efeitos entrega, com base num mandado de detenção europeu, ou procuradas para detenção para efeitos de extradição são inseridos a pedido da autoridade judiciária do Estado-Membro de emissão.
2. Os dados relativos a pessoas procuradas para detenção para efeitos de entrega também devem ser inseridos com base em mandados de detenção emitidos ao abrigo de acordos celebrados entre a União Europeia e países terceiros com base nos artigos 24.o e 38.o do Tratado UE para efeitos de entrega de pessoas com base num mandado de detenção que prevejam a transmissão desse mandado de detenção através do Sistema de Informação Schengen.
Artigo 27.o
Dados suplementares relativos a pessoas procuradas para detenção para efeitos de entrega
1. No caso de pessoas procuradas para detenção para efeitos de entrega com base num mandado de detenção europeu, o Estado-Membro de emissão insere no SIS II uma cópia do original do mandado de detenção europeu.
2. O Estado-Membro de emissão pode inserir cópia de uma tradução do mandado de detenção europeu, numa ou mais línguas oficiais das instituições da União Europeia.
Artigo 28.o
Informações suplementares relativas a pessoas procuradas para detenção para efeitos de entrega
O Estado-Membro que inseriu a indicação no SIS II para detenção para efeitos de entrega comunica a informação a que se refere o n.o 1 do artigo 8.o da Decisão-Quadro 2002/584/JAI a todos os Estados-Membros mediante o intercâmbio de informações suplementares.
Artigo 29.o
Informações suplementares relativas a pessoas procuradas para detenção para efeitos de extradição
1. O Estado-Membro que inseriu a indicação no SIS II para efeitos de extradição comunica os seguintes dados a todos os Estados-Membros, através do intercâmbio de informações suplementares:
a)
A autoridade que emitiu o pedido de detenção;
b)
Se existe um mandado de detenção ou um documento com o mesmo efeito jurídico, ou uma decisão executória;
c)
A natureza e a classificação jurídica da infracção;
d)
Uma descrição das circunstâncias em que foi cometida a infracção, incluindo o momento, o local e o grau de participação na infracção pela pessoa a respeito da qual foi inserida a indicação;
e)
Na medida do possível, as consequências da infracção;
f)
Qualquer outra informação útil ou necessária para a execução da indicação.
2. Os dados referidos no n.o 1 não serão comunicados se os dados a que se referem os artigos 27.o ou 28.o já tiverem sido fornecidos e se forem considerados suficientes para a execução da indicação pelo Estado-Membro em causa.
Artigo 30.o
Conversão das indicações de pessoas procuradas para detenção para efeitos de entrega ou de extradição
Se não for possível proceder à detenção, quer devido à recusa do Estado-Membro requerido, em conformidade com os procedimentos sobre aposição de referência estabelecidos nos artigos 24.o ou 25.o, quer, no caso de uma indicação de detenção para efeitos de extradição, por a investigação ainda não estar terminada, o Estado-Membro requerido deve considerar a indicações como tendo sido feita para efeitos de comunicação do paradeiro da pessoa em causa.
Artigo 31.o
Execução da medida a tomar com base em indicações de pessoas procuradas para detenção para efeitos de entrega ou de extradição
1. Uma indicação inserida no SIS II em conformidade com o artigo 26.o, conjugada com os dados suplementares referidos no artigo 27.o, constitui e produz os mesmos efeitos de um mandado de detenção europeu emitido em conformidade com a Decisão-Quadro 2002/584/JAI, nos casos em que é aplicável esta decisão-quadro.
2. Nos casos em que não é aplicável a Decisão-Quadro 2002/584/JAI, uma indicação inserida no SIS II em conformidade com os artigos 26.o e 29.o produz o mesmo efeito que um pedido de detenção provisória, na acepção do artigo 16.o da Convenção Europeia de Extradição, de 13 de Dezembro de 1957, ou do artigo 15.o do Tratado Benelux de Extradição e de Auxílio Judiciário Mútuo em Matéria Penal, de 27 de Junho de 1962.
CAPÍTULO VI
INDICAÇÕES RELATIVAS A PESSOAS DESAPARECIDAS
Artigo 32.o
Objectivos das indicações e condições de inserção
1. São inseridos no SIS II os dados relativos às pessoas desaparecidas que precisam de ser colocadas sob protecção e/ou cujo paradeiro tem de ser determinado, a pedido da autoridade competente do Estado-Membro que inseriu a indicação.
2. Podem ser inseridas as seguintes categorias de pessoas desaparecidas:
a)
Pessoas desaparecidas que precisam de ser colocadas sob protecção:
i)
para sua própria protecção,
ii)
para prevenir ameaças;
b)
Pessoas desaparecidas que não precisam de ser colocadas sob protecção.
3. A alínea a) do n.o 2 aplica-se apenas às pessoas que devem ser internadas após decisão de uma autoridade competente.
4. Os n.os 1, 2 e 3 aplicam-se, em especial, a menores.
5. Os Estados-Membros devem assegurar que os dados inseridos no SIS II indiquem as categorias referidas no n.o 2 em que se inserem as pessoas desaparecidas.
Artigo 33.o
Execução da medida a tomar com base numa indicação
1. No caso de serem localizadas as pessoas a que se refere o artigo 32.o, as autoridades competentes comunicam, sob reserva do n.o 2, o seu paradeiro ao Estado-Membro que inseriu a indicação. Nos casos referidos na alínea a) do n.o 2 do artigo 32.o, as autoridades competentes podem colocar as pessoas em local seguro para as impedir de prosseguir a sua viagem, se a legislação nacional o autorizar.
2. A comunicação, além da efectuada entre autoridades competentes, de dados relativos a uma pessoa desaparecida que tenha sido localizada e seja maior depende do consentimento dessa pessoa. No entanto, as autoridades competentes podem comunicar o facto de a indicação ter sido apagada, em virtude de a pessoa ter sido localizada, à pessoa que notificou o desaparecimento.
CAPÍTULO VII
INDICAÇÕES DE PESSOAS PROCURADAS NO ÂMBITO DE UM PROCESSO JUDICIAL
Artigo 34.o
Objectivos das indicações e condições de inserção
Para efeitos da comunicação do local de residência ou do domicílio, os Estados-Membros introduzem no SIS II, a pedido das autoridades judiciárias competentes, os dados relativos às:
a)
Testemunhas;
b)
Pessoas notificadas ou procuradas para serem notificadas a comparecerem perante as autoridades judiciárias, no âmbito de um processo penal a fim de responderem por factos que lhes são imputados;
c)
Pessoas que devam ser notificadas de uma sentença penal ou de outros documentos, no âmbito de um processo penal, a fim de responderem por factos que lhes são imputados;
d)
Pessoas que devam ser citadas para se apresentarem, a fim de cumprirem uma pena privativa de liberdade.
Artigo 35.o
Execução da medida a tomar com base numa indicação
As informações solicitadas são comunicadas ao Estado-Membro requerente, mediante o intercâmbio de informações suplementares.
CAPÍTULO VIII
INDICAÇÕES DE PESSOAS E OBJECTOS PARA EFEITOS DE VIGILÂNCIA DISCRETA OU DE CONTROLO ESPECÍFICO
Artigo 36.o
Objectivos das indicações e condições de inserção
1. Os dados relativos a pessoas ou veículos, embarcações, aeronaves e contentores são introduzidos em conformidade com a legislação nacional do Estado-Membro que insere a indicação, para efeitos de vigilância discreta ou de controlo específico, nos termos do n.o 4 do artigo 37.o
2. Esta indicação pode ser inserida para proceder judicialmente contra infracções penais e para prevenir ameaças à segurança pública:
a)
Quando existirem indícios concretos de que uma pessoa tenciona cometer ou está a cometer uma infracção penal grave, tais como as infracções a que se refere o n.o 2 do artigo 2.o da Decisão-Quadro 2002/584/JAI; ou
b)
Quando a apreciação global de uma pessoa, em especial com base em infracções penais já cometidas, permita supor que esta também cometerá no futuro infracções penais graves, tais como as infracções a que se refere o n.o 2 do artigo 2.o da Decisão-Quadro 2002/584/JAI.
3. Além disso, a indicação pode ser inserida em conformidade com a legislação nacional, a pedido das entidades responsáveis pela segurança nacional, sempre que indícios concretos permitam supor que as informações a que se refere o n.o 1 do artigo 37.o são necessárias para a prevenção de uma ameaça grave colocada pela pessoa em causa ou de outras ameaças graves para a segurança nacional interna e externa. O Estado-Membro que insere a indicação ao abrigo do presente parágrafo informa os outros Estados-Membros da mesma. Cada Estado-Membro determina as autoridades às quais esta informação deve ser transmitida.
4. Podem ser inseridas indicações sobre veículos, embarcações, aeronaves e contentores, quando houver indícios concretos de que estes estão relacionados com as infracções penais graves a que se refere o n.o 2 ou com as ameaças graves a que se refere o n.o 3.
Artigo 37.o
Execução da medida a tomar com base numa indicação
1. Para efeitos de vigilância discreta ou de controlo específico, as informações seguintes podem, no todo ou em parte, ser recolhidas e transmitidas à autoridade que insere a indicação, quando são efectuados controlos de fronteira ou outros controlos policiais e aduaneiros no interior de um Estado-Membro:
a)
O facto de a pessoa ou o veículo, embarcação, aeronave ou contentor indicados terem sido localizados;
b)
O local, a data ou o motivo do controlo;
c)
O itinerário e o destino da viagem;
d)
As pessoas que acompanham a pessoa em causa ou os ocupantes do veículo, embarcação ou aeronave que se pode razoavelmente presumir estarem associados às pessoas em causa;
e)
O veículo, embarcação, aeronave ou contentor utilizado;
f)
Os objectos transportados;
g)
As circunstâncias em que a pessoa ou o veículo, embarcação, aeronave ou contentor foram localizados.
2. As informações a que se refere o n.o 1 são transmitidas mediante o intercâmbio de informações suplementares.
3. Os Estados-Membros devem tomar as medidas necessárias para a recolha das informações a que se refere o n.o 1 de modo a não prejudicar o carácter discreto da vigilância.
4. Durante os controlos específicos, as pessoas, veículos, embarcações, aeronaves, contentores e objectos transportados podem ser revistados, em conformidade com a legislação nacional, para os fins previstos no artigo 36.o Se o controlo específico não for autorizado pela legislação de um Estado-Membro, deve ser automaticamente substituído, nesse Estado-Membro, pela vigilância discreta.
CAPÍTULO IX
INDICAÇÕES DE OBJECTOS PARA EFEITOS DE APREENSÃO OU DE UTILIZAÇÃO COMO PROVA EM PROCESSOS PENAIS
Artigo 38.o
Objectivos das indicações e condições de inserção
1. Os dados relativos aos objectos procurados para efeitos de apreensão ou de prova num processo penal são inseridos no SIS II.
2. São inseridas as seguintes categorias de objectos facilmente identificáveis:
a)
Os veículos a motor com cilindrada superior a 50 cm3, embarcações e aeronaves;
b)
Os reboques de peso em vazio superior a 750 kg, caravanas, equipamentos industriais, motores fora de borda e contentores;
c)
As armas de fogo;
d)
Os documentos oficiais em branco que tenham sido roubados, desviados ou perdidos;
e)
Os documentos de identidade emitidos, tais como passaportes, bilhetes de identidade, cartas de condução, autorizações de residência e documentos de viagem que tenham sido roubados, desviados, perdidos ou invalidados;
f)
Os títulos de registo de propriedade de veículos e chapas de matrícula de veículos que tenham sido roubados, desviados, perdidos ou invalidados;
g)
Notas de banco (notas registadas);
h)
Valores mobiliários e meios de pagamento, tais como cheques, cartões de crédito, acções, obrigações e participações que tenham sido roubados, desviados, perdidos ou invalidados.
3. As regras técnicas necessárias para a introdução, actualização, supressão e consulta dos dados referidos no n.o 2 são estabelecidas nos termos do artigo 67.o, sem prejuízo do disposto no instrumento que cria a autoridade de gestão.
Artigo 39.o
Execução da medida a tomar com base numa indicação
1. Se uma consulta revelar que há uma indicação relativa a um objecto já localizado, a autoridade que o verificou entra em contacto com a autoridade que inseriu a indicação a fim de acordarem nas medidas a tomar. Para o efeito, os dados pessoais podem igualmente ser transmitidos, nos termos da presente decisão.
2. A informação a que se refere o n.o 1 deve ser comunicada mediante o intercâmbio de informações suplementares.
3. O Estado-Membro que localizou o objecto toma as medidas em conformidade com a sua legislação nacional.
CAPÍTULO X
DIREITO DE ACESSO E CONSERVAÇÃO DAS INDICAÇÕES
Artigo 40.o
Autoridades com direito de acesso às indicações
1. O acesso aos dados inseridos no SIS II, bem como o direito de os consultar directamente ou por meio de uma cópia dos dados do SIS II, é exclusivamente reservado às entidades competentes para:
a)
O controlo de fronteiras, nos termos do Regulamento (CE) n.o 562/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 15 de Março de 2006, que estabelece o código comunitário relativo ao regime de passagem de pessoas nas fronteiras (Código das Fronteiras Schengen) (19);
b)
Outras verificações policiais e aduaneiras efectuadas no interior do Estado-Membro em causa, a coordenação dessas verificações pelas autoridades designadas.
2. Todavia, o direito de acesso aos dados inseridos no SIS II, bem como o direito de os consultar directamente, pode também ser exercido pelas autoridades judiciais nacionais, nomeadamente as responsáveis pela instauração de acções penais e inquéritos judiciários antes de deduzida a acusação, no exercício das suas funções, nos termos previstos na lei nacional, bem como pelas respectivas autoridades de coordenação.
3. As autoridades a que se refere o presente artigo são incluídas na lista referida no n.o 8 do artigo 46.o
Artigo 41.o
Acesso da Europol aos dados do SIS II
1. O Serviço Europeu de Polícia (Europol) tem o direito, no âmbito do seu mandato, de aceder e consultar directamente os dados inseridos no SIS II nos termos dos artigos 26.o, 36.o e 38.o
2. Se uma consulta efectuada pela Europol revelar a existência de uma indicação no SIS II, a Europol deve informar desse facto o Estado-Membro que inseriu a indicação, através dos canais definidos pela Convenção Europol para o efeito.
3. A utilização de informações obtidas através de uma consulta ao SIS II está sujeita ao consentimento do Estado-Membro em causa. Se este autorizar a utilização de tais informações, o tratamento das mesmas deve obedecer às disposições da Convenção Europol. A Europol só pode comunicar essas informações a países e organismos terceiros com o consentimento do Estado-Membro em causa.
4. A Europol pode solicitar mais informações aos Estados-Membros em causa, em conformidade com as disposições previstas na Convenção Europol.
5. A Europol:
a)
Deve registar todos os acessos e todas as consultas que efectuar, nos termos do disposto no artigo 12.o;
b)
Sem prejuízo dos n.os 3 e 4, não deve conectar partes do SIS II, nem transferir os dados nele inseridos aos quais tenha acesso, com nenhum outro sistema informático de recolha e tratamento de dados operado pela Europol, ou que nela funcione, nem descarregar ou copiar por outros meios quaisquer partes do SIS II;
c)
Deve limitar o acesso aos dados inseridos no SIS II a membros do pessoal da Europol especificamente autorizados;
d)
Deve tomar e aplicar as medidas previstas nos artigos 10.o e 11.o;
e)
Deve permitir que a Instância Comum de Controlo, criada pelo artigo 24.o da Convenção Europol, supervisione as actividades da Europol relativamente ao direito de acesso e de consulta dos dados inseridos no SIS II.
Artigo 42.o
Acesso da Eurojust aos dados do SIS II
1. Os membros nacionais da Eurojust e seus assistentes têm direito, no âmbito do seu mandato, de acesso e de consulta aos dados do SIS II inseridos ao abrigo dos artigos 26.o, 32.o, 34.o e 38.o
2. Se uma consulta efectuada por um membro nacional da Eurojust revelar a existência de uma indicação no SIS II, esse membro nacional deve informar do facto o Estado-Membro que inseriu a indicação. Quaisquer informações obtidas em tais consultas só podem ser comunicadas aos países e organismos terceiros com o consentimento do Estado-Membro que inseriu essa indicação.
3. O presente artigo em nada afecta as disposições da Decisão 2002/187/JAI relativa à protecção de dados e à responsabilidade por qualquer tratamento não autorizado ou incorrecto dos dados por parte dos membros nacionais da Eurojust ou dos seus assistentes, nem os poderes da Instância Comum de Controlo, criada pela referida decisão.
4. Cada acesso e cada consulta efectuada por um membro nacional da Eurojust ou pelo seu assistente devem ser registados nos termos do artigo 12.o e cada utilização por eles dada a esses dados também deve ser registada.
5. Não devem ser conectadas quaisquer partes do SIS II, nem transferidos os dados nele inseridos aos quais os membros nacionais ou seus assistentes tenham acesso, para nenhum outro sistema informático de recolha e tratamento de dados, operado pela Eurojust, ou que nela funcione, nem devem ser descarregadas quaisquer partes do SIS II.
6. O acesso aos dados inseridos no SIS II é reservado aos membros nacionais e aos respectivos assistentes e não é extensivo ao pessoal da Eurojust.
7. Devem ser adoptadas e aplicadas as medidas para garantir a segurança e confidencialidade a que se referem os artigos 10.o e 11.o
Artigo 43.o
Âmbito do acesso
Os utilizadores, incluindo a Europol, os membros nacionais da Eurojust e seus assistentes, só podem ter acesso aos dados que sejam necessários para o exercício das suas funções.
Artigo 44.o
Período de conservação das indicações relativas a pessoas
1. As indicações relativas a pessoas introduzidas no SIS II, nos termos da presente decisão, são conservadas apenas durante o período necessário para a consecução dos fins subjacentes a essas indicações.
2. No prazo de três anos a contar da introdução das indicações no SIS II, o Estado-Membro que as introduziu aprecia a necessidade da sua conservação. No caso de indicações relativas a pessoas inseridas ao abrigo do artigo 36.o, o prazo para a apreciação é de um ano.
3. Cada Estado-Membro estabelece, se for caso disso, prazos de apreciação mais curtos, em conformidade com a sua legislação nacional.
4. O Estado-Membro que insere a indicação pode, durante o período de apreciação e na sequência de uma avaliação individual exaustiva, que deve ser registada, decidir manter a indicação por um período mais longo, se tal se revelar necessário para a consecução dos fins subjacentes a essa indicação. Neste caso, aplica-se também à prorrogação o disposto no n.o 2. A prorrogação da indicação deve ser comunicada ao CS-SIS.
5. As indicações são automaticamente apagadas uma vez expirado o período de apreciação a que se refere o n.o 2. Tal não se aplica no caso de o Estado-Membro que inseriu a indicação ter comunicado a prorrogação da indicação ao CS-SIS, nos termos do n.o 4. O CS-SIS informa automaticamente os Estados-Membros da supressão programada dos dados do sistema, mediante um pré-aviso de quatro meses.
6. Os Estados-Membros devem manter estatísticas sobre o número de indicações cujo período de conservação tenha sido prorrogado ao abrigo do n.o 4.
Artigo 45.o
Período de conservação das indicações relativas a objectos
1. As indicações relativas a objectos introduzidas no SIS II, nos termos da presente decisão, são conservadas apenas durante o período necessário para a consecução dos fins subjacentes a essas indicações.
2. As indicações relativas a objectos introduzidas ao abrigo do artigo 36.o são conservadas pelo período máximo de cinco anos.
3. As indicações relativas a objectos introduzidas ao abrigo do artigo 38.o são conservadas pelo período máximo de dez anos.
4. Os períodos de conservação referidos nos n.os 2 e 3 podem ser prorrogados, se tal se revelar necessário para a consecução dos fins subjacentes a essa indicação. Neste caso, aplica-se também à prorrogação o disposto nos n.os 2 e 3.
CAPÍTULO XI
REGRAS GERAIS APLICÁVEIS AO TRATAMENTO DE DADOS
Artigo 46.o
Tratamento dos dados do SIS II
1. Os Estados-Membros só podem tratar os dados previstos nos artigos 20.o, 26.o, 32.o, 34.o, 36.o e 38.o para os efeitos estabelecidos para cada categoria de indicações referida nesses artigos.
2. Os dados só podem ser copiados para fins técnicos, desde que essa cópia seja necessária para uma consulta directa pelas autoridades referidas no artigo 40.o O disposto na presente decisão é igualmente aplicável às referidas cópias. As indicações de outro Estado-Membro não podem ser copiadas do N.SIS II para outros ficheiros de dados nacionais.
3. As cópias técnicas referidas no n.o 2 que dêem origem a bases de dados fora de linha só podem ser conservadas por um período que não exceda 48 horas. Este período pode ser prorrogado numa situação de emergência, até que a mesma cesse.
Os Estados-Membros mantêm um inventário actualizado das referidas cópias, facultam esse inventário às respectivas autoridades nacionais de supervisão e asseguram a aplicação das disposições da presente decisão, em particular as referidas no artigo 10.o, a essas cópias.
4. O acesso aos dados do SIS II só é autorizado dentro dos limites da competência das autoridades nacionais a que se refere o artigo 40.o e é reservado ao pessoal devidamente autorizado.
5. No que respeita às indicações previstas nos artigos 26.o, 32.o, 34.o, 36.o e 38.o da presente decisão, qualquer tratamento da informação nelas contida para finalidades diferentes daquelas para que foram inseridas no SIS II tem de ser relativo a um caso específico e justificado pela necessidade de prevenir uma ameaça grave iminente para a ordem e a segurança públicas, por motivos graves de segurança nacional e para efeitos de prevenir uma infracção penal grave. Para este efeito, deve ser obtida a autorização prévia do Estado-Membro que insere as indicações.
6. Os dados não podem ser utilizados para fins administrativos.
7. Qualquer utilização de dados não conforme com os n.os 1 a 6 é considerada utilização indevida ao abrigo da legislação de cada Estado-Membro.
8. Cada Estado-Membro comunica à autoridade de gestão a lista das respectivas autoridades competentes autorizadas a consultar directamente os dados introduzidos no SIS II, nos termos da presente decisão, e as alterações da referida lista. Esta lista deve especificar, para cada autoridade, os dados que esta pode consultar e para que fins. A autoridade de gestão assegura a publicação anual da lista no Jornal Oficial da União Europeia.
9. Na medida em que o direito da União Europeia não preveja disposições específicas, o direito de cada Estado-Membro é aplicável aos dados inseridos no seu N.SIS II.
Artigo 47.o
Dados do SIS II e ficheiros nacionais
1. O n.o 2 do artigo 46.o não prejudica o direito de um Estado-Membro conservar, nos seus ficheiros nacionais, os dados do SIS II relacionados com medidas tomadas no seu território. Esses dados são mantidos em ficheiros nacionais por um período máximo de três anos, a não ser que disposições específicas do direito nacional prevejam um período de conservação mais longo.
2. O n.o 2 do artigo 46.o não prejudica o direito de um Estado-Membro de manter, nos seus ficheiros nacionais, os dados constantes de uma determinada indicação inserida no SIS II por esse Estado-Membro.
Artigo 48.o
Informação em caso de não execução de uma indicação
Se uma acção solicitada não puder ser executada, o Estado-Membro requerido informa imediatamente desse facto o Estado-Membro que inseriu a indicação.
Artigo 49.o
Qualidade dos dados tratados no SIS II
1. O Estado-Membro que insere a indicação é responsável pela exactidão e actualidade dos dados, bem como pela licitude da sua introdução no SIS II.
2. Apenas o Estado-Membro que insere as indicações está autorizado a alterar, completar, rectificar, actualizar ou apagar os dados que introduziu.
3. Se um Estado-Membro distinto do que inseriu as indicações dispuser de indícios que o levem a presumir que um dado é factualmente incorrecto ou foi ilegalmente inserido, informa com a maior brevidade e no prazo máximo de dez dias após ter tido conhecimento desses indícios o Estado-Membro que inseriu as indicações, mediante o intercâmbio de informações suplementares. O Estado-Membro que inseriu as indicações deve verificar a comunicação, e, se necessário, corrigir ou apagar sem demora o dado em questão.
4. Se os Estados-Membros não conseguirem chegar a acordo no prazo de dois meses, o Estado-Membro que não inseriu as indicações submete a questão à apreciação da Autoridade Europeia para a Protecção de Dados, que actua como mediadora, conjuntamente com as autoridades nacionais de supervisão interessadas.
5. Os Estados-Membros procedem ao intercâmbio de informações suplementares, caso alguém conteste ser a pessoa procurada a quem diz respeito uma indicação. Se na sequência da verificação, se concluir que existem efectivamente duas pessoas diferentes, o autor da contestação é informado das disposições do artigo 51.o
6. Se uma pessoa tiver já sido indicada no SIS II, o Estado-Membro que inserir uma nova indicação deve chegar a acordo sobre a mesma com o Estado-Membro que inseriu a primeira indicação. O acordo deve ser obtido com base no intercâmbio de informações suplementares.
Artigo 50.o
Distinção entre pessoas com características semelhantes
Se, durante a inserção de uma nova indicação, se verificar que já existe no SIS II uma pessoa com os mesmos elementos de identidade, deve ser adoptado o seguinte procedimento:
a)
O Gabinete Sirene entra em contacto com a autoridade que introduziu o pedido para esclarecer se se trata ou não da mesma pessoa;
b)
Se, com base na averiguação efectuada, se apurar que a pessoa assinalada na nova indicação e a pessoa já indicada no SIS II são a mesma pessoa, o Gabinete Sirene aplica o processo para a inserção de indicações múltiplas definido no n.o 6 do artigo 49.o Se, na sequência da verificação, se concluir que existem efectivamente duas pessoas diferentes, o Gabinete Sirene aprova o pedido de inserção da segunda indicação, acrescentando os dados necessários para evitar quaisquer erros de identificação.
Artigo 51.o
Dados suplementares para evitar usurpações de identidade
1. Se a pessoa que é efectivamente assinalada numa indicação for susceptível de ser confundida com uma pessoa cuja identidade tenha sido usurpada, o Estado-Membro que inseriu a indicação acrescenta à mesma, com o consentimento expresso desta última pessoa, dados a ela relativos, de forma a evitar as consequências negativas dos erros de identificação.
2. Os dados relativos a uma pessoa cuja identidade tenha sido usurpada só podem utilizados para permitir que:
a)
A autoridade competente estabeleça a distinção entre a pessoa cuja identidade foi usurpada e a pessoa que é efectivamente assinalada na indicação;
b)
A pessoa cuja identidade foi usurpada comprove a sua identidade e prove que esta foi usurpada.
3. Para efeitos do disposto no presente artigo, só podem ser inseridos e tratados ulteriormente no SIS II os seguintes dados pessoais:
a)
Apelido(s) e nome(s) próprio(s), apelidos de solteiro e apelidos utilizados anteriormente, e alcunhas eventualmente registadas em separado;
b)
Sinais físicos particulares, objectivos e inalteráveis;
c)
Local e data de nascimento;
d)
Sexo;
e)
Fotografias;
f)
Impressões digitais;
g)
Nacionalidade(s);
h)
Número(s) do(s) documento(s) de identidade e data de emissão.
4. As regras técnicas necessárias para inserir e tratar ulteriormente os dados referidos no n.o 3 são estabelecidas nos termos do artigo 67.o, sem prejuízo do disposto no instrumento que cria a autoridade de gestão.
5. Os dados referidos no n.o 3 são apagados ao mesmo tempo que a indicação correspondente ou antes disso, se a pessoa o solicitar.
6. Os dados referidos no n.o 3 só podem ser consultados pelas autoridades com direito de acesso à indicação correspondente, as quais poderão fazê-lo unicamente para evitar erros de identificação.
Artigo 52.o
Ligações entre indicações
1. Os Estados-Membros podem criar ligações entre as indicações que inserem no SIS II. Essas ligações têm por efeito estabelecer uma relação entre duas ou mais indicações.
2. A criação de uma ligação não afecta nem a conduta específica a adoptar com base em cada indicação que é objecto de ligação, nem o período de conservação dessas indicações.
3. A criação de uma ligação não afecta os direitos de acesso previstos na presente decisão. As autoridades que não tenham direito de acesso a certas categorias de indicações não podem ver a ligação a uma indicação a que não tenham direito de acesso.
4. Os Estados-Membros só criam ligações entre indicações quando uma clara necessidade operacional o exija.
5. Os Estados-Membros podem criar ligações nos termos da sua legislação nacional, desde que sejam respeitados os princípios consignados no presente artigo.
6. Se um Estado-Membro considerar que a criação de uma ligação entre indicações por outro Estado-Membro é incompatível com a sua legislação nacional ou com as obrigações internacionais que sobre ele impendem, pode tomar as medidas necessárias para impedir o acesso a tal ligação a partir do seu território ou por parte das suas autoridades situadas fora do seu território.
7. As regras técnicas para interligar as indicações são aprovadas nos termos do artigo 67.o, sem prejuízo do disposto no instrumento que cria a autoridade de gestão.
Artigo 53.o
Finalidade e período de conservação das informações suplementares
1. Os Estados-Membros conservam no Gabinete Sirene uma referência às decisões que originaram a indicação, como base para a troca de informações suplementares.
2. Os dados pessoais guardados em ficheiros pelo Gabinete Sirene na sequência do intercâmbio de informações são conservados apenas durante o tempo necessário para a consecução dos fins para que foram fornecidos. Devem, em qualquer caso, ser apagados no máximo um ano após ter sido suprimida do SIS II a indicação relativa à pessoa em causa.
3. O disposto no n.o 2 não prejudica o direito dos Estados-Membros de manterem nos ficheiros nacionais dados relativos a indicações especiais por si inseridas ou a indicações relativamente às quais tenham sido tomadas medidas no seu território. O tempo durante o qual esses dados podem ser conservados nos ficheiros é determinado pela legislação nacional.
Artigo 54.o
Transferência de dados pessoais para terceiros
Os dados pessoais tratados no SIS II em aplicação da presente decisão não são transferidos para países terceiros ou para organizações internacionais, nem colocados à sua disposição.
Artigo 55.o
Intercâmbio de dados com a Interpol sobre passaportes roubados, desviados, extraviados ou invalidados
1. Em derrogação do artigo 54.o, os dados inseridos no SIS II referentes ao número de passaporte, país de emissão e tipo de documento no que respeita a passaportes roubados, desviados, extraviados ou invalidados podem ser objecto de intercâmbio com membros da Interpol mediante o estabelecimento de uma ligação entre o SIS II e a base de dados da Interpol relativa a documentos de viagem roubados ou extraviados, desde que seja celebrado um acordo entre a Interpol e a União Europeia. Esse acordo deve prever que a transmissão de dados introduzidos por um Estado-Membro é subordinada ao consentimento desse Estado-Membro.
2. O acordo a que se refere o n.o 1 deve prever que os dados partilhados só são acessíveis a membros da Interpol provenientes de países que assegurem um nível adequado de protecção dos dados pessoais. Antes de celebrar esse acordo, o Conselho deve solicitar à Comissão que se pronuncie sobre a adequação do nível de protecção dos dados pessoais e do respeito pelos direitos e liberdades fundamentais no que se refere ao tratamento dos dados pessoais pela Interpol e pelos países que destacaram membros para a Interpol.
3. O acordo a que se refere o n.o 1 pode igualmente prever que os Estados-Membros tenham acesso, através do SIS II, a dados da base de dados da Interpol relativa a documentos de viagem roubados ou extraviados, em conformidade com as disposições pertinentes da presente decisão relativas às indicações inseridas no SIS II sobre passaportes roubados, desviados, extraviados e invalidados.
CAPÍTULO XII
PROTECÇÃO DE DADOS
Artigo 56.o
Tratamento de categorias de dados sensíveis
É proibido o tratamento das categorias de dados enumeradas na primeira frase do artigo 6.o da Convenção do Conselho da Europa para a Protecção das Pessoas relativamente ao Tratamento Automatizado de Dados de Carácter Pessoal, de 28 de Janeiro de 1981.
Artigo 57.o
Aplicação da Convenção do Conselho da Europa sobre a Protecção de Dados
Os dados pessoais tratados em aplicação da presente decisão são protegidos nos termos da Convenção do Conselho da Europa para a Protecção das Pessoas relativamente ao Tratamento Automatizado de Dados de Carácter Pessoal, de 28 de Janeiro de 1981, e suas subsequentes alterações.
Artigo 58.o
Direito de acesso, correcção de dados inexactos e supressão de dados ilegalmente armazenados
1. O direito de qualquer pessoa aceder aos dados que lhe dizem respeito, inseridos no SIS II ao abrigo da presente decisão, é exercido nos termos da lei do Estado-Membro junto do qual invoca esse direito.
2. Se a lei nacional assim o estabelecer, compete à autoridade nacional de supervisão decidir se as informações podem ser comunicadas e em que condições.
3. Um Estado-Membro distinto do que inseriu as indicações só pode comunicar informações relativas a tais dados se previamente tiver dado oportunidade ao Estado-Membro que inseriu as indicações de tomar posição, através do intercâmbio de informações suplementares.
4. Não são comunicadas informações à pessoa com dados, se tal for indispensável para a execução de actos lícitos consignados na indicação, ou para a protecção dos direitos e liberdades de terceiros.
5. Qualquer pessoa tem direito a que sejam rectificados os dados inexactos que lhe digam respeito ou suprimidos os dados ilegalmente armazenados que lhe digam respeito.
6. A pessoa em causa deve ser informada o mais rapidamente possível e, em todo o caso, no prazo máximo de 60 dias a contar da data em que tiver apresentado o pedido de acesso ou em prazo mais curto se a lei nacional assim o previr.
7. A pessoa deve ser informada do seguimento dado ao exercício dos seus direitos de rectificação e de supressão o mais rapidamente possível e, em todo o caso, no prazo máximo de três meses a contar da data em que tiver apresentado o pedido de rectificação ou de supressão ou em prazo mais curto se a lei nacional assim o previr.
Artigo 59.o
Recursos
1. Qualquer pessoa pode instaurar, perante os tribunais ou perante a autoridade competente nos termos da legislação nacional de qualquer Estado-Membro, uma acção que tenha por objecto, nomeadamente, o acesso, a rectificação e a supressão de uma indicação que lhe diga respeito, e a obtenção de informação ou indemnização relativamente a tal indicação.
2. Os Estados-Membros comprometem-se mutuamente a executar as decisões definitivas proferidas pelos tribunais ou pelas autoridades a que se refere o n.o 1, sem prejuízo do disposto no artigo 64.o
3. As regras em matéria de recursos previstas no presente artigo são avaliadas pela Comissão até 23 de Agosto de 2009.
Artigo 60.o
Supervisão dos N.SIS II
1. Cada Estado-Membro assegura que uma autoridade independente (a seguir designada por «autoridade nacional de supervisão») supervisione a legalidade do tratamento dos dados pessoais do SIS II no seu território, a sua transmissão a partir do seu território e o intercâmbio e o tratamento ulterior de informações suplementares.
2. A autoridade nacional de supervisão assegura que seja efectuada, no mínimo de quatro em quatro anos, uma auditoria das operações de tratamento de dados no N.SIS II de acordo com as normas internacionais de auditoria.
3. Os Estados-Membros asseguram que a autoridade nacional de supervisão disponha dos meios necessários para desempenhar as funções que lhe são conferidas pela presente decisão.
Artigo 61.o
Supervisão da autoridade de gestão
1. A Autoridade Europeia para a Protecção de Dados verifica se as actividades de tratamento de dados pessoais efectuadas pela autoridade de gestão respeitam o disposto na presente decisão. São aplicáveis do mesmo modo as funções e competências a que se referem os artigos 46.o e 47.o do Regulamento (CE) n.o 45/2001.
2. A Autoridade Europeia para a Protecção de Dados assegura que seja efectuada, no mínimo de quatro em quatro anos, uma auditoria das actividades de tratamento de dados pessoais da autoridade de gestão, de acordo com as normas internacionais de auditoria. Um relatório dessa auditoria deve ser enviado ao Parlamento Europeu, ao Conselho, à autoridade de gestão, à Comissão e às autoridades nacionais de supervisão. A autoridade de gestão pode apresentar observações antes da aprovação do relatório.
Artigo 62.o
Cooperação entre as autoridades nacionais de supervisão e a Autoridade Europeia para a Protecção de Dados
1. As autoridades nacionais de supervisão e a Autoridade Europeia para a Protecção de Dados, agindo no âmbito das respectivas competências, cooperam activamente no âmbito das suas responsabilidades e asseguram a supervisão coordenada do SIS II.
2. Agindo no âmbito das respectivas competências, estas autoridades trocam informações relevantes, assistem-se mutuamente na realização de auditorias e inspecções, analisam as dificuldades de interpretação ou aplicação da presente decisão, estudam os problemas que possam colocar-se aquando do exercício da supervisão independente ou por ocasião do exercício dos direitos da pessoa com dados, elaboram propostas harmonizadas tendo em vista encontrar soluções comuns para quaisquer eventuais problemas e promovem a consciencialização para os direitos em matéria de protecção de dados, na medida do necessário.
3. As autoridades nacionais de supervisão e a Autoridade Europeia para a Protecção de Dados reúnem-se, para o efeito, pelo menos duas vezes por ano. As despesas e os serviços de apoio relativos a essas reuniões ficam a cargo da Autoridade Europeia para a Protecção de Dados. O regulamento interno é aprovado na primeira reunião. Os métodos de trabalho são definidos conjuntamente, em função das necessidades. De dois em dois anos, é enviado ao Parlamento Europeu, ao Conselho, à Comissão e à autoridade de gestão um relatório conjunto de actividades.
Artigo 63.o
Protecção de dados durante o período transitório
Caso a Comissão delegue as suas responsabilidades noutro órgão ou órgãos durante o período transitório, nos termos do n.o 4 do artigo 15.o, deve assegurar que a Autoridade Europeia para a Protecção de Dados tenha o direito e a possibilidade de desempenhar cabalmente as suas funções, designadamente de efectuar verificações in loco e de exercer quaisquer outras competências que lhe tenham sido atribuídas pelo artigo 47.o do Regulamento (CE) n.o 45/2001.
CAPÍTULO XIII
RESPONSABILIDADE E SANÇÕES
Artigo 64.o
Responsabilidade
1. Cada Estado-Membro é responsável, nos termos do seu direito nacional, por qualquer dano causado a uma pessoa pela utilização do N.SIS II. O mesmo se verifica quando os danos tenham sido causados pelo Estado-Membro que inseriu a indicação, se este tiver inserido dados factualmente incorrectos ou armazenado dados ilegalmente.
2. Se o Estado-Membro contra o qual uma acção é instaurada não for o Estado-Membro que inseriu a indicação, este último é obrigado a reembolsar, mediante pedido, as somas pagas a título de indemnização, a menos que a utilização dos dados pelo Estado-Membro que requer o reembolso viole a presente decisão.
3. Se o incumprimento, por um Estado-Membro, das obrigações que lhe incumbem por força da presente decisão causar dano ao SIS II, esse Estado-Membro é considerado responsável pelos danos, a menos que a autoridade de gestão ou outros Estados-Membros que participem no SIS II não tenham tomado medidas razoáveis para prevenir os danos ou minimizar os seus efeitos.
Artigo 65.o
Sanções
Os Estados-Membros asseguram que qualquer utilização indevida dos dados do SIS II ou qualquer intercâmbio de informações suplementares que viole o disposto na presente decisão sejam sujeitos a sanções efectivas, proporcionadas e dissuasivas, nos termos da lei nacional.
CAPÍTULO XIV
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 66.o
Acompanhamento e estatísticas
1. A autoridade de gestão deve assegurar o estabelecimento de procedimentos para acompanhar o funcionamento do SIS II relativamente aos objectivos fixados em termos de resultados, relação custo-eficácia, segurança e qualidade do serviço.
2. Para efeitos de manutenção técnica, elaboração de relatórios e estatísticas, a autoridade de gestão tem acesso às informações necessárias respeitantes às operações de tratamento efectuadas no SIS II Central.
3. A autoridade de gestão publica todos os anos estatísticas que mostrem o número de registos por categoria de indicações, o número de respostas positivas por categoria de indicações e o número de acessos ao SIS II, indicando o total e a repartição por cada Estado-Membro.
4. Dois anos após o início do funcionamento do SIS II e, subsequentemente, de dois em dois anos, a autoridade de gestão apresenta ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório sobre o funcionamento técnico do SIS II central e da infra-estrutura de comunicação, incluindo a sua segurança, e sobre o intercâmbio bilateral e multilateral de informações suplementares entre os Estados-Membros.
5. Três anos após o início do funcionamento do SIS II e, subsequentemente, de quatro em quatro anos, a Comissão apresenta uma avaliação global do SIS II central e do intercâmbio bilateral e multilateral de informações suplementares entre os Estados-Membros. Essa avaliação global deve incluir a análise dos resultados obtidos relativamente aos objectivos fixados e avaliar se os princípios de base continuam a ser válidos, a aplicação da presente decisão ao SIS II Central, a segurança do SIS II Central, e as implicações para o funcionamento futuro. A Comissão transmite a avaliação ao Parlamento Europeu e ao Conselho.
6. Os Estados-Membros devem fornecer à autoridade de gestão e à Comissão as informações necessárias para a elaboração dos relatórios referidos nos n.os 3, 4 e 5.
7. A autoridade de gestão deve fornecer à Comissão as informações necessárias para a realização da avaliação global a que se refere o n.o 5.
Artigo 67.o
Comité de regulamentação
1. Sempre que se faça referência ao presente artigo, a Comissão é assistida por um Comité de Regulamentação composto por representantes dos Estados-Membros e presidido pelo representante da Comissão. O representante da Comissão apresenta ao Comité um projecto das medidas a tomar. O Comité dá parecer sobre esse projecto num prazo que o presidente pode fixar em função da urgência da questão. O parecer é emitido pela maioria prevista no n.o 2 do artigo 205.o do Tratado CE para a aprovação das decisões que o Conselho deve tomar sob proposta da Comissão. Os votos dos representantes dos Estados-Membros no Comité são ponderados nos termos desse artigo. O presidente não vota.
2. O Comité aprova o seu regulamento interno mediante proposta do presidente, com base no modelo de regulamento interno publicado no Jornal Oficial da União Europeia.
3. A Comissão aprova as medidas projectadas se forem conformes com o parecer do Comité. Se as medidas projectadas não forem conformes com o parecer do Comité, ou na falta de parecer, a Comissão apresenta imediatamente ao Conselho uma proposta relativa às medidas a tomar.
4. O Conselho pode deliberar por maioria qualificada sobre a proposta, no prazo de dois meses a contar da data em que o assunto lhe foi submetido. Se, nesse prazo, o Conselho se tiver pronunciado, por maioria qualificada, contra a proposta, a Comissão deve reanalisá-la, podendo apresentar ao Conselho uma proposta alterada, apresentar de novo a sua proposta ou apresentar uma proposta legislativa. Se, no termo desse prazo, o Conselho não tiver aprovado o acto de execução proposto nem se tiver pronunciado contra a proposta de medidas de execução, o acto de execução proposto é aprovado pela Comissão.
5. O Comité a que se refere o n.o 1 exerce as suas funções a partir de 23 de Agosto de 2007.
Artigo 68.o
Alteração das disposições do Acervo de Schengen
1. No que respeita aos domínios que se inscrevem no âmbito de aplicação do Tratado UE, a presente decisão substitui, na data a que se refere o n.o 2 do artigo 71.o, o disposto nos artigos 64.o e 92.o a 119.o da Convenção de Schengen, com excepção do artigo 102.o-A.
2. No que respeita aos domínios que se inscrevem no âmbito de aplicação do Tratado UE, a presente decisão substitui, na data a que se refere o n.o 2 do artigo 71.o, as seguintes disposições do Acervo de Schengen que dão execução a esses artigos (20):
a)
Decisão do Comité Executivo, de 14 de Dezembro de 1993, relativa ao Regulamento Financeiro referente às despesas relativas à instalação e à função de apoio técnico do C.SIS [SCH/Com-ex (93) 16];
b)
Decisão do Comité Executivo, de 7 de Outubro de 1997, relativa ao desenvolvimento do SIS [SCH/Com-ex (97) 24];
c)
Decisão do Comité Executivo, de 15 de Dezembro de 1997, relativa à alteração do Regulamento Financeiro relativo ao C.SIS [SCH/Com-ex (97) 35];
d)
Decisão do Comité Executivo, de 21 de Abril de 1998, relativa ao C.SIS com 15/18 conexões [SCH/Com-ex (98) 11];
e)
Decisão do Comité Executivo, de 25 de Abril de 1997, relativa à adjudicação do contrato para o estudo preliminar do SIS II [SCH/Com-ex (97) 2 rev. 2];
f)
Decisão do Comité Executivo, de 28 de Abril de 1999, relativa a despesas de instalação do C.SIS [SCH/Com-ex (99) 4];
g)
Decisão do Comité Executivo, de 28 de Abril de 1999, relativa à actualização do Manual Sirene [SCH/Com-ex (99) 5];
h)
Declaração do Comité Executivo, de 18 de Abril de 1996, relativa à definição do conceito de estrangeiro [SCH/Com-ex (96) decl. 5];
i)
Declaração do Comité Executivo, de 28 de Abril de 1999, relativa à estrutura do SIS [SCH/Com-ex (99) decl. 2 rev.];
j)
Decisão do Comité Executivo, de 7 de Outubro de 1997, relativa às participações da Islândia e da Noruega nas despesas de instalação e de funcionamento do C.SIS [SCH/Com-ex (97) 18].
3. No que respeita aos domínios que se inscrevem no âmbito de aplicação do Tratado UE, as referências aos artigos substituídos da Convenção de Schengen e às disposições pertinentes do Acervo de Schengen que executam aqueles artigos devem ser entendidas como referências à presente decisão.
Artigo 69.o
Revogação
Na data a que se refere o n.o 2 do artigo 71.o são revogadas a Decisão 2004/201/JAI, a Decisão 2005/211/JAI, a Decisão 2005/719/JAI, a Decisão 2005/727/JAI, a Decisão 2006/228/JAI, a Decisão 2006/229/JAI e a Decisão 2006/631/JAI.
Artigo 70.o
Período transitório e orçamento
1. As indicações são transferidas do SIS 1+ para o SIS II. Os Estados-Membros devem assegurar, dando prioridade às indicações sobre pessoas, que o conteúdo das indicações transferidas do SIS 1+ para o SIS II cumpra o disposto na presente decisão logo que possível e, o mais tardar, no prazo de três anos a contar da data a que se refere o n.o 2 do artigo 71.o Durante este período transitório, os Estados-Membros podem continuar a aplicar o disposto nos artigos 94.o, 95.o e 97.o a 100.o da Convenção de Schengen ao conteúdo das indicações transferidas do SIS 1+ para o SIS II sob reserva das seguintes regras:
a)
Em caso de alteração, aditamento, rectificação ou actualização do conteúdo de uma indicação transferida do SIS 1+ para o SIS II, os Estados-Membros devem assegurar que a indicação cumpre o disposto na presente decisão a partir do momento dessa alteração, aditamento, rectificação ou actualização;
b)
Em caso de acerto correspondente a uma indicação transferida do SIS 1+ para o SIS II, os Estados-Membros devem examinar a compatibilidade dessa indicação com o disposto na presente decisão imediatamente e sem atrasar as medidas a tomar com base nessa indicação.
2. Na data fixada nos termos do n.o 2 do artigo 71.o, a parte remanescente do orçamento aprovada em conformidade com o disposto no artigo 119.o da Convenção de Schengen, é reembolsada aos Estados-Membros. Os montantes a reembolsar são calculados com base nas contribuições dos Estados-Membros, estabelecidas na Decisão do Comité Executivo, de 14 de Dezembro de 1993, relativa ao Regulamento Financeiro referente às despesas relativas à instalação e à função de apoio técnico do Sistema de Informação de Schengen.
3. Durante o período transitório referido no n.o 4 do artigo 15.o, as referências da presente decisão à autoridade de gestão devem ser entendidas como referências à Comissão.
Artigo 71.o
Entrada em vigor, aplicabilidade e migração
1. A presente decisão entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
2. A presente decisão é aplicável aos Estados-Membros que participam no SIS 1+ a partir de uma data a determinar pelo Conselho, deliberando por unanimidade dos seus membros que representam os Governos dos Estados-Membros que participam no SIS 1+.
3. A data referida no n.o 2 é fixada depois de:
a)
Terem sido adoptadas as medidas de execução necessárias;
b)
Todos os Estados-Membros que participam plenamente no SIS 1+ terem notificado a Comissão de que adoptaram as disposições técnicas e jurídicas necessárias para efectuar o tratamento dos dados do SIS II e para proceder ao intercâmbio de informações suplementares;
c)
A Comissão ter declarado que foi concluído com êxito um ensaio circunstanciado do SIS II, a realizar pela Comissão juntamente com os Estados-Membros, e de os órgãos preparatórios do Conselho terem validado os resultados do ensaio proposto e confirmado que o nível de rendimento do SIS II é, pelo menos, equivalente ao alcançado com o SIS 1+;
d)
A Comissão ter tomado as medidas técnicas necessárias que permitam a conexão do SIS II Central aos N.SIS II dos Estados-Membros interessados.
4. A Comissão informa o Parlamento Europeu dos resultados dos ensaios efectuados de acordo com a alínea c) do n.o 3.
5. As decisões do Conselho tomadas ao abrigo do n.o 2 são publicadas no Jornal Oficial da União Europeia.
Feito no Luxemburgo, em 12 de Junho de 2007.