32003L0084
L 247/20
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2003/84/ЕО НА КОМИСИЯТА
от 25 септември 2003 година
за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета относно включване на флуртамон, флуфенацет, йодосулфурон, диметенамид-п, пикоксистробин, фостиазат и силтиофам като активни вещества
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 91/414/ЕИО на Съвета от 15 юли 1991 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (1), последно изменена с Директива 2003/79//ЕО на Комисията (2), и по-специално член 6, параграф 1 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 6, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО, на 15 февруари 1996 г., френските власти получиха заявление от Rhône-Poulenc Agro France (вече Bayer CropScience), относно включването на активното вещество флуртамон в приложение I към Директива 91/414/ЕИО. Решение 1996/341/ЕО на Комисията (3) потвърди, че досието е пълно, тоест, че може да се счита за принципно отговарящо на изискванията за данните и информацията, предвидени в приложения II и III към Директива 91/414/ЕИО.
(2)
На 1 февруари 1996 г. Франция получи заявление по смисъла на член 6, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО, от Bayer AG (вече Bayer CropScience) по отношение на флуфенацет (предишно наименование: флутиамид). Това заявление беше обявено за пълно с Решение 97/362/ЕО на Комисията (4).
(3)
На 14 декември 1998 г. Германия получи заявление по смисъла на член 6, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО от Hoechst Schering AgrEvo GmbH (вече Bayer CropScience) по отношение на йодосулфорон (първоначално вещество на веществото йодосулфурон-метил-натрий). Това заявление беше обявено за пълно с Решение 1999/392/ЕО на Комисията (5).
(4)
На 16 април 1999 г. Германия получи заявление по смисъла на член 6, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО от BASF AG по отношение на диметенамид-п. Това заявление беше обявено за пълно с Решение 1999/555/ЕО на Комисията (6).
(5)
На 26 май 1999 г. Ирландия получи заявление по смисъла на член 6, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО от Zeneca Agrochemicals UK (понастоящем Syngenta) по отношение на пикоксистробин. Това заявление също беше обявено за пълно с Решение 1999/555/ЕО на Комисията.
(6)
На 5 март 1996 г. Обединеното кралство получи заявление по смисъла на член 6, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО от ISK Biosciences Europe SA по отношение на фостиазат. Това заявление беше обявено за пълно с Решение 97/362/ЕО на Комисията.
(7)
На 14 декември 1998 г. Ирландия получи заявление по смисъла на член 6, параграф 2 от Директива 91/414/ЕИО от Monsanto Crop Protection по отношение на силтиофам (предишно наименование: силтиофам). Това заявление беше обявено за пълно с Решение 1999/392/ЕО на Комисията.
(8)
Въздействието на тези активни вещества върху здравето на човека и върху околната среда е оценено в съответствие с разпоредбите на член 6, параграфи 2 и 4 от Директива 91/414/ЕИО относно предлаганите от заявителите употреби. Посочените държави-членки докладчици представиха на Комисията проектодоклад за оценка относно тези вещества, съответно на 21 май 1997 г. (флуртамон), на 6 януари 1998 г. (флуфенацет), на 30 май 2000 г. (йодосулфурон), на 26 септември 2000 г. (диметенамид-Р), на 11 юни 2001 г. (изоксафлутол), на 18 март 1998 г. (фостиазат) и на 2 октомври 2000 г. (силтиофам).
(9)
Проектодокладите за оценка са прегледани от държавите-членки и от Комисията в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните. Тези прегледи са приключени на 4 юли 2003 г. под формата на доклад за преглед на Комисията за следните активни вещества: флуртамон, флуфенацит, йодосулфурон, диметенамид-п, пикоксистробин, фостиазат и силтиофам.
(10)
Анализът на йодосулфурон, на диметенамид-п, на пикоксистробин и на силтиофам не установи неразрешени въпроси или загриженост, които да изискват консултация с Научният комитет по растенията.
(11)
По отношение на флуртамон, документите и информацията също са представени на Научния комитет по растенията за отделна консултация. Научният комитет по растенията е консултиран на два пъти, главно за оценяване на потенциалното извличане на два метаболита на активното вещество 3-трифлуорометилбензоинова киселина (TFMBA) и на трифлуороцетна киселина (TFAA). В първоначалното си становище (7), по отношение на TFMBA, Научният комитет по растенията препоръча включването на почви със стойности на рН между 7 и 8. По отношение на метаболита TFAA, Комитетът счете, че наличните данни са недостатъчни за оценка на риска от замърсяване на подпочвените води. В последствие бяха проведени други изследвания от страна на заявителя по повод на двата метаболита. В своето второ становище (8) Научният комитет по растенията заключи, че концентрациите на TFMBA, извлечени от почви, чиято рН е над 5, могат да надхвърлят 0,1 g/l в малък процент от случаи/ситуации. Комитетът също счете, че метаболитът TFАA не би представлявал неприемлив риск за водните организми чрез подземните води, а че съобщените на Комитета токсикологични данни са все още недостатъчни. Препоръките на Научния комитет бяха взети под внимание по време на проверката и по отношение редакцията на настоящата директива и съответния доклад за преглед. След подаването от заявителя на липсващата информация и на тяхната оценка от докладващата държава-членка, направената в рамките на Постоянния комитет оценка заключи, че метаболитите TFMBA и TFAA не биха оказали отрицателно въздействие върху околната среда, ако са приложени необходимите мерки за намаляване на рисковете.
(12)
По отношение на флуфенацет, Научният комитет по растенията беше помолен да коментира два разпадащи се продукта (М2 и М4) на активното вещество, които бяха засечени при извличането на лизиметри, и по отношение на излагането на операторите. В своето становище (9), Комитетът счете, че за метаболитите М2 и М4 рискът за сухоземните организми все още не е задоволително преценен и също така установи наличието на други разпадащи се продукти, чийто риск за сухоземните организми изисква по-задълбочена оценка. Комитетът установи, че оценката на риска от флуфенацет за операторите е направена по подходящ начин, но е обърнал внимание, че катализиращия потенциал на излагане заслужава необходимото внимание. Препоръките на Научния комитет бяха взети предвид при по-нататъшното разглеждане в рамките на настоящата директива и в доклада за преглед. След което липсващата информация беше предоставена от заявителя и оценена от докладващата държава-членка. Направената в рамките на Постоянния комитет оценка заключи, че рискът за сухоземните организми от всички определени разпадащи се продукти, е приемлив, и че рискът от чувствителност към продуктите също би бил приемлив, ако се приложат подходящи мерки за намаляване на риска.
(13)
По отношение на фостиазат, Научният комитет беше помолен да изкаже мнение относно евентуалното извличане от подпочвените води и относно риска за сухоземните организми, за птиците и дивите бозайници и възможния риск от забавена полиневропатия, причинена от органофосфатите (ОРСDP) при хората след тежки случаи на отравяне. В своето становище (10) Комитетът счете, че въз основа на наличната информация, не би могъл да бъде установен никакъв вариант за сигурна употреба, който да не представлява риск за подпочвените води. Комитетът установи, че е възможно лизиметричните изследвания да докажат липса на възможност за извличане по един или повече начини за употреба, но никое от тях не е съобщено. Рискът от различните метаболити за организми, които живеят в почвата също не е достатъчно засегнат. В допълнение, Комитетът е счел, че потенциалната излагане на птиците и дивите бозайници на всички от горепосочените пътища е изисквало по-задълбочен анализ. В заключение, Комитетът е счел, че инхибирането чрез фостиазат и неговите изомери на невропатичната целева естераза, не са били изчислени по подходящ начин. Препоръките на Научния комитет бяха взети под внимание по време на прегледа и в рамките на настоящата директива и съответния доклад за преглед. След съобщаване от заявителя на липсващата информация и тяхната оценка от докладващата държава-членка, и предвид подходящите мерки, целящи намаляването на рисковете, оценката в рамките на Постоянния комитет заключи, че не се е предвиждало никакво вредно въздействие от инхибирането на невропатичната целева естераза чрез фостиазат и неговите изомери. Оценката в рамките на Постоянния комитет също заключи, че породеният риск от първоначалните вещества и определените разграждащи се продукти, които обитават подземните води, почвата, птиците и дивите бозайници би бил приемлив, при условие че се приложат подходящи марки за намаляване на риска.
(14)
Проведените различни анализи показаха, че продуктите за растителна защита, които съдържат въпросните активни вещества, като цяло, могат да отговорят на изискванията, установени в член 5, параграф 1, букви а) и б) и член 5, параграф 3 от Директива 91/414/ЕИО, по-специално що се отнася до употребите, анализирани и уточнени в доклада за преглед на Комисията. Следователно, в приложение I следва да бъдат включени следните активни вещества: флуртамон, флуфенацет, йодосулфурон, диметенамид-п, пикоксистробин, фостиазат и силтиофам, за да се гарантира, че във всички държави-членки разрешенията за продуктите за растителна защита, които съдържат въпросните активни вещества, да могат да бъдат издадени в съответствие с разпоредбите на тази директива.
(15)
След включването е необходим разумен срок, за да се позволи на държавите-членки да приложат разпоредбите на Директива 91/414/ЕИО по отношение на продуктите за растителна защита, които съдържат следните активни вещества: флуртамон, флуфенацет, йодосулфурон, диметенамид-п, пикоксистробин, фостиазат и силтиофам, и по-специално да преразгледат съществуващите временни разрешения, и преди изтичането на този срок, да ги преобразуват в пълни разрешения, да ги изменят или да ги оттеглят, в съответствие с разпоредбите на Директива 91/414/ЕИО.
(16)
Директива 91/414/ЕИО следва да бъде съответно изменена.
(17)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Приложение I към Директива 91/414/ЕИО се изменя както е определено в приложението към настоящата директива.
Член 2
Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 30 юни 2004 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно информират Комисията за това.
Те прилагат тези разпоредби считано от 1 юли 2004 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът за това позоваване се определят от държавите-членки.
Член 3
1. Държавите-членки преразглеждат разрешението, издадено за всеки продукт за растителна защита, който съдържа флуртамон, флуфенацет, йодосулфурон, диметенамид-п, пикоксистробин, фостиазат и силтиофам, за да гарантират спазването на приложимите за тези активни вещества изисквания, определени в приложение I към Директива 91/414/ЕИО. Ако е необходимо, те изменят или оттеглят разрешението в съответствие с Директива 91/414/ЕИО, най-късно до 30 юни 2004 година.
2. Всеки продукт за растителна защита, разрешен и съдържащ флуртамон, флуфенацет, йодосулфурон, диметенамид-п, пикоксистробин, фостиазат и силтиофам като единствено активно вещество или добавено към други активни вещества, които са включени в приложение I към Директива 91/414/ЕИО най-късно до 31 декември 2004 г., подлежи на преоценка от държавите-членки въз основа на досие, което отговаря на изискванията на приложение III към него. В зависимост от тази оценка, те определят дали продуктът отговаря на условията, определени в член 4, параграф 1, букви б), в), г) и д) от Директива 91/414/ЕИО. Когато е необходимо и най-късно до 30 юни 2005 г., те изменят или оттеглят разрешението за всеки продукт за растителна защита.
Член 4
Настоящата директива влиза в сила на 1 януари 2004 г.
Член 5
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 25 септември 2003 година.
Directiva 2003/84/CE da Comissão
de 25 de Setembro de 2003
que altera a Directiva 91/414/CEE do Conselho com o objectivo de incluir as substâncias activas flurtamona, flufenacete, iodossulfurão, dimetenamida-P, picoxistrobina, fostiazato e siltiofame
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta a Directiva 91/414/CEE do Conselho, de 15 de Julho de 1991, relativa à colocação dos produtos fitofarmacêuticos no mercado(1), com a última redacção que lhe foi dada pela Directiva 2003/82/CE da Comissão(2), e, nomeadamente, o n.o 1 do seu artigo 6.o,
Considerando o seguinte:
(1) Em conformidade com o n.o 2 do artigo 6.o da Directiva 91/414/CEE, as autoridades da França receberam, em 15 de Fevereiro de 1994, um pedido da empresa Rhône-Poulenc Agro France (actualmente Bayer CropScience) com vista à inclusão da substância activa flurtamona no anexo I da Directiva 91/414/CEE. A Decisão 1996/341/CE da Comissão(3) confirmou a "conformidade" do processo, isto é, que podia considerar-se que este processo satisfazia, em princípio, as exigências de dados e informações dos anexos II e III da Directiva 91/414/CEE.
(2) Em conformidade com o n.o 2 do artigo 6.o da Directiva 91/414/CEE, a França recebeu, em 1 de Fevereiro de 1996, um pedido da empresa Bayer AG (actualmente Bayer CropScience), relativo ao flufenacete (antiga denominação: flutiamida). O processo respectivo foi declarado conforme pela Decisão 97/362/CE da Comissão(4).
(3) Em conformidade com o n.o 2 do artigo 6.o da Directiva 91/414/CEE, a Alemanha recebeu, em 14 de Dezembro de 1998, um pedido da empresa Hoechst Schering AgrEvo GmbH (actualmente Bayer CropScience), relativo ao iodossulfurão (enquanto substância parental do iodossulfurão-metil-sódico). O processo respectivo foi declarado conforme pela Decisão 1999/392/CE da Comissão(5).
(4) Em conformidade com o n.o 2 do artigo 6.o da Directiva 91/414/CEE, a Alemanha recebeu, em 16 de Abril de 1999, um pedido da empresa BASF AG, relativo à dimetenamida-P. O processo respectivo foi declarado conforme pela Decisão 1999/555/CE da Comissão(6).
(5) Em conformidade com o n.o 2 do artigo 6.o da Directiva 91/414/CEE, a Irlanda recebeu, em 26 de Maio de 1999, um pedido da empresa Zeneca Agrochemicals (actualmente Syngenta), relativo à picoxistrobina. O processo respectivo foi declarado conforme pela Decisão 1999/555/CE da Comissão.
(6) Em conformidade com o n.o 2 do artigo 6.o da Directiva 91/414/CEE, o Reino Unido recebeu, em 5 de Março de 1996, um pedido da empresa ISK Biosciences Europe SA, relativo ao fostiazato. O processo respectivo foi declarado conforme pela Decisão 97/362/CE da Comissão.
(7) Em conformidade com o n.o 2 do artigo 6.o da Directiva 91/414/CEE, a Irlanda recebeu, em 14 de Dezembro de 1998, um pedido da empresa Monsanto Crop Protection, relativo ao siltiofame. O processo respectivo foi declarado conforme pela Decisão 1999/392/CE da Comissão.
(8) Os efeitos destas substâncias activas na saúde humana e no ambiente foram avaliados, em conformidade com os n.os 2 e 4 do artigo 6.o da Directiva 91/414/CEE, no que respeita às utilizações propostas pelos requerentes. Os Estados-Membros designados relatores apresentaram projectos de relatório de avaliação das substâncias à Comissão em 21 de Maio de 1997 (flurtamona), 6 de Janeiro de 1998 (flufenacete), 30 de Maio de 2000 (iodossulfurão), 26 de Setembro de 2000 (dimetenamida-P), 11 de Junho de 2001 (picoxistrobina), 18 de Março de 1998 (fostiazato) e 2 de Outubro de 2000 (siltiofame).
(9) Os projectos de relatório de avaliação foram examinados pelos Estados-Membros e pela Comissão no âmbito do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da Saúde Animal. Esse exame foi concluído em 4 de Julho de 2003 com a elaboração dos relatórios de revisão da flurtamona, do flufenacete, do iodossulfurão, da dimetenamida-P, da picoxistrobina, do fostiazato e do siltiofame da Comissão.
(10) A avaliação do iodossulfurão, da dimetenamida-P, da picoxistrobina e do siltiofame não suscitou quaisquer dúvidas, nem deixou questões pendentes, que justificassem a consulta do Comité Científico das Plantas.
(11) No respeitante à flurtamona, a documentação e as informações foram igualmente apresentadas ao Comité Científico das Plantas, em consulta separada. O Comité foi consultado duas vezes, nomeadamente para avaliar a possível lixiviação de dois metabolitos da substância activa, o ácido 3-trifluorometilbenzóico (TFMBA) e o ácido trifluoroacético (TFAA). No seu primeiro parecer(7), o Comité Científico das Plantas recomendou, no respeitante ao TFMBA, a utilização de solos com pH compreendido entre 7 e 8 nos estudos de absorção/adsorção com o metabolito em causa. No respeitante ao TFAA, o comité considerou os dados disponíveis insuficientes para avaliar o risco de contaminação das águas subterrâneas. Posteriormente, o requerente efectuou estudos complementares com ambos os metabolitos. No seu segundo parecer(8), o Comité Científico das Plantas concluiu que a concentração de TFMBA nas águas subterrâneas decorrente da lixiviação dos solos com pH superior a 5 excede 0,1 g/l num número reduzido de casos ou situações. O Comité concluiu ainda que a presença do metabolito TFAA nas águas subterrâneas não constitui um risco inaceitável para os organismos aquáticos, considerando contudo insuficientes as informações toxicológicas ao seu dispor. O parecer do Comité Científico das Plantas foi tido em conta na avaliação complementar, bem como na presente directiva e no relatório de revisão. As informações em falta foram posteriormente apresentadas pelo requerente e avaliadas pelo Estado-Membro relator. A avaliação efectuada no âmbito do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da saúde Animal concluiu que os metabolitos TFMBA e TFAA não teriam uma influência inaceitável no ambiente, na condição de serem aplicadas medidas adequadas de redução do risco.
(12) No respeitante ao flufenacete, solicitou-se ao Comité Científico das Plantas que se pronunciasse sobre dois produtos de degradação da substância activa (M2 e M4) detectados em lixiviados de lisímetros, bem como sobre a exposição dos operadores. No seu parecer(9), o comité considerou que os riscos dos metabolitos M2 e M4 para os organismos terrestres não visados não se encontravam ainda perfeitamente definidos e referiu também outros produtos de degradação cujo risco para os organismos não visados exigia uma avaliação complementar. O Comité considerou adequada a avaliação do risco para o operador do flufenacete, referindo porém que devia investigar-se em particular o risco de sensibilização da formulação utilizada. O parecer do Comité Científico das Plantas foi tido em conta na avaliação complementar, bem como na presente directiva e no relatório de revisão. As informações em falta foram posteriormente apresentadas pelo requerente e avaliadas pelo Estado-Membro relator. A avaliação efectuada no âmbito do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da saúde Animal concluiu da aceitabilidade do risco para os organismos não visados de todos os produtos de degradação identificados e igualmente da aceitabilidade do risco de sensibilização, na condição de serem aplicadas medidas adequadas de redução do risco.
(13) No respeitante ao fostiazato, solicitou-se ao Comité Científico das Plantas que se pronunciasse sobre a possibilidade de lixiviação para as águas subterrâneas, sobre o risco para os organismos não visados presentes no solo, sobre o risco para as aves e os mamíferos selvagens e sobre o possível risco de ocorrência de polineuropatias retardadas induzidas por compostos organofosforados no homem, na sequência de incidentes de envenenamento graves. No seu parecer(10), o comité considerou, com base nas informações disponíveis, não ser possível identificar nenhum cenário de uso seguro isento de riscos inaceitáveis para as águas subterrâneas. O comité referiu ainda que os estudos com lisímetros podem demonstrar que, em alguns cenários de utilização, poderá não ocorrer lixiviação, mas que nenhum foi relatado. O risco dos vários metabolitos para os organismos presentes no solo não se encontra também totalmente definido. O comité considerou ainda que o potencial de exposição das aves e dos mamíferos selvagens pelas vias supracitadas exige uma análise complementar. Por fim, o comité considerou que a inibição da esterase alvo das neuropatias (NTE - neuropathy target esterase) pelo fostiazato e os seus isómeros não havia sido devidamente avaliada. O parecer do Comité Científico das Plantas foi tido em conta na avaliação complementar, bem como na presente directiva e no relatório de revisão. Tendo as informações em falta sido posteriormente apresentadas pelo requerente e avaliadas pelo Estado-Membro relator e tendo em consideração as medidas adequadas de redução do risco, a avaliação no âmbito do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da Saúde Animal concluiu que não seriam de esperar efeitos nocivos decorrentes da inibição da NTE pelo fostiazato e os seus isómeros. A avaliação no âmbito do Comité Permanente concluiu também da aceitabilidade do risco para as águas subterrâneas, os organismos presentes no solo, as aves e os mamíferos selvagens decorrentes dos compostos base e dos produtos de degradação identificados, na condição de serem aplicadas medidas adequadas de redução do risco.
(14) As avaliações efectuadas permitiram concluir poder presumir-se que os produtos fitofarmacêuticos que contêm as substâncias activas em causa satisfazem, em geral, as condições definidas no n.o 1, alíneas a) e b), e no n.o 3 do artigo 5.o da Directiva 91/414/CEE, designadamente no que respeita às utilizações examinadas em pormenor nos relatórios de revisão da Comissão. É, portanto, adequado incluir a flurtamona, o flufenacete, o iodossulfurão, a dimetenamida-P, a picoxistrobina, o fostiazato e o siltiofame no anexo I, para assegurar que, em cada Estado-Membro, as autorizações de produtos fitofarmacêuticos que as contenham possam ser concedidas em conformidade com a referida directiva.
(15) Depois da inclusão, os Estados-Membros devem dispor de um período razoável para pôr em prática as disposições da Directiva 91/414/CEE em relação aos produtos fitofarmacêuticos que contenham flurtamona, flufenacete, iodossulfurão, dimetenamida-P, picoxistrobina, fostiazato e siltiofame, nomeadamente para reapreciarem as autorizações provisórias, transformando-as em autorizações plenas, alterando-as ou retirando-as, em conformidade com a Directiva 91/414/CEE, até ao final do referido período.
(16) Há, portanto, que alterar a Directiva 91/414/CEE em conformidade.
(17) As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da Saúde Animal,
ADOPTOU A PRESENTE DIRECTIVA:
Artigo 1.o
O anexo I da Directiva 91/414/CEE é alterado nos termos do anexo da presente directiva.
Artigo 2.o
Os Estados-Membros adoptarão e publicarão, o mais tardar em 30 de Junho de 2004, as disposições legislativas, regulamentares e administrativas necessárias para dar cumprimento à presente directiva. Do facto informarão imediatamente a Comissão.
Os Estados-Membros aplicarão as referidas disposições a partir de 1 de Julho de 2004.
Quando os Estados-Membros adoptarem tais disposições, estas devem incluir uma referência à presente directiva ou ser acompanhadas dessa referência aquando da sua publicação oficial. Os Estados-Membros adoptarão as modalidades dessa referência.
Artigo 3.o
1. Os Estados-Membros reapreciarão as autorizações de cada produto fitofarmacêutico que contenha flurtamona, flufenacete, iodossulfurão, dimetenamida-P, picoxistrobina, fostiazato e siltiofame, de forma a garantir a observância das condições aplicáveis a essas substâncias activas, constantes do anexo I da Directiva 91/414/CEE. Se necessário, os Estados-Membros alterarão ou retirarão as autorizações, em conformidade com a Directiva 91/414/CEE, o mais tardar em 30 de Junho de 2004.
2. Os Estados-Membros reavaliarão cada produto fitofarmacêutico autorizado que contenha flurtamona, flufenacete, iodossulfurão, dimetenamida-P, picoxistrobina, fostiazato e siltiofame, como única substância activa ou acompanhada de outras substâncias activas incluídas, o mais tardar, até 31 de Dezembro de 2004, no anexo I da Directiva 91/414/CEE, em conformidade com os princípios uniformes previstos no anexo VI, com base num processo que satisfaça os requisitos do anexo III da mesma. Na sequência dessa avaliação, os Estados-Membros determinarão se o produto satisfaz as condições estabelecidas no n.o 1, alíneas b), c), d) e e), do artigo 4.o da Directiva 91/414/CEE. Se necessário, os Estados-Membros alterarão ou retirarão, até 30 de Junho de 2005, a autorização respeitante a cada produto fitofarmacêutico em causa.
Artigo 4.o
A presente directiva entra em vigor em 1 de Janeiro de 2004.
Artigo 5.o
Os Estados-Membros são os destinatários da presente directiva.
Feito em Bruxelas, em 25 de Setembro de 2003.