31992L0066
L 260/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 92/66/ЕИО НА СЪВЕТА
от 14 юли 1992 година
за въвеждането на мерки на Общността за борба с нюкасълската болест
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално член 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
като има предвид, че домашните птици са изброени в приложение II към Договора; като има предвид, че търговията с домашни птици представлява важен източник на доходи за населението, което се занимава със земеделие;
като има предвид, че е необходимо да се установят на общностно ниво мерките за борба, които трябва да бъдат вземани в случай на възникване на нюкасълска болест, за да се осигури развитието на птицевъдството на национално ниво и за да се допринесе за защитата на здравето на животните в Общността;
като има предвид, че минимални общностни мерки за контрол следва освен това да бъдат предвидени срещу нюкасълската болест, за да се прилагат към определени други видове;
като има предвид, че избухването на нюкасълска болест може бързо да придобие епизоотични размери, да причини смъртност и загуби, които да доведат до рязко спадане на печалбите на птицевъдството и на земеделието като цяло;
като има предвид, че възможно най-бързо трябва да се предприемат действия, когато съществува съмнение за наличието на болестта, така че незабавни и ефективни мерки за контрол да могат да бъдат приложени, когато се потвърди нейното наличие; като има предвид, че такива мерки трябва да бъдат изменяни от компетентните органи, като се вземе предвид дали страната изпълнява или не програма за профилактична ваксинация на цялата си територия или на част от нея;
като има предвид, че е необходимо да се предотврати разпространението на болестта, още щом тя се появи, чрез стриктен контрол върху движението на животни и използването на продукти, за които се счита, че могат да бъдат заразени, и когато е необходимо, да се извършва и ваксинация;
като има предвид, че поставянето на диагноза на болестта трябва да бъде извършено под контрола на националните лаборатории, отговорни за това, като координацията между тях трябва да се гарантира от референтната лаборатория на Общността;
като има предвид, че е необходимо да се изготви разпоредба за държавите-членки, които ваксинират, да съставят планове за ваксинация и да информират Комисията и другите държави-членки за тези планове;
като има предвид, че член 4 от Директива 90/424/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно разходите във ветеринарната област (4) се прилага в случай на възникване на нюкасълска болест;
като има предвид, че е подходящо да се повери на Комисията задачата за вземане на необходимите мерки за прилагане,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Без да се засягат разпоредбите на Общността, регулиращи търговията в рамките на Общността, настоящата директива определя мерките за борба на Общността, които трябва да се прилагат в случай на възникване на нюкасълска болест при:
а)
домашните птици;
б)
състезателни гълъби и други птици, отглеждани в затворени помещения.
Настоящата директива не се прилага, когато нюкасълска болест е открита при диви птици, живеещи на свобода; въпреки това в този случай съответната държава-членка информира Комисията за всички мерки, които взема.
Член 2
За целите на настоящата директива определенията в член 2 от Директива 90/539/ЕИО на Съвета от 15 октомври 1990 г. относно ветеринарно-санитарните изисквания за търговията в Общността и вноса от трети страни на домашни птици и яйца за люпене (5) се прилагат при необходимост.
Следните определения също се прилагат:
а)
„заразени домашни птици“ са всички домашни птици:
-
при които официално е потвърдено наличието на нюкасълска болест след проверка от одобрена лаборатория, или
-
в случай на вторично или последващо възникване на заболяването са установени клинични признаци или патологоанатомични изменения, присъщи на нюкасълската болест;
б)
„домашни птици, съмнителни за заболяване“ са всички домашни птици, показващи клинични признаци или патологоанатомични изменения от такова естество, че съществува основателно съмнение за наличието на нюкасълска болест;
в)
„домашни птици, съмнителни за заразяване“ са всички домашни птици, за които има данни за пряк или непряк контакт с вируса на нюкасълската болест;
г)
„кухненски отпадъци“ са отпадъци от кухни, столове, ресторанти или където е приложимо - от предприятия, преработващи месо;
д)
„компетентен орган“ е компетентният орган по смисъла на член 2, параграф 6 от Директива 90/425/ЕИО (6);
е)
„официален ветеринарен лекар“ е ветеринарният лекар, определен от компетентния орган;
ж)
„състезателни гълъби“ са гълъби, транспортирани или предназначени да бъдат транспортирани от мястото им за отглеждане, за да бъдат пуснати, така че да долетят обратно до мястото им за отглеждане или до всяко друго определено място;
з)
„място за отглеждане на гълъби“ е съоръжение за отглеждане и развъждане на състезателни гълъби.
Член 3
Държавите-членки гарантират задължителното и незабавно обявяване пред компетентния орган на съмнение за наличие на нюкасълска болест.
Член 4
1. Когато в дадено стопанство се намират домашни птици, съмнителни за заболяване или заразяване с нюкасълска болест, държавите-членки гарантират, че официалните ветеринарни лекари ще предприемат официални разследвания, целящи да потвърдят или изключат наличието на болестта, и в частност че ще вземат необходимите проби за лабораторни изследвания.
2. От момента на обявяването на съмнението, компетентният орган поставя стопанството под официален надзор и изисква по-специално:
а)
списък на всички категории домашни птици в стопанството, от който да е видно колко птици от всяка категория са умрели, колко показват клинични признаци на заболяване и колко не показват такива признаци; този списък се актуализира, като в него се включват птиците, които са излюпени, или тези от тях, които са умрели през въпросния период; информацията в този списък трябва винаги да бъде актуална, да бъде предоставяна при поискване, като тя може да бъде проверявана при всяко посещение;
б)
всички домашни птици от това стопанство да бъдат държани там, където те се отглеждат, или на друго ограничено място, където те могат да бъдат държани изолирани и без досег с други домашни птици;
в)
домашните птици да не влизат или да излизат от стопанството;
г)
всяко движение:
-
на лица, други животни и превозни средства от и за стопанството,
-
на месо от домашни птици или на трупове на умрели птици, на храна за животни, на материали, отпадъците, фуражите и торовата постеля или на всичко, което може да пренася зараза от нюкасълска болест, да може да бъде извършвано само с разрешение на компетентния орган;
д)
яйцата да не могат да бъдат изнасяни от стопанството, с изключение на яйцата, изпращани направо в предприятие за производство и/или преработка на яйца по член 6, параграф 1 от Директива 89/437/ЕИО (7), и които са транспортирани с разрешение, предоставено от компетентния орган; това разрешение трябва да отговаря на изискванията, определени в приложение I;
е)
използването на подходящи средства за дезинфекция на входовете и изходите на сградите, където се помещават птиците, както и на самото стопанство;
ж)
извършването на епизоотично проучване съгласно член 7.
3. Докато официалните мерки, предвидени в параграф 2, бъдат приложени, собственикът или отговарящият за домашните птици, за които съществува съмнение, че са болни, предприема всички разумни действия, за да гарантира спазването на параграф 2, с изключение на буква ж) от него.
4. Компетентният орган може да приложи която и да е от мерките по параграф 2 и за други стопанства в случаите, когато местоположението, конфигурацията или контактите им със стопанството, за което съществува съмнение за наличието на болест, дават основания да се подозира възможно заразяване.
5. Мерките по параграфи 1 и 2 не се прекратяват до момента, в който официалният ветеринарен лекар не оттегли съмненията си за наличие на нюкасълска болест.
Член 5
1. Когато наличието на нюкасълска болест за едно стопанство е официално потвърдено, държавите-членки гарантират, че компетентният орган ще изиска в допълнение на мерките по член 4, параграф 2, взимането и на следните мерки:
а)
незабавното унищожаване в стопанството на всички домашни птици; яйцата на умрелите или унищожените домашни птици също трябва да бъдат унищожени; всички тези действия трябва да бъдат извършени по начин, който намалява риска от разпространение на болестта;
б)
всяко вещество или отпадък, като храна за животни, торова постеля и друго, което може да бъде заразено, трябва да бъде унищожено или съответно обработено; тази обработка, извършвана съгласно инструкциите на официалния ветеринарен лекар, трябва да гарантира унищожението на всички налични вируси на нюкасълската болест;
в)
когато домашните птици са били заклани по време на предполагаемия инкубационен период на болестта, месото от тези домашни птици трябва да бъде, доколкото е възможно, проследено и унищожено;
г)
яйцата за люпене, снесени по време на предполагаемия инкубационен период, трябва да бъдат проследени и унищожени, но птиците, които са се излюпили от такива яйца, трябва да бъдат поставени под официален надзор; яйцата за консумация, снесени по време на предполагаемия инкубационен период, трябва да бъдат отстранени от стопанството и да бъдат проследени и унищожени освен в случаите, когато са били предварително надлежно дезинфекцирани;
д)
след извършването на действията, предвидени в букви а) и б), сградите, използвани за отглеждане на домашни птици, околните площи, превозните средства и оборудването, които вероятно може да са заразени, трябва да бъдат почистени и дезинфекцирани съгласно разпоредбите на член 11;
е)
в рамките на 21 дни след приключване на действията по буква д) в това стопанство не трябва да бъдат въвеждани отново домашни птици;
ж)
епизоотичното проучване се извършва в съответствие с член 7.
2. Компетентният орган може да разпростре мерките, предвидени в параграф 1, и върху други съседни стопанства, в случаите когато местоположението, конфигурацията или контактите им със стопанството, в което е потвърдено наличието на болест, дават основания за съмнение за възможно заразяване.
3. Когато щам от вирус на нюкасълска болест с ICPI (интрацеребрален патогенен индекс), по-голям от 0,7 и по-малък от 1,2, се изолира в стадо домашни птици, което не проявява клинични признаци на нюкасълска болест, и е било установено от референтната лаборатория на Общността, посочена в член 15, че въпросният изолиран вирус произлиза от отслабена жива ваксина за нюкасълска болест, компетентният орган може да предостави дерогация от изискванията съгласно параграф 1, букви а) - е), при условие че съответното стопанство е поставено под официален надзор за 30 дни и трябва да изисква по-специално:
-
прилагането на разпоредбите на член 4, параграф 2, букви а), б), г), д) и е),
-
домашни птици да не могат да напускат стопанството, освен за да бъдат отведени директно в кланицата, определена от компетентния орган.
Компетентният орган, отговорен за тази кланица, трябва да бъде информиран за намерението там да се изпращат домашни птици за клане и веднага след пристигането в кланицата те трябва да бъдат държани и клани отделно от другите домашни птици.
4. Прясното месо от домашните птици, посочени в параграф 3 от настоящия член, трябва да носи здравната маркировка, предвидена в член 5, параграф 1 от Директива 91/494/ЕИО.
5. Разпоредбите, предвидени в параграф 3, подлежат на преразглеждане, като се вземе предвид развитието в научните изследвания с оглед приемане на хармонизирани правила за използването на ваксини за нюкасълската болест в Общността.
Член 6
В случаите на стопанства, в които има две или повече отделни стада птици, съгласно критериите, определени от Комисията, и съгласно процедурата, предвидена в член 25, компетентният орган може да разреши дерогиране от изискването на член 5, параграф 1 да не се прилага по отношение на здравото стадо, намиращо се в заразено стопанство, при условие че официалният ветеринарен лекар е потвърдил, че проведените там дейности са така извършени, че стадата са напълно отделни, що се отнася до подслона, гледането и храненето им, така че вирусът не може да се пренесе от едното стадо на другото.
Член 7
1. Епизоотичното проучване се отнася до:
-
периода, през който нюкасълската болест е съществувала в стопанството или в мястото за отглеждане на гълъби;
-
вероятния произход на нюкасълската болест в стопанството или в мястото за отглеждане на гълъби и определянето на други стопанства или места за отглеждане на гълъби, в които има домашни птици, гълъби или други птици, отглеждани в затворени помещения, които може да са били заразени от същия източник;
-
движението на лица, домашни птици, гълъби или други птици, отглеждани в затворени помещения, или други животни, превозни средства, яйца, месо или трупове и всички инструменти или други вещества, които може да са пренесли вируса на нюкасълска болест до или от въпросното стопанство или мястото за отглеждане на гълъби.
2. С оглед пълна координация на всички мерки, необходими за ликвидирането на нюкасълската болест възможно най-бързо, и с цел извършване на епизоотичното проучване се създава кризисна група.
Общите правила за националните кризисни групи и за кризисните групи на Общността се определят с квалифицирано мнозинство от Съвета по предложение на Комисията.
Член 8
1. Когато официалният ветеринарен лекар има основателни съмнения, че домашни птици в дадено стопанство са били заразени в резултат на движението на лица, животни или превозни средства или по някакъв друг начин, то съответното стопанство се поставя под официален контрол съгласно параграф 2.
2. Целта на официалния контрол е незабавно да се провери всяко едно съмнение за наличието на нюкасълска болест, да се преброяват домашните птици, да се следи движението им и когато се налага, да се предприеме някое от действията, предвидени в параграф 3.
3. Когато едно стопанство е обект на официалния контрол по параграфи 1 и 2, компетентният орган забранява извозването на домашни птици от стопанството освен под официален надзор направо към кланицата, където се пристъпва към незабавно клане. Преди да даде такова разрешение, официалният ветеринарен лекар трябва да е извършил клиничен преглед на всички домашни птици, за да изключи наличието на нюкасълска болест в стопанството. Ограниченията за движение, посочени в настоящия член, се налагат за период от 21 дни, считано от последния ден на потенциалното заразяване. Въпреки това ограниченията от такова естество трябва да се прилагат за период поне от седем дни.
4. Когато счете, че условията позволяват, компетентният орган може да ограничи мерките по този член до част от стопанството и до домашните птици, които се намират там, при условие че тези домашни птици са подслонени, гледани и хранени отделно и от отделен персонал.
5. Когато официалният ветеринарен лекар има причина да се съмнява за заразяване на състезателни гълъби или на място за отглеждане на гълъби с вируса на нюкасълската болест, той взема всички подходящи мерки, за да гарантира, че мястото за отглеждане на гълъби подлежи на ограничения, включително забрана за всякакво движение на състезателни гълъби извън мястото за отглеждане на гълъби за 21 дни.
Член 9
1. Когато диагнозата за нюкасълска болест се потвърди официално, държавите-членки гарантират, че компетентният орган определя предпазна зона около заразеното стопанство, която трябва да се простира в радиус от поне три километра, като самата тази зона се включва в надзорна зона с радиус от десет километра. Определянето на тези зони трябва да отчита географските, административните, екологичните и епизоотичните фактори, свързани с нюкасълската болест и с оборудването за контрол.
2. Мерките, прилагани в предпазната зона, включват:
а)
идентифициране на всички птицевъдни стопанства в зоната;
б)
периодични посещения във всички птицевъдни стопанства, клинични прегледи на домашните птици и ако е необходимо, взимането на проби за лабораторни изследвания, като за посещенията и за наблюденията трябва да се води регистър;
в)
държането на всички домашни птици в помещенията, където живеят, или на друго място, където те могат да бъдат изолирани;
г)
използването на подходящи средства за дезинфекция на входовете и на изходите на стопанството;
д)
контрол върху движението на лица, които се занимават с домашни птици, труповете на умрели домашни птици и с яйца, както и върху превозните средства, които транспортират домашни птици, труповете на домашни птици и яйца в рамките на зоната; по принцип транспортът на домашни птици се забранява освен в случаите на транзит по големите магистрали или железопътни пътища;
е)
забрана за преместване на домашни птици и яйца за люпене от стопанството освен в случаите, когато е дадено разрешение от компетентния орган за транспорт на:
i)
на домашни птици за незабавно клане в кланица, разположена за предпочитане в заразената зона, или в случаите, когато това не е възможно, в кланица, намираща се извън заразената зона и определена от компетентния орган; върху птичето месо трябва да бъде поставена специалната здравна маркировка, предвидена в член 5, параграф 1 от Директива 91/494/ЕИО (8);
ii)
на еднодневни пилета или на ярки, готови да снасят, до стопанство в рамките на надзорната зона, в което няма други домашни птици; въпреки това на държавите-членки, които не могат да предоставят транспорт за еднодневни пилета или готови за снасяне ярки в стопанство в рамките на надзорната зона, се разрешава съгласно процедурата, предвидена в член 25, да транспортират посочените пилета и ярки до стопанство извън надзорната зона; тези стопанства трябва да бъдат поставени под официалния контрол, предвиден в член 8, параграф 2;
iii)
на яйца за люпене до люпилня, посочена от компетентния орган, като преди изпращането им яйцата и опаковката им се подлагат на дезинфекция.
Движенията, позволени по i), ii) и iii), се извършват директно, под официален контрол. Те се разрешават само след като официалният ветеринарен лекар е извършил здравна инспекция на стопанството. Използваните превозни средства трябва да бъдат почистени и дезинфекцирани преди и след употреба;
ж)
забрана за отстраняване или разпръскване на отпадъци или птичи тор без разрешение;
з)
забрана за организиране на панаири, пазари, представления и други струпвания на домашни или други птици.
3. Приложените в предпазната зона мерки траят минимум 21 дни, считано от деня, когато са извършени предварителното почистване и дезинфекцията на заразеното стопанство съгласно член 11, след което предпазната зона става част от надзорната зона.
4. Мерките, прилагани в надзорната зона, включват:
а)
идентифициране на всички птицевъдни стопанства в зоната;
б)
контрол върху движението в рамките на зоната на домашни птици и на яйца за люпене;
в)
забрана за изнасяне на домашни птици извън зоната през първите 15 дни с изключение на отвеждането на домашни птици директно до посочената от компетентния орган кланица; върху птичето месо трябва да бъде поставена специалната здравна маркировка, предвидена в член 5 от Директива 91/494/ЕИО;
г)
забрана за изнасяне на яйца за люпене извън надзорната зона, освен до люпилня, определена от компетентния орган. Преди изпращане яйцата и техните опаковки трябва да бъдат дезинфекцирани;
д)
забрана за изнасянето на отпадъци или на птичи тор извън зоната;
е)
забрана за организиране на панаири, пазари, представления и други струпвания на домашни и на други птици;
ж)
при спазване на разпоредбите на букви а) и б), забрана за транспортиране на домашни птици освен в случаите на транзит по големите магистрали или железопътни пътища.
5. Приложените в надзорната зона мерки траят минимум 30 дни, считано от деня, когато са извършени предварителното почистване и дезинфекцията на заразеното стопанство съгласно член 11.
6. Когато зоните са разположени на територията на повече от една държава-членка, компетентните органи на съответните държави-членки си сътрудничат при определянето на зоните, описани в параграф 1. Въпреки това при необходимост предпазната зона и надзорната зона се определят по процедурата, предвидена в член 25.
7. Когато епизоотичното проучване, посочено в член 7, потвърди, че възникването се дължи на инфекция и когато няма доказателства за странично разпространение, размерът и продължителността на предпазните зони и надзорните зони могат да бъдат намалени съгласно процедурата, определена в член 25.
Член 10
Държавите-членки гарантират, че:
а)
компетентният орган определя правилата, за да може да се проследява движението на яйца, домашни птици и птици, отглеждани в затворени помещения;
б)
собственикът или отговарящият за домашните птици и/или състезателните гълъби, и/или птиците, отглеждани в затворени помещения, при поискване от компетентния орган предоставя информация за домашните птици и яйцата, които влизат или излизат от неговото стопанство, а също и информация за състезанията или изложбите, в които състезателните гълъби са участвали;
в)
всички лица, ангажирани в транспорта или в търговията на домашни птици, яйца, състезателни гълъби и птици, отглеждани в затворени помещения, могат да предоставят на компетентния орган информация за движение на домашните птици, яйцата, състезателните гълъби и птиците, отглеждани в затворени помещения, които те са транспортирали или чиято търговия са организирали, както и да предоставят всички подробности, свързани с тази информация.
Член 11
Държавите-членки гарантират, че:
а)
използваните дезинфектанти и техните концентрати са официално одобрени от компетентния орган;
б)
действията по почистване и дезинфекция са извършвани под официален надзор в съответствие със:
(i)
указанията, дадени от официалния ветеринарен лекар;
(ii)
процедурата по почистване и дезинфекциране на заразено стопанство, така както е изложена в приложение II.
Член 12
Вземането на проби и лабораторните тестове за определяне наличието на нюкасълска болест се извършват съгласно приложение III.
Член 13
Държавите-членки гарантират, че компетентният орган взема всички необходими мерки относно това лицата, установени в предпазната зона и надзорната зона, да са информирани относно действащите ограничения и създава всички необходими разпоредби за надлежното прилагане на въпросните мерки.
Член 14
1. Държавите-членки гарантират, че във всяка държава-членка са определени:
а)
национална лаборатория, в която има необходимото оборудване и експертен персонал, за да се позволи пълно антигенно и биологично записване на вируса на нюкасълската болест по всяко време и за да се потвърждават резултатите, получени в регионалните диагностични лаборатории;
б)
национална лаборатория, в която се тестват реагентите за употреба в регионалните лаборатории;
в)
национален институт или лаборатория, където ваксините, позволени за профилактична употреба в страната или складирани за употреба по спешност, могат да бъдат тествани за ефикасност, действие и чистота.
2. Националните лаборатории, изброени в приложение IV, отговарят за координиране на стандартите и методите за диагностициране, употребата на реагенти и тестването на ваксини.
3. Националните лаборатории, изброени в приложение IV, отговарят за координиране на стандартите и методите за диагностициране, определени във всяка лаборатория за диагностика на нюкасълска болест на територията на държавата-членка. За тази цел:
а)
те могат да предоставят на националните лаборатории реагенти за диагностициране;
б)
те упражняват контрол за качеството на всички реагенти за диагностициране, използвани в държавата-членка;
в)
те периодично провеждат сравнителни тестове;
г)
те притежават проби от вируса на нюкасълската болест от случаи, потвърдени в държавата-членка;
д)
те гарантират потвърждаването на положителни резултати, получени в регионалните диагностични лаборатории.
4. Националните лаборатории, изброени в приложение IV, поддържат връзка с референтната лаборатория на Общността, посочена в член 15.
Член 15
Референтната лаборатория на Общността за нюкасълска болест е посочената в приложение V. Без да се засягат разпоредбите на Решение 90/424/ЕИО (9), и по-специално член 28 от него, правомощията и задълженията на лабораторията са тези, които са изброени във въпросното приложение.
Член 16
1. Държавите-членки гарантират, че:
а)
ваксинация срещу нюкасълска болест с ваксини, разрешени от компетентния орган, може да бъде използвана за профилактични цели или за да се допълнят мерките за борба, взети при появата на болестта;
б)
единствените разрешени ваксини са тези, които са получили разрешение за търговия от компетентния орган на държавата-членка, в която се използва ваксината.
2. Допълнителни критерии за използването на ваксини срещу нюкасълска болест могат да бъдат установявани съгласно процедурата, предвидена в член 25.
Член 17
1. Държава-членка, в която се извършва доброволна или задължителна профилактична ваксинация срещу нюкасълска болест, информира Комисията и другите държави-членки.
2. Информацията, предоставена съгласно параграф 1, трябва да определя:
-
характеристиките и състава на ваксината, която се използва,
-
процедурите за надзор на разпределението, съхранението и употребата на ваксините,
-
видовете и категориите домашни птици, които могат или подлежат на ваксинация,
-
зоните, в които ваксинация би могла или се извършва,
-
причините, поради които се извършва ваксинация.
3. Държавите-членки могат да предвидят създаване на програма за ваксиниране на състезателни гълъби. В този случай те трябва да информират Комисията. Без да се засяга подобна програма, държавите-членки гарантират, че организаторите на състезания и изложби предприемат необходимите мерки, така че само състезателни гълъби, които са ваксинирани срещу нюкасълска болест, да могат да участват в състезания и изложби.
4. Подробните правила за прилагане на настоящия член, по-специално относно критериите, които трябва да се приемат, и всякакви дерогации, които могат да бъдат правени с оглед здравния статус на държавите-членки, се определят съгласно процедурата, предвидена в член 25.
Член 18
1. Държавите-членки гарантират, че когато се потвърди нюкасълска болест, компетентният орган, за да допълни другите мерки за борба, предвидени в настоящия регламент, може да определи териториалната зона и периода, в който се извършва своевременна и систематична ваксинация (спешна ваксинация) на определените видове домашни птици под официален контрол. Държавата-членка, прилагаща спешна ваксинация, информира Комисията и другите държави-членки в рамките на Постоянния ветеринарен комитет, създаден с Решение 68/361/ЕИО (10), за положението с нюкасълската болест и спешната програма за ваксинация.
2. В случая, посочен в параграф 1, се забранява ваксинацията или реваксинацията на домашни птици в стопанството, подлежащо на ограниченията, посочени в член 4.
3. В случая, посочен в параграф 1:
а)
определените видове домашни птици се ваксинират колкото е възможно по-бързо;
б)
всички домашни птици от определените видове, родени или пренесени в стопанство вътре в зоната за ваксиниране, трябва да бъдат или да са били ваксинирани;
в)
по време на операцията по ваксинирането, предвидена в параграф 1, всички домашни птици от определените видове, държани в стопанства вътре в зоната за ваксиниране, трябва да останат там освен:
-
еднодневни пилета, преместени в стопанство вътре в зоната за ваксиниране, където се ваксинират;
-
домашни птици, преместени директно в кланица за незабавно клане; ако кланицата се намира извън зоната за ваксиниране, движението на домашни птици следва да се разреши само след като официалният ветеринарен лекар е извършил здравна инспекция на стопанството;
г)
когато операциите по ваксинирането, предвидени в буква а), са завършени, движение извън зоната за ваксиниране може да бъде разрешено за:
-
еднодневни пилета, предназначени за производство на месо, които могат да бъдат преместени в стопанство, където да бъдат ваксинирани; въпросното стопанство трябва да бъде под наблюдение, докато домашните птици, които са преместени, бъдат заклани,
-
домашни птици, ваксинирани преди повече от 21 дни и предназначени за незабавно клане,
-
яйца за люпене, които произхождат от домашни птици за развъждане, ваксинирани поне 21 дни предварително; яйцата и техните опаковки трябва да бъдат дезинфекцирани преди преместването.
4. Мерките, предвидени в букви б) и г) от параграф 3, се прилагат за период от три месеца след завършването на операциите по ваксинирането, предвидени в параграф 1; те могат да бъдат разширени за един или повече допълнителни периода от три месеца.
5. Чрез дерогация от букви а) и б) от параграф 3 компетентните органи могат да освободят определени стада със специфична научна стойност от систематичната ваксинация, при условие че всички необходими мерки са взети от компетентния орган, за да се гарантира защитата на тяхното здраве и че са подложени на периодични серологични проверки.
6. Комисията проследява развитието на ситуацията на болестта и ако е необходимо, може съгласно процедурата, предвидена в член 25, да вземе решение, по-специално във връзка с контрола на движение и ваксинацията.
Член 19
1. Когато по отношение на пощенски гълъби или птици, отглеждани в затворени помещения, съществува съмнение, че са заболели от нюкасълска болест, държавите-членки гарантират, че официалният ветеринарен лекар незабавно предприема официално разследване за потвърждаване или уведомяване за наличието на болестта; по-специално той взема подходящи проби за лабораторно изследване или проследява, че те са взети.
2. Веднага след обявяването на съмнението компетентният орган поставя стопанството или мястото за отглеждане на гълъби под официален надзор, за да не може гълъб или птица, отглеждани в затворени помещения, и никакъв обект, който може да пренесе нюкасълската болест, да напусне мястото за отглеждане на гълъби или стопанството.
3. Мерките, предвидени в параграфи 1 и 2, не се отменят, докато съмнението за нюкасълска болест не се отмени от официалния ветеринарен лекар.
4. Веднага след официалното потвърждаване на наличието на нюкасълска болест компетентният орган, inter alia, налага:
а)
прилагането на контрол и мерки за ликвидиране, предвидени в член 5, параграф 1, букви а), б), д) и е), спрямо пощенски гълъби или птици, отглеждани в затворени помещения и места за отглеждане на гълъби, заразени с нюкасълска болест; или
б)
най-малко:
i)
забрана за движение на гълъби или птици, отглеждани в затворени помещения, извън мястото за отглеждане на гълъби или стопанството за поне 60 дни след изчезването на клиничните признаци на нюкасълската болест;
ii)
разрушаване или третиране на всяка материя или отпадък, които може да са заразени; третирането трябва да гарантира разрушаването на всякакъв наличен вирус на нюкасълската болест и всички отпадъци, събрани по време на 60-дневния период, посочен в i);
в)
епизоотичното проучване в съответствие с член 7.
5. До степента, която се изисква за правилното прилагане на разпоредбите, посочени в настоящия член, държавите-членки предоставят на Комисията в рамките на Постоянния ветеринарен комитет информация за ситуацията във връзка с болестта и контролните мерки, прилагани съгласно образеца, посочен в приложение VI.
Член 20
1. Използването на кухненски отпадъци от средства за международен транспорт, като кораби, наземни или въздушни превозни средства се забранява за хранене на домашни птици; такива кухненски отпадъци се събират и унищожават под официален контрол.
2. Употребата на кухненски отпадъци, различни от тези, определени в параграф 1, или парчета от домашни птици може да бъде разрешена за хранене на домашни птици само след топлинна обработка в подходящи съоръжения, гарантираща, че болестта не се пренася и вирусът на нюкасълската болест е унищожен.
3. Ако е необходимо, Комисията съгласно процедурата, предвидена в член 25, определя подробните правила за прилагане на параграф 2.
Член 21
1. Всяка държава-членка изготвя план за действие в извънредни ситуации, в който определя националните мерки, които ще бъдат приложени в случай на възникване на нюкасълска болест.
Този план трябва да позволява достъп до съоръженията, оборудването и персонала, както и до всички други подходящи материали с оглед бързото и ефикасно ликвидиране на болестта. Той трябва да даде точно описание на нуждите от ваксини, с които всяка държава-членка счита, че трябва да разполага при спешна ваксинация.
2. Критериите, приложими за изготвянето на този план, са установени в приложение VII.
3. Плановете, изготвени съгласно критериите по приложение VII, се представят на Комисията в шестмесечен срок от започването на прилагането на настоящата директива.
4. Комисията разглежда плановете, за да провери дали те позволяват достигането на желаната цел, и предлага на съответната държава-членка изменения с оглед съгласуването с плановете на останалите държави-членки.
Комисията одобрява плановете, ако е необходимо, след като са изменени, съгласно процедурата, предвидена в член 25.
Впоследствие плановете могат да бъдат изменяни или допълвани съгласно същата процедура, за да се отчете развитието на обстановката.
Член 22
С оглед еднаквото приложение на настоящата директива и в сътрудничество с компетентните органи експерти на Комисията могат да извършват проверки на място. С тази цел те могат да проверят представителен процент стопанства, за да установят дали компетентните органи проверяват дали тези стопанства спазват изискванията на настоящата директива. Комисията уведомява държавите членки за резултата от тези проверки.
Държавата членка, на територията на която се извършва проверката, трябва да окаже цялото необходимо съдействие на експертите при изпълнение на задачите им.
Общите разпоредби за приложението на този член се определят съгласно процедурата, установена в член 25.
Член 23
Подробните условия, регулиращи финансовото участие на Общността в мерките, свързани с прилагането на настоящата директива, са установени в Решение 90/424/ЕИО.
Член 24
Приложенията се изменят, ако и когато е необходимо, от Съвета с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, в частност за да се отчете развитието в изследователската дейност и в процедурите по диагностициране.
Член 25
1. Когато се предвижда следването на процедурата, предвидена в настоящия член, Постоянният ветеринарен комитет, учреден с Решение 68/361/ЕИО, наричан по-долу „Комитетът“, трябва да бъде информиран незабавно от своя председател, по инициатива на същия или по искане на представителя на държава-членка.
2. Представителят на Комисията представя в Комитета проект на мерките, които следва да бъдат взети. Комитетът приема становище относно проекта на мерките в срок, определен от председателя с оглед спешността на въпроса. Становището се приема с мнозинство, установено в член 148, параграф 2 от Договора, в случаите, когато се взема решение от Съвета по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държави-членки в Комитета се претеглят по начина, посочен в този член. Председателят не гласува.
3.
а)
Комисията приема предвидените мерки, ако те са в съответствие със становището на Комитета.
б)
Ако предложените мерки не са в съответствие със становището на Комитета или в случаите на липса на такова становище, Комисията незабавно представя на Съвета предложение за мерките, които следва да бъдат взети. Съветът се произнася с квалифицирано мнозинство.
Ако след изтичането на три месеца от деня на отнасяне на въпроса до Съвета същият не се е произнесъл, предложените мерки се приемат от Комисията, освен когато Съветът се произнесе срещу тези мерки с обикновено мнозинство.
Член 26
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 1 октомври 1993 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за текста на разпоредбите от националното законодателство в областта, уредена с настоящата директива.
Член 27
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 14 юли 1992 година.
DIRECTIVA 92/66/CEE DO CONSELHO de 14 de Julho de 1992 que estabelece medidas comunitárias de luta contra a doença de Newcastle
O CONSELHO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Económica Europeia e, nomeadamente, o seu artigo 43o,
Tendo em conta a proposta da Comissão(1) ,
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu(2) ,
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social(3) ,
Considerando que as aves de capoeira constam da lista estabelecida no anexo II do Tratado; que a comercialização de aves de capoeira constitui uma fonte de rendimentos importante para a população agrícola;
Considerando que é necessário estabelecer, a nível comunitário, as medidas de luta a aplicar em caso de aparecimento de um foco de doença de Newcastle, a fim de assegurar o desenvolvimento do sector das aves de capoeira e de contribuir para a proteçcão da saúde animal na Comunidade;
Considerando que convém, por outro lado, prever medidas comunitárias mínimas de luta contra a doença de Newcastle, aplicáveis a determinadas outras espécies;
Considerando que a doença de Newcastle pode revestir-se de um carácter epizoótico, provocando um nível de mortalidade e de perturbações susceptível de comprometer consideravelmente a rendibilidade do conjunto das explorações avícolas;
Considerando que devem ser tomadas medidas logo que haja suspeitas da presença da doença, a fim de permitir uma luta imediata e eficaz quando tal presença seja confirmada; que esta luta deve ser modulada pelas autoridades competentes, a fim de ter em conta se os países praticam ou não uma política de vacinação profilática na totalidade ou em parte do seu território;
Considerando que é necessário evitar qualquer propagação da doença após o seu aparecimento, por meio de um controlo preciso da circulação dos animais e da utilização de produtos susceptíveis de contaminação e ainda, quando adequado, por meio do recurso à vacinação;
Considerando que o diagnóstico da doença deve ser efectuado sob a égide dos laboratórios nacionais responsáveis, cuja coordenação deve ser assegurada por um laboratório comunitário de referência;
Considerando que é necessário prever que os Estados-membros que procedem à vacinação elaborem planos de vacinação e forneçam à Comissão e aos restantes Estados-membros informações sobre os referidos planos;
Considerando que, quando surge a doença de Newcastle, se aplica o disposto no artigo 4o da Decisão 90/424/CEE do Conselho, de 26 de Junho de 1990, relativa a determinadas despesas no domínio veterinário(4) ;
Considerando que é conveniente confiar à Comissão a tarefa de tomar as medidas de aplicação necessárias,
ADOPTOU A PRESENTE DIRECTIVA:
Artigo 1o
Sem prejuízo das disposições comunitárias que regem o comércio intracomunitário, a presente directiva define as medidas comunitárias de luta a aplicar em caso de aparecimento da doença de Newcastle:
a) Nas explorações avícolas;
b) No que respeita aos pombos-correiro, bem como às outras aves mantidas em cativeiro.
A presente directiva não é aplicável em caso de detecção da doença de Newcastle nas aves selvagens vivendo em liberdade; todavia, nesse caso, o Estado-membro envolvido assinalará à Comissão as medidas que tomar.
Artigo 2o
Para efeitos da presente directiva, são aplicáveis, na medida em que tal for necessário, as definições que constam do artigo 2o da Directiva 90/539/CEE do Conselho, de 15 de Outubro de 1990, relativa às condições de polícia sanitária que regem o comércio intracomunitário e as importações de aves de capoeira e de ovos para incubação provenientes de países terceiros(5) .
Além dessas definições, entende-se por:
a) «Ave de capoeira infectada», qualquer ave de capoeira:
- na qual tenha sido oficialmente confirmada a presença da doença de Newcastle na sequência de um exame efectuado por um laboratório autorizado, ou
- no caso de um segundo foco ou focos subsequentes, na qual se verifiquem sintomas clínicos ou lesões post mortem correspondentes à doença de Newcastle;
b) «Ave de capoeira suspeita de estar infectada», qualquer ave de capoeira que apresente sintomas clínicos ou lesões post mortem que permitam suspeitar justificadamente da presença da doença de Newcastle;
c) «Ave de capoeira suspeita de estar contaminada», qualquer ave de capoeira que possa ter estado exposta, directa ou indirectamente, ao vírus da doença de Newcastle;
d) «Águas de cozinha», desperdícios provenientes de cozinhas, restaurantes ou, se for caso disso, de indústrias que utilizam carne;
e) «Autoridade competente», a autoridade competente na acepção do no 6 do artigo 2o da Directiva 90/425/CEE(6) ;
f) «Veterinário oficial», o veterinário designado pela autoridade competente,
g) «Pombo correio», qualquer pombo que seja transportado ou se destine a ser transportado para fora do seu pombal a fim de ser largado de modo a que a ele possa regressar livremente a voar ou a que possa atingir do mesmo modo qualquer outro lugar de destino;
h) «Pombal», qualquer instalação utilizada para a detenção ou a criação de pombos-correio.
Artigo 3o
Os Estados-membros assegurarão que qualquer suspeita de doença de Newcastle seja obrigatória e imediatamente notificada à autoridade competente.
Artigo 4o
1. Quando numa exploração existam aves de capoeira suspeitas de estarem infectadas ou contaminadas pela doença de Newcastle, os Estados-membros assegurarão que o veterinário oficial acorra imediatamente aos meios de investigação oficiais para confirmar ou infirmar a presença da referida doença; deve, nomeadamente, proceder ou mandar proceder às colheitas de amostras necessárias às análises laboratoriais.
2. Logo após a notificação da suspeita, a autoridade competente mandará colocar a exploração sob vigilância oficial e ordenará, nomeadamente, que:
a) Se efectue um registo de todas as categorias de aves de capoeira da exploração, com indicação, relativamente a cada categoria, do número de aves de capoeira que morreram, das que apresentam sinais clínicos e das que não apresentam qualquer sinal. Este registo deve ser mantido actualizado por forma a ter em conta as aves de capoeira que nasceram e morreram durante o período de suspeita; os dados desse registo devem manter-se actualizados e ser fornecidos a pedido, e poderão ser controlados aquando de cada inspecção;
b) Todas as aves de capoeira da exploração sejam mantidas nos seus locais de alojamento ou confinadas noutros locais onde possam estar isoladas e sem contacto com outras aves;
c) Seja proibido qualquer movimento de aves de capoeira a partir da exploração ou com destino a ela;
d) Fique subordinado à autorização da autoridade competente:
- qualquer movimento de pessoas, de outros animais e de veículos provenientes da exploração ou com destino a ela,
- qualquer movimento de carne ou de carcaças de aves de capoeira, alimentos para animais, material, detritos, dejectos, camas e estrumes, ou tudo o que seja susceptível de transmitir a doença de Newcastle;
e) Seja proibida a saída de ovos da exploração, excepto os ovos enviados directamente para um estabelecimento aprovado para o fabrico e/ou tratamento de ovoprodutos em conformidade com as disposições do no 1 do artigo 6o da Directiva 89/437/CEE(7) e que sejam transportados em conformidade com uma autorização emitida pela autoridade competente; esta autorização deverá respeitar as exigências previstas no anexo I;
f) Sejam utilizados meios de desinfecção adequados nas entradas e saídas das instalações de alojamento das aves de capoeira, bem como nas da própria exploração;
g) Seja realizado um inquérito epidemiológico em conformidade com o artigo 7o
3. Na pendêndia da execução das medidas oficiais estabelecidas do no 2, o proprietário ou o criador de qualquer ave de capoeira suspeita de estar doente deve tomar todas as medidas adequadas para dar cumprimento ao disposto no no 2, com excepção da alínea g).
4. A autoridade competente pode aplicar qualquer das medidas previstas no no 2 a outras explorações, caso a sua implantação, a sua tipografia ou os contactos com a exploração em que se suspeita que existe a doença permitam suspeitar de uma eventual contaminação.
5. As medidas referidas nos nos 1 e 2 só serão levantadas quando a suspeita da presença da doença de Newcastle for informada pelo veterinário oficial.
Artigo 5o
1. Logo que a presença da doença de Newcastle for oficialmente confirmada numa exploração, os Estados-membros assegurarão que a autoridade competente exija, em complemento das medidas enumeradas no no 2 do artigo 4o, a execução das seguintes medidas:
a) Abate imediato, no local, de todas as aves de capoeira presentes na exploração. As aves de capoeira que tenham morrido ou sido abatidas, bem como todos os ovos, devem ser destruídos. Estas operações devem ser efectuadas de modo a reduzir ao mínimo o risco de propagação da doença;
b) Destruição ou tratamento apropriado de todas as substâncias ou detritos, tais como alimentos para animais, camas e estrumes, susceptíveis de estarem contaminados. O tratamento, efectuado em conformidade com as instruções do veterinário oficial, deve assegurar a destruição de qualquer vírus da doença de Newcastle eventualmente presente;
c) Pesquisa, na medida do possível, e destruição da carne das aves de capoeira provenientes da exploração e abatidas durante o período provável de incubação da doença;
d) Pesquisa e destruição dos ovos para incubação produzidos durante o período provável de incubação da doença e que tenham saído da exploração, ficando assente que as aves de capoeira provenientes desses ovos devem ser colocadas sob vigilância oficial; os ovos de mesa produzidos durante o período provável de incubação e retirados da exploração devem ser alvo, sempre que possível, de pesquisa e destruição, excepto se tiverem sido correctamente desinfectados antes;
e) Após a realização das operações enunciadas nas alíneas a) e b) e em conformidade com o disposto no artigo 11o, limpeza e desinfecção das instalações de alojamento das aves de capoeira e dos locais adjacentes, dos veículos de transporte e de qualquer material susceptível de estar contaminado;
f) Observância, após a realização das operações previstas na alínea e), de um vazio sanitário de, pelo menos, 21 dias antes da reintrodução de aves de capoeira na exploração;
g) Realização de um inquérito epidemiológico em conformidade com o artigo 7o
2. A autoridade competente pode aplicar as medidas previstas no no 1 a outras explorações caso a sua implantação, a sua topografia ou os contactos com a exploração em que a doença foi confirmada permitam suspeitar de uma eventual contaminação.
3. No caso de ter sido isolada uma estirpe do vírus da doença de Newcastle com um ICPI (índice de patogenia intracerebral) superior a 0,7 e inferior a 1,2 num bando de aves que não apresente nenhum sinal clínico da doença de Newcastle e de o laboratório comunitário de referência mencionado no artigo 15o ter demonstrado que o isolado do vírus em questão provém de uma vacina viva atenuada da doença de Newcastle, a autoridade competente pode conceder uma derrogação das exigências das alíneas a) a f) do no 1, na condição de a exploração em causa ser colocada sob vigilância oficial durante um período de trinta dias, e deve exigir, em especial, que:
- sejam aplicadas as disposições do no 2, alíneas a), b), d), e) e f) do artigo 4o,
- nenhuma ave abandone a exploração, excepto para ser conduzida directamente a um matadouro designado pela autoridade competente.
A autoridade competente responsável por esse matadouro deve ser informada da intenção de enviar aves para abate, as quais, uma vez chegadas ao matadouro, devem ser mantidas e abatidas separadamente das outras aves.
4. A carne fresca proveniente das aves a que se refere o no 3 do presente artigo deve ostentar a marca de salubridade prevista no no 1 do artigo 5o da Directiva 91/494/CEE.
5. As disposições previstas no no 3 voltarão a ser analisadas tendo em consideração a evolução da investigação científica, com vista à adopção de regras harmonizadas para utilização de vacinas contra a doença de Newcastle na Comunidade.
Artigo 6o
No caso de uma exploração com dois ou mais bandos distintos, a autoridade competente pode, com base em critérios estabelecidos pela Comissão de acordo com o procedimento previsto no artigo 25o prever derrogações das exigências do no 1 do artigo 5o, no que respeita aos bandos saudáveis de uma exploração infectada, desde que o veterinário oficial tenha confirmado que as operações aí efectuadas são de molde a manter os bandos completamente separados no que diz respeito ao alojamento, ao tratamento e à alimentação, de tal modo que o vírus não pode propagar-se de um bando para outro.
Artigo 7o
1. O inquérito epidemiológico abrangerá:
- a duração do período durante o qual a doença de Newcastle pode ter existido na exploração ou no pombal,
- a origem possível da doença de Newcastle na exploração ou no pombal e a determinação das outras explorações ou dos pombais em que se encontram aves de capoeira, pombos ou outras aves mantidas em cativeiro que possam ter sido infectados ou contaminados a partir dessa mesma origem,
- os movimentos de pessoas, aves de capoeira, pombos, outras aves mantidas em cativeiro, ou outros animais, veículos, ovos, carne e carcaças, e de qualquer material ou substância susceptível de ter transportado o vírus da doença de Newcastle a partir da exploração ou do pombal em causa, ou em direcção a eles.
2. A fim de garantir a completa coordenação de todas as medidas necessárias para assegurar, no mais breve prazo, a erradicação da doença de Newcastle e para efeitos de realização do inquérito epidemiológico será criada uma célula de crise.
As regras gerais relativas às células de crise nacionais e comunitárias serão adoptadas pelo Conselho, deliberando por maioria qualificada sob proposta da Comissão.
Artigo 8o
1. Quando o veterinário oficial tiver razões para suspeitar de que, em qualquer exploração, existem aves de capoeira que podem ter sido contaminadas devido à circulação de pessoas, animais ou veículos ou por qualquer outro meio, essa exploração será colocada sob controlo oficial em conformidade com o no 2.
2. O controlo oficial tem como objectivo detectar imediatamente qualquer suspeita de doença de Newcastle, proceder ao recenseamento e ao controlo dos movimentos de aves de capoeira, bem como, se for caso disso, executar a acção prevista no no 3.
3. Quando uma exploração tiver sido submetida ao controlo oficial nos termos dos nos 1 e 2, a autoridade competente proibirá a saída de aves de capoeira da exploração, excepto quando se tratar do transporte directo para o matadouro sob vigilância oficial com vista ao seu abate imediato. Previamente à concessão da autorização supracitada, o veterinário oficial deve efectuar um exame clínico de todas as aves de capoeira que permita excluir a presença da doença de Newcastle na exploração. As restrições à circulação referidas no presente artigo serão aplicáveis durante um período de 21 dias a partir da última data de contaminação potencial; no entanto, essas restrições devem ser aplicadas durante um período de, pelo menos, sete dias.
4. Quando considerar que as condições o permitem, a autoridade competente pode limitar as medidas previstas no presente artigo a uma parte da exploração e às aves de capoeira que aí se encontram, desde que essas aves tenham sido alojadas, tratadas e alimentadas de modo totalmente separado e por um pessoal distinto.
5. Quando o veterinário oficial tiver razões para suspeitar de que os pombos-correio ou um determinado pombal se encontram contaminados pelo vírus da doença de Newcastle, tomará todas as medidas necessárias para que sejam aplicadas a esse pombal medidas de restrição, que deverão incluir a proibição do transporte de pombos-correio para fora do pombal durante vinte e um dias.
Artigo 9o
1. Logo que o diagnóstico da doença de Newcastle for oficialmente confirmado nas aves de capoeira, os Estados-membros assegurarão que a autoridade competente delimite, em redor da exploração infectada, uma zona de protecção de um raio mínimo de 3 quilómetros, ela própria dentro de uma zona de vigilância com um raio mínimo de 10 quilómetros. A delimitação dessas zonas deve ter em conta os factores de ordem geográfica, administrativa, ecológica e epizootiológica relacionados com a doença de Newcastle e as estruturas de controlo.
2. As medidas aplicadas na zona de protecção incluirão:
a) A identificação de todas as explorações da zona onde existam aves de capoeira;
b) Visitas periódicas a todas as explorações onde existam aves de capoeira, exame clínico dessas aves, incluindo, se for caso disso, a colheita de amostras para análises laboratoriais; deve ser mantido um registo das visitas e dos seus resultados;
c) A manutenção de todas as aves de capoeira nos seus locais de alojamento ou em qualquer outro local que permita o seu isolamento;
d) A utilização de meios de desinfecção adequados nas entradas e saídas das explorações;
e) O controlo dos movimentos de pessoas que manipulam as aves de capoeira, os seus ovos e carcaças, bem como dos veículos que transportam as aves de capoeira, carcaças e ovos dentro da zona; de um modo geral, é proibido o transporte de aves de capoeira, excepto em caso de trânsito nos grandes eixos rodoviários ou ferroviários;
f) A proibição de saída das aves de capoeira da exploração onde se encontram, bem como dos ovos para incubação, excepto se a autoridade competente tiver autorizado o transporte;
i) das aves de capoeira, com vista ao seu abate imediato, para um matadouro situado de preferência na zona infectada ou, em caso de impossibilidade, para um matadouro designado pela autoridade competente situado fora da zona infectada. A carne dessas aves de capoeira deve ostentar a marca especial de salubridade prevista no no 1 do artigo 5o da Directiva 91/494/CEE(8) ;
ii) dos pintos do dia ou das galinhas prontas para a postura para uma exploração situada na zona de vigilância e onde não existam quaisquer outras aves de capoeira. Todavia, os Estados-membros que não estejam em condições de assegurar o transporte dos pintos do dia ou das galinhas prontas para a postura para uma exploração situada na zona de vigilância ficam autorizados, de acordo com o procedimento previsto no artigo 25o, a enviar os referidos pintos e galinhas para uma exploração situada fora da zona de vigilância. As explorações acima referidas deverão ser colocadas sob controlo oficial de acordo com o previsto no no 2 do artigo 8o,
iii) dos ovos para incubação para um centro de incubação designado pela autoridade competente; antes da partida, os ovos e as suas embalagens devem ser desinfectados.
Os movimentos previstos nas subalíneas i), ii) e iii) devem ser executados em transportes directos, sob controlo oficial. Esses movimentos só podem ser autorizados após uma inspecção sanitária da exploração pelo veterinário oficial. Os meios de transporte utilizados devem ser limpos e desinfectados antes e após a sua utilização;
g) A proibição de transportar ou de espalhar, sem autorização, os estrumes e chorumes de aves de capoeira;
h) A proibição de feiras, mercados, exposições e outras situações que originem uma concentração de aves de capoeira ou de outras aves.
3. As medidas aplicadas na zona de protecção serão mantidas durante pelo menos 21 dias após a execução, nos termos do artigo 11o, das operações preliminares de limpeza e de desinfecção na exploração infectada. A zona de protecção passará então a fazer parte da zona de vigilância.
4. As medidas aplicadas na zona de vigilância incluirão:
a) A identificação de todas as explorações da zona onde existam aves de capoeira;
b) O controlo da circulação de aves de capoeira e de ovos para incubação dentro da zona;
c) A proibição da saída de aves de capoeira da zona durante os primeiros 15 dias, excepto para envio directo a um matadouro situado fora da zona de vigilância e designado pela autoridade competente. A carne dessas aves deve ostentar a marca especial de salubridade prevista no artigo 5o da Directiva 91/494/CEE;
d) A proibição de saída dos ovos para incubação da zona de vigilância excepto para incubadoras designadas pela autoridade competente. Antes da partida, os ovos e as suas embalagens devem ser desinfectados;
e) A proibição de saída da zona de estrumes e chorumes de aves de capoeira;
f) A proibição de feiras, mercados, explorações e outras situações que originem a concentração de aves de capoeira ou de outras aves;
g) Sem prejuízo do disposto na alíneas a) e b), a proibição do transporte de aves de capoeira na zona, com exclusão do trânsito pelos grandes eixos rodoviários ou ferroviários.
5. As medidas aplicadas na zona de vigilância serão mantidas durante pelo menos 30 dias após a execução das operações preliminares de limpeza e desinfecção na exploração infectada, nos termos do artigo 11o
6. No caso de as zonas se situarem no território de vários Estados-membros, as autoridades competentes dos Esta
dos-membros em causa colaborarão de modo a delimitar as zonas referidas no no 1. Todavia, se necessário, a zona de protecção e a zona de vigilância serão delimitidas de acordo com o procedimento previsto no artigo 25o
7. Sempre que o inquérito epidemológico previsto no artigo 7o confirme que o foco se deve a uma injecção que não apresente qualquer extensão, a dimensão e a duração da aplicação das zonas de protecção e de vigilância podem ser reduzidas de acordo com o procedimento previsto no artigo 25o
Artigo 10o
Os Estados-membros assegurarão que:
a) A autoridade competente fixe as regras que lhe permitirão determinar os movimentos dos ovos, das aves de capoeira e das aves mantidas em cativeiro;
b) O proprietário ou o responsável pelas aves de capoeira e/ou pelos pombos-correio seja obrigado a apresentar à autoridade competente, sempre que esta última o solicite, as informações relativas às aves de capoeira e aos ovos que entrem ou saiam da sua exploração, bem como as informações relativas às competições ou exposições em que tenham participado os pombos-correio;
c) Qualquer pessoa que proceda ao transporte ou ao comércio de aves de capoeira, de pombos-correio e de ovos de aves mantidas em cativeiro possa apresentar à autoridade competente as informações relativas aos movimentos das aves de capoeira, dos pombos-correio e dos ovos de aves mantidas em cativeiro que transportou ou comercializou e fornecer todo e qualquer elemento relacionado com essas informações.
Artigo 11o
Os Estados-membros assegurarão que:
a) Os desinfectantes a utilizar bem como as suas concentrações sejam oficialmente aprovados pela autoridade competente;
b) As operações de limpeza e desinfecção sejam efectuadas sob vigilância oficial, em conformidade com:
i) as instruções do veterinário oficial,
iii) o processo de limpeza e desinfecção de explorações infectadas previsto no anexo II.
Artigo 12o
As colheitas de amostras e as análises laboratoriais destinadas a detectar a presença do vírus da doença de Newcastle devem ser efectuados em conformidade com o anexo III.
Artigo 13o
Os Estados-membros providenciarão para que a autoridade competente adopte todas as medidas adequadas para informar as pessoas estabelecidas nas zonas de protecção e da vigilância das restrições em vigor e adoptem todas as disposições que se impõem para aplicar de um modo adequado essas medidas.
Artigo 14o
1. Os Estados-membros assegurarão que em cada Estado-membro sejam designados:
a) Um laboratório nacional com equipamentos e pessoal especializado que lhe permitam, em qualquer momento proceder à definição das características antigénicas e biológicas do vírus da doença de Newcastle, bem como confirmar os resultados obtidos pelos laboratórios de diagnóstico regionais;
b) Um laboratório nacional encarregado de controlar os reagentes utilizados pelos laboratórios de diagnóstico regionais;
c) Um instituto ou laboratório nacional capaz de controlar a eficácia, actividade e pureza das vacinas utilizadas para a prevenção nesse país ou armazenadas para permitir uma intervenção de emergência.
2. Os laboratórios nacionais mencionados no anexo IV serão responsáveis pela coordenação das normas e métodos de diagnóstico, pela utilização dos reagentes e pelo controlo das vacinas.
3. Os laboratórios nacionais indicados no anexo IV serão responsáveis pela coordenação das normas e métodos de diagnóstico estabelecidos em cada laboratório de diagnóstico da doença de Newcastle no Estado-membro. Para o efeito:
a) Podem fornecer reagentes de diagnóstico aos laboratórios regionais;
b) Devem controlar a qualidade de todos os reagentes de diagnóstico utilizados nesse Estado-membro;
c) Devem organizar periodicamente testes comparativos;
d) Devem manter isolados do vírus da doença de Newcastle a partir de casos confirmados nesse Estado-membro;
e) Devem assegurar a confirmação dos resultados obtidos nos laboratórios de diagnóstico regionais.
4. Os laboratórios nacionais indicados no anexo IV cooperarão com o laboratório de refêrencia comunitário previsto no artigo 15o
Artigo 15o
O laboratório comunitário de refêrencia para a doença de Newcastle está indicado no anexo V. Sem prejuízo das disposições previstas na Decisão 90/424/CEE(9) e, nomeadamente, no seu artigo 28o, as competências e atribuições desse laboratório são as indicadas no referido anexo.
Artigo 16o
1. Os Estados-membros assegurarão que:
a) A vacinação contra a doença de Newcastle por meio de vacinas autorizadas pela autoridade competente possa ser praticada no âmbito de medidas de profilaxia ou em complemento de medidas de luta adoptadas por ocasião do aparecimento da doença;
b) Só sejam autorizadas as vacinas cuja comercialização tenha sido autorizada pela autoridade competente do Estado-membro em que essa vacina será utilizada.
2. Podem ser previstos outros critérios para a utilização de vacinas contra a doença de Newcastle de acordo com o procedimento previsto no artigo 25o
Artigo 17o
Um Estado-membro em que seja praticada a vacinação preventiva, voluntária ou obrigatória das aves de capoeira, contra a doença de Newcastle informará desse facto a Comissão e os outros Estados-membros.
2. A informação fornecida nos termos do no 1 deve indicar:
- as características e a composição de cada vacina utilizada,
- as regras de controlo da distribuição, armazenagem e utilização das vacinas,
- as espécies e categorias de aves de capoeira que podem ou devem ser submetidas à vacinação,
- as zonas em que a vacinação pode ou deve ser realizada,
- as razões por que foi praticada a vacinação.
3. Os Estados-membros podem prever a organização de um programa de vacinação dos pombos-correio. Nesse caso, devem informar a Comissão. Sem prejuízo desse programa, os Estados-membros zelarão por que os organizadores de concursos e exposições tomem as disposições necessárias para que apenas sejam inscritos em competições ou exposições os pombos-correio que tenham sido vacinados contra a doença de Newcastle.
4. As modalidades de aplicação do presente artigo, nomeadamente no que diz respeito aos critérios a adoptar e às eventuais derrogações que podem ser concedidas de acordo com o estatuto sanitário dos Estados-membros, serão fixadas segundo o procedimento previsto no artigo 25o
Artigo 18o
1. Em caso de confirmação da doença de Newcastle, os Estados-membros assegurarão que, a fim de completar as outras medidas de luta previstas no presente regulamento, a autoridade competente possa delimitar a zona territorial e o período em que será realizada, sob controlo oficial e no mais breve prazo possível, a vacinação sistemática (vacinação de urgência) das espécies de aves de capoeira designadas. Um Estado-membro que proceda à vacinação de urgência informará a Comissão e os outros Estados-membros, no âmbito do Comité veterinário permanente, instituído pela Decisão 68/361/CEE do Conselho(10) , da situação da doença de Newcastle e do programa de vacinação de urgência.
2. No caso previsto no no 1, é proibida a vacinação ou a revacinação de aves de capoeira nas explorações sujeitas às restrições referidas no artigo 4o
3. No caso previsto no no 1:
a) As espécies de aves de capoeira designadas para serem vacinadas serão vacinadas no mais breve prazo possível;
b) Todas as aves de capoeira das espécias designadas nascidas ou introduzidas num exploração da zona de vacinação devem ser ou ter sido vacinadas;
c) Durante o desenrolar das operações de vacinação previstas no no 1, todas as aves de capoeira das espécies designadas existentes nas explorações da zona de vacinação devem permanecer nas mesmas, excepto:
- no que diz respeito aos pintos do dia transferidos para uma exploração da zona de vacinação onde devem ser vacinados,
- no que diz respeito às aves de capoeira transferidas directamente para um matadouro com vista ao seu abate imediato. Caso o matadouro se situe fora da zona de vacinação, a saída das aves de capoeira só será permitida depois de o veterinário oficial ter procedido a uma inspecção sanitária da exploração;
d) Uma vez realizadas as operações de vacinação previstas na alínea a), pode ser autorizada a saída da zona de vacinação nos seguintes casos:
- pintos do dia destinados à produção de carne, que podem ser transferidos para uma exploração onde serão vacinados; esta deve ser mantida sob vigilância até ao abate das aves de capoeira transferidas,
- aves de capoeira vacinadas há mais de 21 dias e destinadas ao abate imediato,
- ovos para incubação provenientes de aves de capoeira reprodutoras vacinadas há pelo menos 21 dias; os ovos e as respectivas embalagens devem ser desinfectados antes da expedição.
4. As medidas previstas nas alíneas b) e d) do no 3 serão mantidas após o final das operações de vacinação previstas no no 1 durante um período de três meses, renovável por períodos sucessivos de três meses.
5. Em derrogação das alíneas a) e b) do no 3, as autoridades competentes podem isentar da vacinação sistemática determinados bandos de aves de capoeira de especial valor científico, desde que tomem todas as disposições necessárias para assegurar a sua protecção sanitária e que esses bandos sejam submetidos a controlos serológicos periódicos.
6. A Comissão deve acompanhar a evolução da situação da doença e, se for caso disso, pode, acordo com o procedimento previsto no artigo 25o, tomar uma decisão, nomeadamente no que se refere ao controlo dos movimentos e da vacinação.
Artigo 19o
1. Sempre que se suspeitar da existência de pombos-correio ou de aves mantidas em cativeiro infectados pela doença de Newcastle, os Estados-membros providenciarão por que o veterinário oficial aplique imediatamente os meios de investigação oficiais, com o objectivo de confirmar ou informar a presença da doença, devendo, em especial, efectuar ou mandar efectuar as colheitas adequadas para efeitos de análises laboratoriais.
2. Logo que a autoridade competente seja notificada, deverá mandar colocar o pombal ou a exploração sob vigilância oficial e, nomeadamente, proibir a saída destes de qualquer pombo ou ave mantida em cativeiro e de tudo o que possa transmitir a doença de Newcastle.
3. As medidas previstas nos nos 1 e 2 só serão levantadas quando o veterinário oficial infirmar a suspeita da doença de Newcastle.
4. Caso a infecção seja oficialmente confirmada, a autoridade competente ordenará imediatamente;
a) A aplicação das medidas de controlo e erradicação previstas no no 1, alíneas a), b), e) e f) do artigo 5o aos pombos-correio ou às aves mantidas em cativeiro e aos pombais ou explorações infectados pela doença de Newcastle, ou,
b) No mínimo:
i) a proibição de transporte dos pombos ou de aves mantidas em cativeiro para fora do pombal ou da exploração durante pelo menos 60 dias após o desaparecimento dos sinais clínicos da doença de Newcastle;
ii) a destruição ou o tratamento de todas as matérias ou resíduos que possam estar contaminados. O tratamento deverá assegurar a destruição de todos os vírus da doença de Newcastle presentes e de todos os resíduos acumulados durante o período de 60 dias referido em i),
c) Um inquérito epidemiológico, nos termos do artigo 7o
5. Sempre que a boa aplicação das disposições previstas no presente artigo assim o exigir, os Estados-membros informarão a Comissão, no âmbito do Comité veterinário permanente, da situação da doença e das medidas de controlo aplicadas de acordo com o modelo estabelecido no anexo VI.
Artigo 20o
1. É proibida a utilização, para alimentação das aves de capoeira, das águas de cozinha provenientes de meios de transporte internacionais tais como navios, veículos terrestres e aeronaves, devendo essas águas ser recolhidas e destruídas sob controlo oficial.
2. A utilização, para alimentação das aves de capoeira, de águas de cozinha que não as referidas no no 1 ou de detritos de aves de capoeira só pode ser autorizada após um tratamento pelo calor em instalações adequadas que assegurem a não transmissão da doença e a destruição do vírus da doença de Newcastle.
3. Se for caso disso e de acordo com o procedimento definido no artigo 25o, a Comissão estabelecerá as regras para execução do no 2.
Artigo 21o
1. Cada Estado-membro elaborará um plano de emergência, especificando as medidas nacionais a executar em caso de aparecimento da doença de Newcastle.
O referido plano deverá permitir o acesso do pessoal às instalações, ao equipamento e a qualquer outro material adequado necessário para uma erradicação rápida e eficiente do foco. Deve ainda fornecer uma indicação dos stocks de vacinas de que cada Estado-membro considera dever dispor para uma vacinação de emergência.
2. Os critérios a aplicar para a elaboração destes planos constam do anexo VII.
3. Os planos elaborados em conformidade com os critérios previstos no anexo VII serão submetidos à apreciação da Comissão, o mais tardar seis meses após a entrada em aplicação da presente directiva.
4. A Comissão examinará os planos a fim de determinar se os mesmos permitem atingir o objectivo desejado e sugerirá aos Estados-membros em causa quaisquer alterações necessárias, nomeadamente para garantir a sua compatibilidade com os planos dos outros Estados-membros.
A Comissão aprovará os planos, se necessário alterados, de acordo com o procedimento previsto no artigo 25o
Os planos podem, posteriormente, ser alterados ou completados, de acordo com o mesmo procedimento, a fim de ter em conta a evolução da situação.
Artigo 22o
Na medida em que tal seja necessário à aplicação uniforme da presente directiva e em colaboração com as autoridades competentes, os peritos da Comissão poderão efectuar controlos no local. Para esse efeito poderão verificar, através do controlo de uma percentagem representativa de explorações, se as autoridades competentes controlam o cumprimento das disposições da presente directiva. A Comissão informará os Estados-membros do resultado dos controlos efectuados.
O Estados-membros em cujo território esteja a ser efectuado um controlo deve prestar todo o apoio necessário aos peritos no cumprimento da sua missão.
As regras de aplicação do presente artigo serão definidas em conformidade com o procedimento previsto no artigo 25o
Artigo 23o
As condições da participação financeira da Comunidade nas acções decorrentes da aplicação da presente directiva estão definidas na Decisão 90/424/CEE.
Artigo 24o
Os anexos serão alterados, consoante as necessidades, pelo Conselho, deliberando por maioria qualificada, sob proposta da Comissão, nomeadamente a fim de ter em conta a evolução da investigação e dos processos de diagnóstico.
Artigo 25o
1. Sempre que se faça referência ao procedimento definido no presente artigo, o Comité veterinário permanente, instituído pela Decisão 68/361/CEE, a seguir designado por «o comité», será chamado a pronunciar-se pelo seu presidente, seja por sua própria iniciativa, seja a pedido do representante de um Estado-membro.
2. O representante da Comissão submeterá à apreciação do comité um projecto das medidas a tomar. O comité emitirá o seu parecer sobre esse projecto num prazo que o presidente pode fixar um função da urgência da questão em causa. O parecer será emitido por maioria, nos termos previstos no no 2 do artigo 148o do Tratado para a adopção das decisões que o Conselho é chamado a tomar sob proposta da Comissão. Nas votações no comité, os votos dos representantes dos Estados-membros estão sujeitos à ponderação definida no artigo atrás referido. O presidente não participa na votação.
3. a) A Comissão adoptará as medidas projectadas desde que sejam conformes com o parecer do comité;
b) Se as medidas projectadas não forem conformes com o parecer do comité, ou na ausência de parecer, a Comissão submeterá imediatamente ao Conselho uma proposta relativa às medidas a tomar. O Conselho deliberará por maioria qualificada.
Se, no termo de um prazo de três meses a contar da data em que a proposta da Comissão lhe foi submetida, o Conselho não tiver deliberado, a Comissão adoptará as medidas propostas, excepto no caso de o Conselho se ter pronunciado por maioria simples contra as medidas em causa.
Artigo 26o
1. Os Estados-membros porão em vigor as disposições legislativas, regulamentares e administrativas necessárias para dar cumprimento às disposições da presente directiva, ante de 1 de Outubro de 1993. Desse facto informarão imediatamente a Comissão.
Quando os Estados-membros aprovarem as referidas disposições, estas deverão incluir uma referência à presente directiva ou ser acompanhadas dessa referência aquando da sua publicação oficial; as modalidades dessa referência serão adoptadas pelos Estados-membros.
2. Os Estados-membros comunicarão à Comissão o texto das disposições essenciais de direito interno que adoptarem no domínio regido pela presente directiva.
Artigo 27o
Os Estados-membros são os destinatários da presente directiva.
Feito em Bruxelas, em 14 de Julho de 1992.