32006R1638
L 310/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1638/2006 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 24 октомври 2006 година
за определяне на общи разпоредби относно установяване на Европейски инструмент за съседство и партньорство
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 179 и 181а от него,
като взеха предвид предложението на Комисията,
в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора (1),
като имат предвид, че:
(1)
Предлага се нова рамка за планиране и предоставяне на помощ, за да се направи външната помощ на Общността по-ефективна. Настоящият регламент съставлява един от общите инструменти, които осигуряват пряка подкрепа за външните политики на Европейския съюз.
(2)
Европейският съвет от Копенхаген на 12 и 13 декември 2002 г. потвърди, че разширяването на Европейския съюз представлява важна възможност за развиване на отношенията със съседните страни на базата на общи политически и икономически ценности, и че Европейският съюз остава твърдо решен да избягва нови разделителни линии в Европа и да насърчава стабилността и просперитета в рамките на и извън новите граници на Европейския съюз.
(3)
Европейският съвет от Брюксел на 17 и 18 юни 2004 г. отново потвърди значението, което придава на засилване на сътрудничеството с тези съседи, на базата на партньорство и съсобственост и като се уповава на общите ценности на демокрация и зачитане на правата на човека.
(4)
Привилегированото отношение между Европейския съюз и неговите съседи следва да се уповава на ангажираността с общите ценности, включително демокрация, върховенството на закона, добро управление и зачитане на правата на човека, и към принципите на пазарна икономика, отворена, базирана на правила и справедлива търговия, устойчиво развитие и намаление на бедността.
(5)
Важно е помощта на Общността съгласно настоящия регламент да бъде предоставена съгласно международните споразумения и международните конвенции, по които Общността, държавите-членки и страните партньори са страни и бъде предоставена, като се вземат предвид общите принципи на международното право, приети общо от страните.
(6)
В Източна Европа и в Южен Кавказ, споразуменията за партньорство и сътрудничество осигуряват основата за договорни отношения. В Средиземноморието, евро-средиземноморското партньорство (Процесът от Барселона) осигурява регионална рамка за сътрудническо, която се допълва от мрежа от споразумения за асоцииране.
(7)
Съгласно Европейската политика за съседство, Европейският съюз и страните партньори определиха заедно съвкупност от приоритети, които да се включат в серия от съвместно съгласувани планове за действие, които обхващат редица ключови области за специфично действие, включително политически диалог и реформа, търговска и икономическа реформа, справедливо социално и икономическо развитие, правосъдие и вътрешни работи, енергия, транспорт, информационно общество, околна среда, научни изследвания и иновации, развитие на гражданското общество и контакти между хората. Напредъкът в посока на тези приоритети ще допринесе за реализиране на пълния потенциал на споразуменията за партньорство и сътрудничество и на споразуменията за асоцииране.
(8)
За да се подкрепят ангажираността на страните партньори с общи ценности и принципи, и техните усилия в изпълнението на плановете за действие, Общността следва да е в състояние да осигури помощ на тези страни и да подкрепи различните форми на сътрудничество между тях и между тях и държавите-членки, с цел да се развие зона на обща стабилност, сигурност и просперитет, включваща значителна степен на икономическа интеграция и политическо сътрудничество.
(9)
Насърчаването на политически, икономически и социални реформи в цялата съседна зона е важна цел на помощта на Общността. В Средиземноморието тази цел ще продължи да се преследва в рамките на Средиземноморската насока на стратегическо партньорство със Средиземноморието и Близкия изток. Съответните елементи на стратегията на Европейския съюз за Африка ще бъдат взети под внимание в отношенията със средиземноморските съседи от Северна Африка.
(10)
Важно е подкрепата, която ще се предостави на съседните развиващи се страни в рамките, установени с Европейската политика за съседство да бъде свързана с целите и принципите на Политиката за развитие на Европейската общност, както са очертани в съвместното становище, озаглавено „Европейски консенсус за развитие“ (2), прието на 20 декември 2005 г. от Съвета и от представителите на правителствата на държавите-членки, които се срещнаха в рамките на Съвета, на Европейския парламент и на Комисията.
(11)
Европейският съюз и Русия решиха да развият специфичното си стратегическо партньорство посредством създаване на четири общи пространства и помощта на Общността ще се използва за подкрепа на развитието на това партньорство и насърчаване на трансграничното сътрудничество на границата между Русия и нейните съседи от Европейския съюз.
(12)
Северното измерение предоставя рамка за сътрудничество между Европейския съюз, Русия, Норвегия и Исландия и е важно помощта на Общността да се използва също за подкрепа на дейностите, които допринасят за изпълнението на тази рамка. Новите цели на тази политика ще бъдат определени в политическа декларация и в рамков документ, които ще се подготвят на базата на насоките, одобрени на срещата на министрите от Северното измерение на 21 ноември 2005 г.
(13)
За средиземноморските партньори, помощта и сътрудничеството следва да се осъществят в рамките на евро-средиземноморското партньорство, установено с Декларацията от Барселона на 28 ноември 1995 г. и потвърдено на евро-средиземноморската среща на върха по повод десетата годишнина на 28 ноември 2005 г., и следва да се вземат предвид сключеното споразумение в тази връзка относно установяването до 2010 г. на зона за свободна търговия със стоки и началото на процес на асиметрична либерализация.
(14)
Важно е да се насърчава сътрудничество както на външната граница на Европейския съюз, така и между страните партньори, особено между тези, които са географски близки помежду си.
(15)
За да се избегне създаването на нови разделителни линии, особено важно е да се отстранят препятствията за ефективно трансгранично сътрудничество по външните граници на Европейския съюз. Трансграничното сътрудничество следва да допринесе за интегрирано и устойчиво регионално развитие между съседни гранични региони и хармонична териториална интеграция в цялата Общност и със съседни страни. Тази цел може да бъде най-добре постигната, като се съчетаят целите на външната политика с екологично устойчива икономическа и социална свързаност.
(16)
За да се помогне на съседните страни партньори да достигнат целите си, и да се насърчи сътрудничеството между тях и държавите-членки, желателно е да се установи единен, ръководен от политиката инструмент, който ще замести редица съществуващи инструменти, като осигурява съгласуваност и опростява програмирането и управлението на помощта.
(17)
Този инструмент следва да подкрепи също трансграничното сътрудничество между страните партньори и държавите-членки, като води до значително увеличение на ефективността, действащо посредством единен механизъм за управление и с единна съвкупност от процедури. Следва да се основава на опита, придобит от изпълнението на програмите за съседство в периода 2004-2006 г. и да работи на базата на принципи като многогодишно програмиране, партньорство и съфинансиране.
(18)
Важно е граничните региони, които принадлежат на страни от Европейското икономическо пространство (ЕИП) и които понастоящем участват в трансгранично сътрудничество, включващо държави-членки и страни партньори, да могат да продължат да го правят на базата на собствени ресурси.
(19)
Настоящият регламент установява за периода 2007-2013 г. финансов пакет, който представлява основната референтна сума за бюджетния орган съгласно точка 37 от Междуинституционалното споразумение между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетна дисциплина и добро финансово управление (3).
(20)
Мерките, необходими за прилагането на настоящия регламент, следва да бъдат приети в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г., относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (4).
(21)
Използването на процедурата за управление следва да е приложимо, когато се определят правилата за изпълнение, които ще уреждат изпълнението на трансграничното сътрудничество и когато се приемат стратегическите документи, програмите за действие и специалните мерки, които не са предвидени в стратегическите документи, чиято стойност надвишава прага от 10 000 000 EUR.
(22)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно да насърчава повишеното сътрудничество и прогресивното икономическо интегриране между Европейския съюз и съседните страни, не могат да бъдат постигнати в значителна степен от държавите-членки и може, поради мащаба на действието, да се постигнат по-добре на общностно ниво, Общността може да приеме мерки, в съответствие с принципа на субсидиарност, както е определен в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, както е определен в този член, настоящият регламент не излиза извън това, което е необходимо, за да постигне тези цели.
(23)
Настоящият регламент налага отмяната на Регламент (ЕИО) № 1762/92 на Съвета от 29 юни 1992 г. относно прилагането на Протоколите за финансово и техническо сътрудничество, сключени от Общността и средиземноморските страни, които не са членки (5), Регламент (ЕО) № 1734/94 на Съвета от 11 юли 1994 г. за финансово и техническо сътрудничество със Западния бряг и Ивицата Газа (6) и Регламент (ЕО) № 1488/96 на Съвета от 23 юли 1996 г. относно финансови и технически мерки (MEDA), които съпътстват реформата на икономическите и социалните структури в рамките на евро-средиземноморското партньорство (7). Също така, настоящият регламент ще замести Регламент (ЕО, Евратом) № 99/2000 на Съвета от 29 декември 1999 г. относно разпоредби за предоставяне на помощ на държавите-партньори от Източна Европа и Централна Азия (8), който изтича на 31 декември 2006 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ЦЕЛИ И ПРИНЦИПИ
Член 1
Предмет и обхват
1. Настоящият регламент установява Инструмент за съседство и партньорство, който да осигури общностна помощ за развитието на зона на просперитет и добросъседство, която включва Европейския съюз и страните и териториите, изброени в приложението (наричани по-долу „страни партньори“).
2. Помощта на Общността се използва в полза на страни партньори. Помощта на Общността може да се използва за обща полза на държавите-членки и страните партньори и техните региони за целите на насърчаване на трансгранично и трансрегионално сътрудничество, както е определено в член 6.
3. Европейският съюз се основава на ценностите свобода, демокрация, зачитане на правата на човека и основните свободи и върховенството на закона, и се стреми да насърчава ангажираност с тези ценности в страните партньори посредством диалог и сътрудничество.
Член 2
Обхват на помощта на Общността
1. Помощта на Общността насърчава засилено сътрудничество и прогресивно икономическо интегриране между Европейския съюз и страните партньори, и по-специално прилагането на споразуменията за партньорство и сътрудничество, споразуменията за асоцииране или други съществуващи или бъдещи споразумения. Освен това поощрява усилията на страните партньори, насочени към насърчаване на добро управление и справедливо социално и икономическо развитие.
2. Помощта на Общността се използва за подкрепа на мерки в рамките на следните области на сътрудничество:
а)
насърчаване на политически диалог и реформа;
б)
насърчаване на законово и нормативно сближаване към по-високи стандарти във всички съответни области, и по-специално за поощряване на прогресивното участие на страни партньори на вътрешния пазар и засилване на търговия;
в)
засилване на националните институции и власти, отговорни за изготвянето и ефективното прилагане на политики в области, обхванати от споразумения за асоцииране, споразумения за партньорство и сътрудничество и други многостранни споразумения, по които Общността и/или нейни държави-членки и страни партньори са страни, целта на които е постигане на целите, както са определени в настоящия член;
г)
насърчаване върховенството на закона и доброто управление, включително засилване на ефективността на публичната администрация и безпристрастността и ефективността на съдебната власт, и подкрепа на борбата срещу корупцията и измамите;
д)
насърчаване на устойчиво развитие във всички аспекти;
е)
продължаване на усилия за регионално и местно развитие, както в селските, така и в градските райони, така че да се намалят непропорционалността и да се подобри капацитета за регионално и местно развитие;
ж)
насърчаване на опазването на околната среда, опазване на природата и устойчивото управление на природните ресурси, включително на прясна вода и морски ресурси;
з)
подкрепа на политики, насочени към намаляване на бедността, с което да се помогне за постигате на целите на хилядолетието за развитие на ООН;
и)
подкрепа на политики за насърчаване на социално развитие, социална интеграция, равенството на половете, недискриминация, заетост и социална защита, включително защита на мигриращи работници, социалния диалог, и зачитане на профсъюзните права и основните трудови норми, включително за детски труд;
й)
подкрепа на политиките за насърчаване на здравето, образованието и обучението, включително не само мерки за борба с важни инфекциозни болести, и неинфекциозни болести и смущения, но така също и достъп до услуги и образование за добро здраве, включително репродуктивно здраве и здраве на кърмачетата за момичета и жени;
к)
насърчаване и защита на правата на човека и основните свободи, включително правата на жените и правата на децата;
л)
подкрепа на демократизацията, inter alia, като се засилва ролята на организациите на гражданското общество и се насърчава медийния плурализъм, както и чрез наблюдение и помощ на изборите;
м)
поощряване на развитието на гражданското общество и на неправителствените организации;
н)
насърчаване на развитието на пазарната икономика, включително мерки в подкрепа на частния сектор и развитието на малките и средни предприятия, за да се насърчават инвестиции и да се поощри световната търговия;
о)
насърчаване на сътрудничеството в секторите енергия, телекомуникация и транспорт, включително взаимни свързвания, мрежи и техните операции, като се засилва сигурността и безопасността на международния транспорт и енергийните операции и се насърчават източниците на възобновяема енергия, енергийната ефективност и чистия транспорт;
п)
предоставяне на подкрепа за действия, насочени към увеличаване безопасността на храните за граждани, и по-специално в санитарните и фитосанитарни области;
р)
осигуряване на ефикасно и сигурно управление на границите;
с)
подкрепа на реформата и засилване на капацитета в областта на правосъдието и вътрешните работи, включително по въпроси като убежище, миграция и повторно приемане, и борбата срещу и предотвратяване на трафика на хора, както и тероризма и организираната престъпност, включително нейното финансиране, прането на пари и данъчните измами;
т)
подкрепа на административното сътрудничество с цел подобряване на прозрачността и обмена на информация в областта на данъчното облагане, с цел борба с избягване на и отклонение от данъчно облагане;
у)
насърчаване на участието в научноизследователски и иновационни дейности на Общността;
ф)
насърчаване на сътрудничеството между държавите-членки и страните партньори във висшето образование и мобилността на преподаватели, изследователи и студенти;
х)
насърчаване на мултикултурния диалог, контактите между хората, включително връзките с общности на имигранти, които живеят в държавите-членки, сътрудничеството между гражданските общества, културните институции и обмена на млади хора;
ц)
подкрепа на сътрудничеството, насочено към опазване на историческото и културното наследство и насърчаване на неговия потенциал за развитие, включително посредством туризъм;
ч)
подкрепа на участието на страни партньори в програми и агенции на Общността;
ш)
подкрепа на трансграничното сътрудничество посредством съвместни местни инициативи за насърчаване на устойчивото икономическо, социално и екологично развитие в граничните региони и интегрирано териториално развитие през външните граници на Общността;
щ)
насърчаване на регионално и субрегионално сътрудничество и интегриране, включително, където е уместно, със страни, които не отговарят на условията за помощ от Общността съгласно настоящия регламент;
аа)
предоставяне на подкрепа в следкризисни ситуации, включително подкрепа за бежанци и разселени лица, и оказване на помощ за готовност при бедствия;
бб)
поощряване на комуникацията и насърчаване на обмена между партньорите относно мерките и дейностите, финансирани съгласно програмите;
вв)
разрешаване на общи тематични предизвикателства в области от взаимен интерес и подкрепа на всякакви други цели в съгласие с обхвата на настоящия регламент.
Член 3
Политическа рамка
1. Споразуменията за партньорство и сътрудничество, споразуменията за асоцииране и другите съществуващи или бъдещи споразумения, които установяват взаимоотношение със страни партньори и съответните комуникации на Комисията и заключения на Съвета, които определят насоки за политиката на Европейския съюз спрямо тези страни, осигуряват обща политическа рамка за програмиране на помощта на Общността съгласно настоящия регламент. Съвместно съгласуваните планове за действие или други еквивалентни документи представляват ключова опорна точка за определяне на приоритетите на помощта на Общността.
2. Когато не съществуват споразумения, както е упоменато в параграф 1, между Европейския съюз и страните партньори, помощта на Общността се предоставя, ако се докаже, че е от полза да се преследват политически цели на Общността, и се програмира на основата на тези цели.
Член 4
Взаимно допълване, партньорство и съфинансиране
1. Помощта на Общността съгласно настоящия регламент обикновено допълва или допринася за съответните национални, регионални или местни стратегии и мерки.
2. Помощта на Общността съгласно настоящия регламент се установява обикновено в партньорство между Комисията и бенефициерите. Когато е уместно, партньорството включва национални, регионални и местни органи, икономически и социални партньори, гражданско общество и други съответни власти.
3. Страните бенефициери включват, когато е уместно, съответните партньори на уместното териториално ниво, и по-специално на регионално и местно ниво, в подготовката, изпълнението и мониторинга на програми и проекти.
4. Помощта на Общността съгласно настоящия регламент обикновено се съфинансира от страните бенефициери посредством обществени средства, участие на бенефициерите или от други източници. Изискванията за съфинансиране могат да бъдат отменени в надлежно обосновани случаи и когато това е необходимо, за да се подкрепи развитието на гражданското общество и на недържавни субекти за мерки, целящи насърчаване на човешките права и основните свободи и подкрепящи демократизацията.
Член 5
Съгласуваност, съвместимост и координация
1. Програмите и проектите, финансирани съгласно настоящия регламент, са съвместими с политиките на Европейския съюз. Те са в съответствие със споразуменията, сключени от Общността и от нейните държави-членки със страните партньори и спазват ангажиментите съгласно многостранни споразумения и международни конвенции, по които са страни, включително ангажиментите относно правата на човека, демокрацията и доброто управление.
2. Комисията и държавите-членки гарантират съгласуваност между помощта на Общността, предоставена съгласно настоящия регламент и финансовата помощ, предоставена от Общността и държавите-членки посредством други вътрешни и външни финансови инструменти и от Европейската инвестиционна банка (ЕИБ).
3. Комисията и държавите-членки гарантират координация на съответните им програми за помощ с цел да се увеличи ефективността и ефикасността при предоставяне на помощ в съответствие с установените насоки за засилване на оперативната координация в областта на външната помощ и за хармонизация на политиките и процедурите. Координацията включва редовни консултации и чест обмен на съответна информация през различните фази на цикъла на помощта, и по-специално консултации на място, и съставлява ключова стъпка в процесите на програмиране на държавите-членки и Общността.
4. Комисията, във ваимодействие с държавите-членки, предприема необходимите стъпки, за да гарантира правилна координация и сътрудничество с многостранни и регионални организации и субекти като международни финансови институции, агенции на Организацията на обединените нации, фондове и програми и донори извън Европейския съюз.
ДЯЛ II
ПРОГРАМИРАНЕ И РАЗПРЕДЕЛЯНЕ НА СРЕДСТВА
Член 6
Видове програми
1. Помощта на Общността съгласно настоящия регламент се прилага посредством:
а)
документи на национални, многонационални и презгранични стратегии, и многогодишни индикативни програми, посочени в член 7, които обхващат:
i)
национални или многонационални програми, които се занимават с помощ за една страна партньор или са насочени към регионално и субрегионално сътрудничество между две или повече страни партньори, в които държавите-членки могат да участват;
ii)
програми за трансгранично сътрудничество, които се занимават със сътрудничество между една или няколко държави-членки и една или няколко страни партньори, което се осъществява в региони, съседни на тяхната обща част от външната граница на Общността;
б)
съвместни оперативни програми за трансгранично сътрудничество, посочени в член 9, годишни програми за действие, посочени в член 12 и специални мерки, посочени в член 13.
2. Многонационалните програми могат да включват мерки за трансрегионално сътрудничество. По смисъла на настоящия регламент, трансрегионалното сътрудничество означава сътрудничество между държавите-членки и страните партньори, което се отнася до общите предизвикателства, предназначено за обща полза, и се осъществява навсякъде в територията на държавите-членки и страните партньори.
Член 7
Програмиране и разпределяне на средства
1. За националните или многонационалните програми, стратегически документи се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 26, параграф 2. Стратегическите документи отразяват политическата рамка и плановете за действие, посочени в член 3 и са съвместими с принципите и условията, определени в членове 4 и 5. Стратегическите документи се установяват за период, съвместим с определените в политическата рамка приоритети и съдържат многогодишни индикативни програми, включително индикативни многогодишни финансови разпределения и приоритетни цели за всяка страна или регион, съвместими с изброените в член 2, параграф 2. Те се преразглеждат в средата на срока или при необходимост и могат да бъдат проверени в съответствие с процедурата, посочена в член 26, параграф 2.
2. При установяване на национални или многонационални програми, Комисията определя разпределенията за всяка програма, като използва прозрачни и обективни критерии и взема предвид специфичните характеристики и нужди на разглежданата страна или регион, нивото на амбиция на партньорството на Европейския съюз с дадена страна, напредъка по отношение на изпълнението на съгласуваните цели, включително относно управлението и реформата, и капацитета на управление и усвояване на помощта на Общността.
3. За целите единствено на трансгранично сътрудничество, за да се установи списъка на съвместните оперативни програми, посочени в член 9, параграф 1, индикативните многогодишни разпределения и териториалните единици, допустими да участват във всяка програма, се приемат един или, ако е необходимо, няколко стратегически документа в съответствие с процедурата, посочена в член 26, параграф 2. Тези стратегически документи се съставят, като се вземат предвид принципите и условията, определени в членове 4 и 5 и по принцип обхващат период от до седем години, считано от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г.
4. Комисията определя разпределението на средства за програмите за трансгранично сътрудничество, като взема предвид обективни критерии като населението на допустимите области и други фактори, които засягат интензивността на сътрудничеството, включително специфичните характеристики на граничните области и капацитета за управление и усвояване на помощта на Общността.
5. Европейският фонд за регионално развитие (ЕФРР) ще допринася за програмите за трансграничното сътрудничество, установени и прилагани съгласно разпоредбите на настоящия регламент. Размерът на участието от ЕФРР за границите със страни партньори е определен в съответните разпоредби на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета от 11 юли 2006 г., относно определяне на общи разпоредби за Европейския регионален фонд, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд (9).
6. В случай на кризи или заплахи за демокрацията, върховенството на закона, правата на човека и основните свободи, или на природни или предизвикани от човека бедствия, може да се използва спешна процедура за провеждане на ad hoc преразглеждане на стратегическите документи. Това преразглеждане гарантира съгласуваност между помощта на Общността, предоставена съгласно настоящия регламент и помощта, предоставена съгласно други финансови инструменти на Общността, включително Регламент (ЕО, Евратом) (10) на Европейския парламент и на… Съвета относно установяване на Инструмент за стабилност.
ДЯЛ III
ТРАНСГРАНИЧНО СЪТРУДНИЧЕСТВО
Член 8
Географска допустимост
1. Програмите за трансгранично сътрудничество, посочени в член 6, параграф 1, буква а), ii), могат да обхванат всички следни гранични региони:
а)
всички териториални единици, отговарящи на NUTS ниво 3 или еквивалентно, по дължината на сухоземните граници между държавите-членки и страните партньори;
б)
всички териториални единици, отговарящи на NUTS ниво 3 или еквивалентно, по дължината на морски пътища от значителна важност;
в)
всички крайбрежни териториални единици, отговарящи на NUTS ниво 2 или еквивалентно, които гледат към морски басейн, който е общ за държави-членки и страни партньори.
2. За да се гарантира продължение на съществуващо сътрудничество и в други обосновани случаи, на териториални единици, граничещи с тези, посочени в параграф 1, може да се позволи да участват в програми за трансгранично сътрудничество съгласно условията, определени в стратегическите документи, посочени в член 7, параграф 3.
3. Когато са установени програми съгласно параграф 1, буква б), Комисията може, в съгласие с партньорите, да предложи това участие в сътрудничество да бъде разширено за цялата териториална единица NUTS ниво 2, в която област е разположена териториална единица NUTS ниво 3.
4. Списъкът на морски пътища от значителна важност се определя от Комисията в стратегическите документи, посочени в член 7, параграф 3 на базата на разстояние и други съответни географски и икономически критерии.
Член 9
Програмиране
1. Трансгранично сътрудничество съгласно настоящия регламент се осъществява в рамките на многогодишни програми, които обхващат сътрудничество за граница или група граници и включват многогодишни мерки, които целят да отговорят на съвместима съвкупност от приоритети, и които могат да бъдат приложени с подкрепата на помощта на Общността (наричани по-долу „съвместни оперативни програми“). Съвместните оперативни програми са базирани на стратегическите документи, посочени в член 7, параграф 3.
2. Съвместни оперативни програми за сухоземни граници и морски пътища от значителна важност се установяват за всяка граница на уместното териториално ниво и включват допустими териториални единици, които принадлежат към една или няколко държави-членки и една или няколко страни партньори.
3. Съвместните оперативни програми за морски басейни са многостранни и включват допустими териториални единици, които гледат към общ морски басейн, принадлежащ на няколко страни участнички, включително най-малко една държава-членка и една страна партньор, като се вземат предвид институционалните системи и принципа на партньорство. Те могат да включват двустранни дейности, които подкрепят сътрудничеството между една държава-членка и една страна партньор. Тези програми са тясно координирани с програми за транснационално сътрудничество, които имат частично припокриващ се географски обхват и са установени в Европейския съюз съгласно Регламент (ЕО) № 1083/2006.
4. Съвместните оперативни програми се установяват от разглежданите държави-членки и страни партньори на уместно териториално ниво, в съответствие с институционалните системи и като се вземе предвид принципа на партньорство, посочен в член 4. Те обхващат обикновено период от седем години, считано от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г.
5. Страни, различни от страните участнички, които гледат към общ морски басейн, в който се установява обща оперативна програма, могат да бъдат асоциирани с тази съвместна оперативна програма и да се ползват от помощта на Общността съгласно условията, определени в правилата за изпълнение, посочени в член 11.
6. В срок от една година от одобрението на стратегическите документи, посочени в член 7, параграф 3, страните участнички представят съвместно на Комисията предложения за съвместни оперативни програми. Комисията приема всяка съвместна оперативна програма след оценка на нейната съвместимост с настоящия регламент и с правилата за изпълнение.
7. Съвместните оперативни програми могат да бъдат проверявани по инициатива на страните участнички, граничните региони, които участват или Комисията, така че да се вземат под внимание промените в приоритетите на сътрудничество, социално-икономическите развития, наблюдаваните резултати от прилагане на разглежданите мерки и от процеса на мониторинг и оценяване и необходимостта да се коригират сумите на наличната помощ и да се преразпределят ресурсите.
8. След приемането на съвместните оперативни програми, Комисията сключва финансово споразумение със страните партньори в съответствие със съответните разпоредби на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (11). Финансовото споразумение включва правните разпоредби, необходими за изпълнението на съвместната оперативна програма и следва освен това да бъде подписано от съвместния управителен орган, посочен в член 10.
9. Страните участнички, като вземат предвид принципа на партньорство, избират съвместно онези действия, които са съвместими с приоритетите и мерките на съвместната оперативна програма, която ще получи помощта на Общността.
10. При специфични и надлежно обосновани случаи, когато:
а)
съвместна оперативна програма не може да бъде установена поради проблеми, които възникват в отношенията между страните участнички или между Европейския съюз и страна партньор,
б)
най-късно до 30 юни 2010 г. страните участнички не са все още предали на Комисията съвместна оперативна програма,
в)
страната партньор не подпише финансовото споразумение до края на годината след приемането на програмата,
г)
съвместната оперативна програма не може да бъде приложена поради проблеми, които възникват в отношенията между страни участнички,
Комисията, след съгласуване с разглежданата/ите държава/и-членка/и, предприема необходимите стъпки, за да се позволи на разглежданата държава-членка да използва участието на ЕФРР за програмата съгласно Регламент (ЕО) № 1083/2006.
Член 10
Управление на програмите
1. Съвместните оперативни програми се прилагат по принцип посредством общо управление от съвместния управителен орган, разположен в държава-членка. Съвместният управителен орган може да бъде подпомаган от съвместен технически секретариат.
2. Страните участнички могат да предложат на Комисията съвместния управителен орган да бъде разположен в страна партньор, при условие че посочената власт е в състояние да прилага напълно критериите, определени в съответните разпоредби на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002.
3. По смисъла на настоящия регламент, „съвместен управителен орган“ означава всеки обществен или частен орган или власт, включително самата държава, на национално, регионално или местно ниво, посочени съвместно от държавата/държавите-членки или страната/страните партньори, обхванати от съвместна оперативна програма, които имат финансовия и административния капацитет да управляват помощта на Общността, и правен капацитет да сключат необходимите споразумения, по смисъла на настоящия регламент.
4. Съвместният управителен орган е отговорен за управлението и изпълнението на съвместната оперативна програма в съответствие с принципа на добро техническо и финансово управление, и за гарантиране на законността и редовността на нейните операции. За тази цел, той определя уместно управление, системи и стандарти за контрол и счетоводна отчетност.
5. Системата за управление и контрол на съвместната оперативна програма предвижда уместно разделяне на функциите на управление, сертифициране и одит, или посредством уместно разделяне на задълженията в рамките на управителния орган, или посредством посочване на отделни власти за сертифициране и одит.
6. За да могат съвместните оперативни програми да се приготвят адекватно за изпълнение, след приемането на съвместната оперативна програма и преди подписването на финансовото споразумение, Комисията може да позволи съвместния управителен орган да използва част от бюджета на програмата, за да започне дейности по финансовата програма, като оперативни разходи на управителния орган, техническа помощ и други подготвителни дейности. Подробните правила на тази подготвителна фаза се включват в правилата за изпълнение, посочени в член 11.
Член 11
Правила за изпълнение
1. Правила за изпълнение, които определят специфични разпоредби за прилагането на настоящия дял, се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 26, параграф 2.
2. Въпросите, обхванати от правилата за изпълнение, включват такива въпроси като ставката на съфинансиране, подготовката на съвместни оперативни програми, посочването и функциите на съвместните органи, ролята и функцията на комитети по мониторинг и подбор, и на съвместния секретариат, допустимост на разходите, подбор на съвместни проекти, подготвителната фаза, техническо и финансово управление на помощта на Общността, финансов контрол и одит, мониторинг и оценяване, видимост и информационни дейности за потенциални бенефициери.
ДЯЛ IV
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 12
Приемане на програми за действие
1. Програмите за действие, съставени на базата на стратегическите документи, посочени в член 7, параграф 1, се приемат в съответствие с процедурата, посочена в член 26, параграф 2, обикновено ежегодно.
По изключение, ако например програма за действие все още не е приета, Комисията може на базата на стратегическите документи и многогодишни индикативни програми, посочени в член 7, да приеме мерки, които не са предвидени в програма за действие при същите правила и процедури, каквито се прилагат за програмите за действие.
2. Програмите за действие определят преследваните цели, областите на интервенция, очакваните резултати, процедурите на управление и общата сума на планираното финансиране. Те отчитат поуките от предишно прилагане на помощ на Общността. Съдържат описание на операциите, които ще се финансират, указание за сумите, разпределени за всяка операция и индикативен график на изпълнение. Включват определение на вида показатели за изпълнение, които трябва да бъдат наблюдавани при прилагане на мерките, финансирани съгласно програмите.
3. За трансграничното сътрудничество, Комисията приема съвместни програми в съответствие с процедурите, посочени в член 9.
4. Комисията представя програми за действие и съвместни програми за трансгранично сътрудничество на Европейския парламент и на държавите-членки за тяхна информация в срок от един месец след тяхното приемане.
Член 13
Приемане на специални мерки, които не са предвидени в стратегическите документи или многогодишните индикативни програми
1. В случай на непредвидени и надлежно обосновани нужди или обстоятелства, Комисията приема специални мерки, които не са предвидени в стратегическите документи или многогодишните индикативни програми (наричани по-долу „специални мерки“).
Специални мерки могат също да се използват за финансирането на дейности с цел облекчаване на прехода от спешна помощ към дейности на дългосрочно развитие, включително дейности, планирани да гарантират по-добрата подготовка на обществото да се справи с повтарящи се кризи.
2. Когато разходите за тези мерки надвишават 10 000 000 EUR, Комисията ги приема в съответствие с процедурата, посочена в член 26, параграф 2.
Процедурата, посочена в член 26, параграф 2 не е необходимо да се използва за изменения на специалните мерки, такива като технически корекции, продължаване на периода на изпълнение, преразпределяне на кредити в рамките на предвидения бюджет, или увеличаване на размера на бюджета с по-малко от 20 % от първоначалния бюджет, при условие че тези изменения не засягат първоначалните цели, определени в решението на Комисията
3. Специалните мерки определят преследваните цели, областите на дейност, очакваните резултати, използваните процедури на управление и общата сума на планираното финансиране. Те съдържат описание на операциите, които ще се финансират, указание за сумите, разпределени за всяка операция и индикативен график на изпълнение. Те включват определение на вида показатели за изпълнение, които трябва да бъдат наблюдавани при прилагане на специалните мерки.
4. Комисията изпраща специални мерки, стойността на които не надвишава 10 000 000 EUR на Европейския парламент и на държавите-членки за тяхна информация в срок от един месец след приемане на нейното решение.
Член 14
Допустимост
1. За финансиране съгласно настоящия регламент за целите на изпълнение на програмите за действие, съвместните програми за трансгранично сътрудничество и специалните мерки са допустими:
а)
страни и региони партньори и техните институции;
б)
децентрализирани власти в страните партньори като региони, департаменти, провинции и общини;
в)
съвместни власти, създадени от страни и региони партньори и от Общността;
г)
международни организации, включително регионални организации, органи на ООН, департаменти и мисии, международни финансови институции и банки за развитие, доколкото допринасят за целите на настоящия регламент;
д)
институции и власти на Общността, но само за целите на изпълнение на мерките за подкрепа от вида, посочен в член 16;
е)
агенции на Европейския съюз;
ж)
следните субекти и власти на държавите-членки, страни и региони партньори, и всяка друга трета страна, която спазва правилата за достъп до външната помощ на Общността, посочени в член 21, доколкото допринасят за целите на настоящия регламент;
i)
обществени или държавни власти, местни органи или администрации и техни консорциуми;
ii)
дружества, предприятия и други частни организации и стопански дейности;
iii)
финансови институции, които предоставят, насърчават и финансират частни инвестиции в страни и региони партньори;
iv)
недържавни субекти, както е определено в буква з);
v)
физически лица;
з)
следните недържавни субекти:
i)
неправителствени организации;
ii)
организации, представляващи национални и/или етнически малцинства;
iii)
местни граждански групи и търговски асоциации;
iv)
кооперации, профсъюзи, организации представляващи икономически и социални интереси;
v)
местни организации (включително мрежи), които участват в децентрализирано регионално сътрудничество и интеграция;
vi)
потребителски организации, женски и младежки организации, учителски организации, организации за културни и научни изследвания;
vii)
университети;
viii)
църкви и религиозни асоциации и общности;
ix)
медии;
x)
презгранични асоциации, неправителствени асоциации и независими фондации.
2. Когато е важно да се постигнат целите на настоящия регламент, помощ на Общността може да се предостави на власти или субекти, които не са изрично посочени в настоящия член.
Член 15
Видове мерки
1. Помощта на Общността се използва за финансиране на програми, проекти и всеки вид мерки, които допринасят за изпълнение на целите на настоящия регламент.
2. Помощта на Общността може да се използва също:
а)
за финансиране на техническа помощ и целеви административни мерки, включително такива мерки за сътрудничество, които ангажират експерти от държавния сектор, изпратени от държавите-членки и от техните регионални и местни органи, включени в програмата;
б)
за финансиране на инвестиции и на дейности, свързани с инвестиции;
в)
за участия в ЕИБ или в други финансови посредници, в съответствие с член 23, за финансиране на заеми, инвестиране на собствен капитал, гаранционни фондове или инвестиционни фондове;
г)
за програми за облекчаване на дълг в изключителни случаи, съгласно международно съгласувана програма за облекчаване на дълг;
д)
за секторна или обща бюджетна подкрепа, ако управлението на страната партньор на държавни разходи е достатъчно прозрачно, надеждно и ефективно, и където прилага правилно формулирани секторни или макроикономически политики, одобрени от неговите основни донори, включително, където е уместно, международните финансови институции;
е)
за субсидии за лихвените проценти, и по-специално за екологични заеми;
ж)
за застраховка срещу нетърговски рискове;
з)
за участие във фонд, установен от Общността, от нейните държави-членки, от международни и регионални организации, от други донори или от страни партньори;
и)
за участие в капитала на международни финансови институции или на регионалните банки за развитие;
й)
за финансиране на разходите, необходими за ефективното управление и наблюдение на проекти и програми от страните, които ползват от помощта на Общността;
к)
за финансиране на микропроекти;
л)
за мерки за безопасност на храните.
3. По принцип, помощта на Общността не се използва за финансиране на данъци, мита и други фискални налози.
Член 16
Мерки за подкрепа
1. Финансирането на Общността може също да обхваща разходи, свързани с подготовката, проследяването, мониторинга, дейности по одита и оценяването, които са пряко необходими за прилагането на настоящия регламент и за постигане на неговите цели, например изследвания, срещи, информация, повишаване на информираността, публикации и обучение, включително мерки за обучение и образование за партньори, които да им позволят да участват в различните етапи на програмата, разходите свързани с компютърните мрежи за обмена на информация, и всякакви други разходи за административна и техническа помощ, които Комисията може да направи за управлението на програмата. Обхваща също разходи на делегациите на Комисията за административна подкрепа, необходима за управление на дейности, финансирани съгласно настоящия регламент.
2. Тези мерки за подкрепа не са обхванати задължително от многогодишно програмиране и могат следователно да бъдат финансирани извън обхвата на стратегически документи и многогодишни индикативни програми. Обаче, могат да бъдат финансирани също съгласно многогодишни индикативни програми. Комисията приема мерки за подкрепа, които не са обхванати от многогодишни индикативни програми, в съответствие с член 13.
Член 17
Съфинансиране
1. Мерките, финансирани съгласно настоящия регламент, са допустими за съфинансиране от следното, inter alia:
а)
държави-членки, техните регионални и местни органи и техните обществени и държавни агенции;
б)
страни от ЕИП, Швейцария и други страни донори, и по-специално техните обществени и държавни агенции;
в)
международни организации, включително регионални организации, и по-специално международни и регионални финансови институции;
г)
дружества, предприятия, други частни организации и стопански дейности, и други недържавни субекти;
д)
страни и региони партньори, които получават средства.
2. По отношение на паралелно съфинансиране, проектът или програмата се разделя на няколко ясно идентифициращи се подпроекти, като всеки от тях се финансира от различните партньори, които осигуряват съфинансиране по такъв начин, че крайното използване на финансирането може винаги да се идентифицира. Що се отнася до съвместно съфинансиране, общите разходи на проекта или програмата се разделят между партньорите, които осигуряват съфинансиране и ресурсите се обединяват по такъв начин, че не е възможно да се идентифицира източника на средствата за дадена дейност, предприета като част от проекта или програмата.
3. Що се отнася до съвместно съфинансиране, Комисията може да получава и управлява средства от името на властите, посочени в параграф 1, букви а), б) и в) за целите на прилагане на съвместните мерки. Тези средства се третират като целеви приходи, в съответствие с член 18 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002.
Член 18
Процедури по управление
1. Комисията изпълнява операции съгласно настоящия регламент в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002.
2. Комисията може да възложи задачи на държавен орган, и по-специално задачи по изпълнение на бюджета, на властите посочени в член 54, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002, ако имат международно признато положение, спазват международно признати системи на управление и контрол и се контролират от държавен орган.
3. Комисията може да сключи рамкови споразумения със страни партньори, които осигуряват всички мерки, необходими за гарантиране на ефективното изпълнение на помощта на Общността и защитата на финансовите интереси на Общността.
4. По отношение на децентрализираното управление, Комисията може да реши да използва процедури на доставка или отпускане на безвъзмездни средства на страната или региона партньор, бенефициер, при условие че:
а)
процедурите на страната или региона партньор,бенефициер задоволяват принципите на прозрачност, пропорционалност, равно третиране и недискриминация и предотвратяват всеки конфликт на интереси;
б)
страната или региона партньор,бенефициер се задължава да проверява редовно дали операциите, финансирани от бюджета на Общността са правилно изпълнени, да предприема уместни мерки, за да предотвратява нередности и измами и, при необходимост, да заведе съдебен иск, за да възстанови незаконно платени средства.
Член 19
Бюджетни ангажименти
1. Бюджетните ангажименти се поемат на основата на решения, взети от Комисията в съответствие с член 9, параграф 6, член 12, параграф 1, член 13, параграф 1 и член 16, параграф 2.
2. Бюджетните ангажименти за мерки, които продължават в няколко финансови години, могат да бъдат разделени на годишни вноски, разхвърляни в продължение на няколко години.
3. Финансирането на Общността може да приеме една от следните правни форми, inter alia: споразумения за финансиране, договори за отпускане на безвъзмездни средства, договори за доставки, трудови договори.
Член 20
Защита на финансовите интереси на Общността
1. Всякакви споразумения в резултат на настоящия регламент съдържат разпоредби, които гарантират защитата на финансовите интереси на Общността, и по-специално по отношение на нередностите, измамите, корупцията и всякаква друга нелегална дейност, в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г. относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (12), Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 г. относно контрола и проверките на място, извършвани от Комисията за защита на финансовите интереси на Европейските общности срещу измами и други нередности (13) и Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (14).
2. Споразуменията оправомощават изрично Комисията и Сметната палата да извършват одити, включително одити по документи или одит на място на всеки изпълнител или подизпълнител, който е получил средства на Общността. Те също изрично упълномощават Комисията да извършва проверки и инспекции на място, както е предвидено в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96.
3. Всички договори, произтичащи от изпълнението на помощта на Общността, гарантират правата на Комисията и на Сметната палата съгласно параграф 2 по време на и след изпълнението на договорите.
Член 21
Участие в тръжни процедури и договори
1. Участието във възлагане на обществени поръчки или отпускане на безвъзмездни средства, финансирани съгласно настоящия регламент, е отворено за всички физически лица, които са граждани на, и юридически лица, установени в държава-членка на Общността, страна, която е бенефициер по настоящия регламент, страна, която е бенефициер на инструмент за предприсъединителна помощ, определен с Регламент (ЕО) № 1085/2006 на Съвета от 17 юли 2006 г., за създаване на Инструмент за предприсъединителна помощ (15), или държава-членка на ЕИП.
2. Комисията може, в надлежно обосновани случаи, да разреши участието на физически лица, които са граждани на, и юридически лица, установени в, страна с традиционни икономически, търговски или географски връзки със съседните страни, и използването на доставки и материали с различен произход.
3. Участието във възлагането на обществени поръчки или отпускане на безвъзмездни средства, финансирани съгласно настоящия регламент, е отворено също за всички физически лица, които са граждани на, или юридически лица, установени във всяка страна, различна от тези посочени в параграф 1, всеки път когато има установен взаимен достъп до външната им помощ. Взаимен достъп се предоставя всеки път, когато страна предостави допустимост при равни условия на държавите-членки и на разглежданата страна получател.
Взаимен достъп до външната помощ на Общността се установява посредством специфично решение относно дадена страна или дадена регионална група от страни. Това решение се приема от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 26, параграф 2 и е в сила за минимален период от една година.
Предоставянето на взаимен достъп до външната помощ на Общността се базира на сравнение между Общността и други донори и се разполага на секторно ниво или на ниво цялата страна, независимо дали става въпрос за донор или за страна получател. Решението за предоставяне на тази взаимност на страна донор се базира на прозрачност, последователност и пропорционалност на помощта, предоставена от този донор, включително нейния качествен и количествен характер. Страните бенефициери са консултирани в рамките на процеса, описан в настоящия параграф.
4. Участието във възлагане на обществени поръчки или отпускане на безвъзмездни средства, финансирани съгласно настоящия регламент, е отворено за международни организации.
5. Експертите, предложени в рамките на процедурите за възлагане на обществени поръчки, не е необходимо да съответстват на правилата за националност, определени по-горе.
6. Всички доставки и материали, закупени съгласно договори, финансирани в рамките на настоящия регламент, са с произход от Общността или страна, допустима съгласно настоящия член. Терминът „произход“ по смисъла на настоящия регламент се определя в съответното законодателство на Общността относно правила за произход за митнически цели.
7. Комисията може, в надлежно обосновани извънредни случаи, да разреши участието на физически лица, които са граждани на, и юридически лица, установени в, страни, различни от тези, посочени в параграфи 1, 2 и 3, или закупуването на доставки и материали с произход, различен от този, определен в параграф 6. Дерогации могат да бъдат оправдани на базата на неналичност на продукти и услуги на пазарите на разглежданите страни, при изключителна спешност, или ако правилата за допустимост рискуват да направят изключително трудно или невъзможно, реализирането на проект, програма или действие.
8. Когато финансиране на Общността обхваща операция, изпълнена от международна организация, участие в съответните договорни процедури е отворено за всички физически или юридически лица, които отговарят на условията по силата на параграфи 1, 2 и 3, както и за всички физически или юридически лица, които отговарят на изискванията съгласно правилата на тази организация, като се гарантира еднакво третиране за всички донори. Същите правила се прилагат по отношение на доставки, материали и експерти.
Когато финансиране на Общността обхваща операция, съфинансирана с държава-членка, с трета страна, която е предмет на взаимност, както е определено в параграф 3, или с регионална организация, участието в подходящите договорни процедури е отворено за всички физически или юридически лица, които отговарят на условията по силата на параграфи 1, 2 и 3, както и за всички физически или юридически лица, които отговарят на изискванията съгласно правилата на тази държава-членка, трета страна или регионална организация. Същите правила се прилагат по отношение на доставки, материали и експерти.
9. Когато помощта на Общността се управлява съгласно настоящия регламент от съвместен управителен орган, както е посочено в член 10, правилата за доставка са тези, определени в правилата за изпълнение, посочени в член 11.
10. Участниците в тръжни процедури, които са получили договори съгласно настоящия регламент, зачитат основни трудови стандарти, както е определено в съответните конвенции на Международната организация на труда.
11. Параграфи 1-10 не накърняват участието на категории допустими организации по характер или по местоположение, по отношение на целите на действието.
Член 22
Предварително финансиране
Лихвите, генерирани от плащания на предварително финансиране на бенефициери, се приспадат от крайното плащане.
Член 23
Средства, предоставени на ЕИБ или на други финансови посредници
1. Средствата, посочени в член 15, параграф 2, буква в) се управляват от финансови посредници, от ЕИБ или от всяка друга банка или организация, която е в състояние да ги управлява.
2. Комисията приема разпоредби за изпълнение на параграф 1, на база случай по случай, за да се обхване разпределението на риска, възнаграждението на посредника, отговорен за изпълнението, използването и възстановяването на печалби върху средствата, и приключване на операцията.
Член 24
Оценяване
1. Комисията оценява редовно резултатите на географските и презгранични политики и програми, и на секторни политики и ефективността на програмирането, за да установи дали целите са изпълнени, което да ѝ позволи да формулира препоръки с оглед подобряване на бъдещи операции.
2. Комисията изпраща, за обсъждане, отчети със съществени оценки на Комитета, посочен в член 26. Тези отчети и обсъждания са обратна връзка при концепцията на програмите и разпределението на ресурсите.
ДЯЛ V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 25
Годишен отчет
Комисията проучва напредъка по изпълнение на мерките, взети съгласно настоящия регламент и представя на Европейския парламент и на Съвета годишен отчет за изпълнението на помощта на Общността. Този отчет се изпраща също на Европейския икономически и социален комитет и на Комитета на регионите. Съдържа информация за предишната година относно финансираните мерки, резултатите от дейностите по мониторинг и оценяване и изпълнението на бюджетните ангажименти и плащания, разбити по страни, региони и сектори на сътрудничество.
Член 26
Комитет
1. Комисията се подпомага от комитет.
2. При позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
Периодът, определен в член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО, се определя на 30 дни.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
4. Наблюдател от ЕИБ участва в заседанията на комитета по отношение на въпроси, засягащи ЕИБ.
5. За да улесни диалога с Европейския парламент, Комисията информира редовно Европейския парламент за заседанията на комитета и предоставя съответните документи, включително дневен ред, проект на мерки и кратки протоколи на срещите, в съответствие с член 7, параграф 3 от Решение 1999/468/ЕО.
Член 27
Участие на трета страна, неизброена в приложението
1. За да гарантира съгласуваността и ефективността на помощта на Общността, Комисията може да реши, при приемане на програми за действие от вида, посочен в член 12 или на специалните мерки, посочени в член 13, че страни, територии и региони, които са допустими за помощ съгласно други инструменти за външна помощ на Общността и Европейския фонд за развитие, са допустими за мерки съгласно настоящия регламент, ако изпълняваните проект или програма са от глобален, регионален или презграничен характер.
2. В стратегическите документи, посочени в член 7, може да се предвиди този метод на възможност за финансиране.
3. Разпоредбите на член 14 относно допустимост и разпоредбите на член 21 относно участие в процедури на доставка се приспособяват, за да се позволи на разглежданите страни, територии или региони да вземат участие.
4. По отношение на програми, финансирани съгласно разпоредбите на различни инструменти за външна помощ на Общността, участието в процедури на доставка може да е отворено за всички физически и юридически лица, допустими съгласно различни инструменти.
Член 28
Спиране на помощта на Общността
1. Без да се накърняват разпоредбите относно спиране на помощ в споразумения за партньорство и сътрудничество и в споразумения за асоцииране със страни и региони партньори, когато страна партньор не спазва принципите, посочени в член 1, Съветът, с квалифицирано мнозинство, по предложение на Комисията, може да предприеме уместни стъпки по отношение на всяка помощ на Общността, предоставена на страната партньор съгласно настоящия регламент.
2. В тези случаи помощта на Общността се използва преди всичко за подкрепа на недържавни субекти за мерки, целящи да насърчат правата на човека и основните свободи, и да подкрепят процеса на демократизация в страни партньори.
Член 29
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за прилагане на настоящия регламент за периода 2007-2013 г. е 11 181 000 000 EUR, разбити, както следва:
а)
минимум 95 % от финансовия пакет се разпределят за националните и многонационалните програми, посочени в член 6, параграф 1, буква а), i);
б)
до 5 % от финансовия пакет се разпределят за програмите за трансгранично сътрудничество, посочени в член 6, параграф 1, буква а), ii).
2. Годишните кредити се разрешават от бюджетния орган в границите на финансовата рамка.
Член 30
Преразглеждане
Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета до 31 декември 2010 г. отчет с оценка на прилагането на настоящия регламент през първите три години със, при необходимост, законодателно предложение, което въвежда необходимите изменения в него, включително във финансовата разбивка, посочена в член 29, параграф 1.
Член 31
Отмяна
1. Считано от 1 януари 2007 г., Регламенти (ЕИО) № 1762/92, (ЕО) № 1734/94 и (ЕО) № 1488/96 се отменят.
2. Отменените регламенти продължават да се прилагат за правни актове и ангажименти от годините преди бюджетната 2007 година.
Член 32
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 24 октомври 2006 година.
REGULAMENTO (CE) N. o 1638/2006 DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO
de 24 de Outubro de 2006
que estabelece disposições gerais relativas à criação do Instrumento Europeu de Vizinhança e Parceria
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, nomeadamente os artigos 179.o e 181.o-A,
Tendo em conta a proposta da Comissão,
Deliberando nos termos do artigo 251.o do Tratado (1),
Considerando o seguinte:
(1)
A fim de aumentar a eficácia da ajuda externa da Comunidade, foi elaborado um novo enquadramento para regulamentar o planeamento e a execução das actividades de assistência. O presente regulamento constitui um dos instrumentos gerais de apoio directo às políticas externas da União Europeia.
(2)
O Conselho Europeu de Copenhaga de 12 e 13 de Dezembro de 2002 confirmou que o alargamento da União Europeia constituía uma excelente oportunidade para o aprofundamento das relações com os países vizinhos, com base em valores políticos e económicos comuns, e que a União Europeia continua determinada a evitar o surgimento de novas linhas divisórias na Europa e a promover a estabilidade e a prosperidade dentro e fora das novas fronteiras da União Europeia.
(3)
O Conselho Europeu de Bruxelas de 17 e 18 de Junho de 2004 reiterou a importância atribuída ao aprofundamento da cooperação com os países vizinhos, com base na parceria e na implicação comum, assim como na partilha dos valores da democracia e do respeito dos direitos do Homem.
(4)
A relação privilegiada entre a União Europeia e os seus países vizinhos deverá assentar nos compromissos relativos aos seus valores comuns, nomeadamente a democracia, o Estado de Direito, a boa governação e o respeito dos direitos do Homem, assim como os princípios da economia de mercado, do comércio aberto, regulamentado e equitativo, do desenvolvimento sustentável e da luta contra a pobreza.
(5)
É importante que a assistência comunitária no âmbito do presente regulamento seja concedida em conformidade com os acordos e as convenções internacionais em que a Comunidade, os Estados-Membros e os países parceiros são partes contratantes, e que seja prestada em consonância com os princípios gerais do direito internacional comummente reconhecidos pelas partes contratantes.
(6)
Na Europa Oriental e no Cáucaso Meridional, os acordos de parceria e de cooperação constituem a base das relações contratuais. No que se refere ao Mediterrâneo, a Parceria Euro-Mediterrânica (o denominado «Processo de Barcelona») proporciona o enquadramento regional da cooperação, que é complementado por uma rede de acordos de associação.
(7)
No âmbito da Política Europeia de Vizinhança, a União Europeia e os países parceiros definem conjuntamente as suas prioridades, que serão integradas numa série de planos de acção aprovados de comum acordo, e que abrangem vários sectores cruciais para acções específicas, nomeadamente o diálogo político e o processo de reforma, o comércio e a reforma económica, o desenvolvimento social e económico equitativo, a justiça e os assuntos internos, a energia, os transportes, a sociedade da informação, o ambiente, a investigação e a inovação, o desenvolvimento da sociedade civil, assim como os contactos entre as populações. Os progressos registados na realização destas prioridades ajudarão a tirar pleno partido dos acordos de parceria e cooperação e dos acordos de associação.
(8)
A fim de apoiar o empenho dos países parceiros na defesa dos valores e princípios comuns, assim como os esforços por eles envidados para aplicar os planos de acção, a Comunidade deverá estar em condições de prestar assistência a estes países e de apoiar diferentes formas de cooperação entre eles, assim como entre eles e os Estados-Membros, com o objectivo de criar uma zona comum de estabilidade, segurança e prosperidade dotada de um elevado nível de integração económica e cooperação política.
(9)
A promoção de reformas políticas, económicas e sociais em toda a zona de vizinhança constitui um objectivo importante da assistência comunitária. No Mediterrâneo, este objectivo continuará a ser prosseguido no quadro do capítulo mediterrânico da «Parceria Estratégica com o Mediterrâneo e o Médio Oriente». Os elementos relevantes da estratégia da União Europeia para a África serão tomados em consideração nas relações com os países limítrofes mediterrânicos do Norte de África.
(10)
É importante que o apoio a conceder aos países em desenvolvimento vizinhos no âmbito delimitado pela Política Europeia de Vizinhança seja coerente com os objectivos e os princípios da política de desenvolvimento da Comunidade Europeia, enunciados na Declaração Conjunta intitulada «Consenso europeu sobre o desenvolvimento» (2), aprovada em 20 de Dezembro de 2005 pelo Conselho e pelos representantes dos governos dos Estados-Membros reunidos no Conselho, pelo Parlamento Europeu e pela Comissão.
(11)
A União Europeia e a Rússia decidiram desenvolver a sua parceria estratégica específica mediante a criação de quatro espaços comuns, sendo a assistência da Comunidade utilizada para apoiar o desenvolvimento desta parceria e para promover a cooperação transfronteiriça entre a Rússia e os seus países limítrofes membros da União Europeia.
(12)
A Dimensão Nórdica oferece um quadro de cooperação entre a União Europeia, a Rússia, a Noruega e a Islândia e é importante que a assistência comunitária também seja utilizada para apoiar as actividades que contribuem para a aplicação deste quadro. Os novos objectivos desta política serão apresentados numa declaração política e num documento-quadro político a elaborar com base nas orientações aprovadas pela Reunião Ministerial da Dimensão Nórdica de 21 de Novembro de 2005.
(13)
No que se refere aos parceiros mediterrânicos, a assistência e a cooperação deverão ser levadas a cabo no âmbito da Parceria Euro-Mediterrânica, instituída pela Declaração de Barcelona de 28 de Novembro de 1995 e confirmada na Cimeira Euro-Mediterrânica do 10.o Aniversário, que teve em lugar em 28 de Novembro de 2005, e ter em conta o acordo alcançado nesse contexto relativo à criação de uma zona de comércio livre de mercadorias até 2010 e ao início de um processo de liberalização assimétrica.
(14)
Importa promover a cooperação tanto a nível das fronteiras externas da União Europeia como entre os países parceiros, em especial entre aqueles que estão geograficamente mais próximos.
(15)
A fim de evitar o surgimento de novas linhas divisórias na Europa, é particularmente importante eliminar os obstáculos a uma efectiva cooperação transfronteiriça ao longo das fronteiras externas da União Europeia. A cooperação transfronteiriça deverá contribuir para o desenvolvimento regional integrado e sustentável das regiões fronteiriças limítrofes e para a integração territorial harmoniosa em toda a Comunidade e com os países vizinhos. A melhor forma de atingir este objectivo é a combinação dos objectivos de política externa com a coesão económica e social sustentável do ponto de vista ambiental.
(16)
A fim de ajudar os países parceiros vizinhos a atingirem os seus objectivos e de promover a cooperação entre eles e os Estados-Membros, é conveniente criar um instrumento de política único que substitua uma série de instrumentos existentes, assegurando a coerência e simplificando a gestão e a programação da assistência.
(17)
O presente instrumento deverá apoiar igualmente a cooperação transfronteiriça entre os países parceiros e os Estados-Membros, proporcionando um aumento considerável da sua eficácia graças à adopção de um mecanismo de gestão único e de um conjunto de procedimentos único. Basear-se-á na experiência adquirida com a aplicação dos programas de vizinhança durante o período 2004-2006 e funcionará com base em princípios como a programação plurianual, a parceria e o co-financiamento.
(18)
É importante que as regiões fronteiriças que pertencem a países do Espaço Económico Europeu (EEE) e que participam actualmente em acções de cooperação transfronteiriça que associam Estados-Membros e países parceiros possam prosseguir essas actividades com base nos seus próprios recursos.
(19)
O presente regulamento estabelece o enquadramento financeiro para o período 2007-2013, que constitui a referência privilegiada para a autoridade orçamental, na acepção do ponto 37 do Acordo Interinstitucional entre o Parlamento Europeu, o Conselho e a Comissão sobre a disciplina orçamental e a boa gestão financeira (3).
(20)
As medidas necessárias à execução do presente regulamento deverão ser aprovadas nos termos da Decisão 1999/468/CE do Conselho, de 28 de Junho de 1999, que fixa as regras de exercício das competências de execução atribuídas à Comissão (4).
(21)
O procedimento de gestão deverá ser utilizado para a definição das normas de execução que hão-de reger a cooperação transfronteiriça e para a aprovação de documentos de estratégia, de programas de acção e de medidas especiais não previstas nos documentos de estratégia cujo valor exceda o limiar de 10 000 000 de EUR .
(22)
Atendendo a que os objectivos do presente regulamento, nomeadamente a promoção do aprofundamento da cooperação e a progressiva integração económica entre a União Europeia e os seus países vizinhos, não podem ser suficientemente realizados pelos Estados-Membros e podem, pois, devido à dimensão da acção prevista, ser melhor alcançados a nível comunitário, a Comunidade pode tomar medidas em conformidade com o princípio de subsidiariedade consagrado no artigo 5.o do Tratado. Em conformidade com o princípio da proporcionalidade consagrado no mesmo artigo, o presente regulamento não excede o necessário para alcançar aqueles objectivos.
(23)
O presente regulamento torna necessária a revogação do Regulamento (CEE) n.o 1762/92 do Conselho, de 29 de Junho de 1992, relativo à aplicação dos protocolos de cooperação financeira e técnica celebrados pela Comunidade com os países terceiros mediterrânicos (5), do Regulamento (CE) n.o 1734/94 do Conselho, de 11 de Julho de 1994, relativo à cooperação financeira e técnica com a Cisjordânia e a Faixa de Gaza (6) e do Regulamento (CE) n.o 1488/96 do Conselho, de 23 de Julho de 1996, relativo às medidas financeiras e técnicas de apoio à reforma das estruturas económicas e sociais no âmbito da Parceria Euro-Mediterrânica (MEDA) (7). Do mesmo modo, o presente regulamento substitui o Regulamento (CE, Euratom) n.o 99/2000 do Conselho, de 29 de Dezembro de 1999, relativo à prestação de assistência aos Estados parceiros da Europa Oriental e da Ásia Central (TACIS) (8), que expira em 31 de Dezembro de 2006,
ADOPTARAM O PRESENTE REGULAMENTO:
TÍTULO I
OBJECTIVOS E PRINCÍPIOS
Artigo 1.o
Objecto e âmbito de aplicação
1. O presente regulamento cria um Instrumento de Vizinhança e Parceria destinado a prestar assistência comunitária à criação progressiva de uma zona de prosperidade e de boa vizinhança que englobe a União Europeia e os países e territórios enumerados no anexo (a seguir denominados «países parceiros»).
2. A assistência comunitária será utilizada em benefício dos países parceiros. Essa assistência poderá ser utilizada em benefício comum dos Estados-Membros e dos países parceiros, bem como das suas regiões, com o objectivo de promover a cooperação transfronteiriça e trans-regional, tal como definida no artigo 6.o
3. A União Europeia funda-se nos valores da liberdade, da democracia, do respeito pelos direitos do Homem, pelas liberdades fundamentais e pelo Estado de Direito, procurando promover a adesão dos países parceiros a estes valores mediante o diálogo e a cooperação.
Artigo 2.o
Âmbito da assistência comunitária
1. A assistência comunitária tem por objectivo promover o aprofundamento da cooperação e a integração económica progressiva entre a União Europeia e os países parceiros e, nomeadamente, a aplicação dos acordos de parceria e de cooperação, dos acordos de associação e de outros acordos, actuais ou futuros. Essa assistência deverá igualmente encorajar os esforços dos países parceiros que visam promover a boa governação e o desenvolvimento social e económico equitativo.
2. A assistência comunitária será utilizada para apoiar medidas nas áreas de cooperação seguintes:
a)
Promover o diálogo e a reforma políticos;
b)
Promover a aproximação das legislações e regulamentações tendo em vista padrões mais elevados em todos os domínios pertinentes e, nomeadamente, incentivar a participação progressiva dos países parceiros no mercado interno e a intensificação das trocas comerciais;
c)
Consolidar as instituições e os organismos nacionais responsáveis pela elaboração e pela aplicação efectiva de políticas nos domínios abrangidos pelos acordos de associação, pelos acordos de parceria e de cooperação e por outros acordos multilaterais em que a Comunidade e/ou os seus Estados-Membros e os países terceiros sejam partes contratantes, a fim de realizar os objectivos definidos no presente artigo;
d)
Promover o Estado de Direito e a boa governação, nomeadamente através do reforço da eficácia da administração pública e da imparcialidade e eficácia do sistema judiciário, e apoiar a luta contra a corrupção e a fraude;
e)
Promover o desenvolvimento sustentável em todos os seus aspectos;
f)
Prosseguir os esforços de desenvolvimento regional e local nas zonas rurais e urbanas, a fim de reduzir os desequilíbrios e melhorar a capacidade de desenvolvimento a nível regional e local;
g)
Promover a protecção do ambiente, a preservação da natureza e a gestão sustentável dos recursos naturais, incluindo a água doce e os recursos marinhos;
h)
Apoiar as políticas de luta contra a pobreza, a fim de contribuir para a realização dos Objectivos de Desenvolvimento do Milénio da ONU;
i)
Apoiar as políticas de promoção do desenvolvimento social, da integração social, da igualdade entre os géneros, da não discriminação, do emprego e da protecção social, nomeadamente a protecção dos trabalhadores migrantes, o diálogo social e o respeito dos direitos sindicais e das normas laborais fundamentais, incluindo no que respeita ao trabalho infantil;
j)
Apoiar as políticas de promoção da saúde, da educação e da formação, incluindo não só medidas destinadas a combater as principais doenças transmissíveis e as doenças e afecções não transmissíveis, mas também o acesso, por parte das jovens e das mulheres, aos serviços e à educação para a saúde, incluindo a saúde reprodutiva e infantil;
k)
Assegurar a promoção e a protecção dos direitos do Homem e das liberdades fundamentais, incluindo os direitos das mulheres e das crianças;
l)
Apoiar o processo de democratização, nomeadamente através da promoção do papel das organizações da sociedade civil e do pluralismo dos meios de comunicação, bem como da observação e assistência eleitorais;
m)
Fomentar o desenvolvimento da sociedade civil e das organizações não governamentais;
n)
Promover o desenvolvimento de uma economia de mercado, incluindo medidas de apoio ao sector privado e ao desenvolvimento das pequenas e médias empresas, de promoção dos investimentos e de promoção do comércio global;
o)
Incentivar a cooperação nos sectores da energia, das telecomunicações e dos transportes, nomeadamente em matéria de interconexões, redes e sua exploração, melhorar a segurança dos transportes internacionais e da exploração da energia e promover as fontes de energia renováveis, a eficácia energética e os transportes não poluentes;
p)
Apoiar iniciativas destinadas a aumentar a segurança alimentar dos cidadãos, nomeadamente nos domínios sanitário e fitossanitário;
q)
Assegurar uma gestão das fronteiras eficaz e segura;
r)
Apoiar as reformas e reforçar as capacidades no domínio da justiça e dos assuntos internos, nomeadamente em matéria de direito de asilo, de migração e readmissão, de prevenção e de luta contra o tráfico de seres humanos, o terrorismo e a criminalidade organizada, incluindo os seus aspectos financeiros, o branqueamento de capitais e a fraude fiscal;
s)
Apoiar a cooperação administrativa, de modo a promover a transparência e o intercâmbio de informações no domínio da fiscalidade a fim de lutar contra a fraude e a evasão fiscal;
t)
Promover a participação nas actividades de investigação e de inovação da Comunidade;
u)
Promover a cooperação entre os Estados-Membros e os países parceiros no âmbito do ensino superior e da mobilidade dos professores, investigadores e estudantes;
v)
Promover o diálogo multicultural, os contactos entre as populações, incluindo os laços com as comunidades de imigrantes que vivem nos Estados-Membros, a cooperação entre as sociedades civis, as instituições culturais e o intercâmbio de jovens;
w)
Apoiar a cooperação destinada a proteger o património histórico e cultural e promover o seu potencial de desenvolvimento, incluindo através do turismo;
x)
Apoiar a participação dos países parceiros nos programas e agências da Comunidade;
y)
Apoiar a cooperação transfronteiriça através de iniciativas locais conjuntas, de modo a promover o desenvolvimento económico, social e ambiental sustentável das regiões fronteiriças, bem como o desenvolvimento territorial integrado para além da fronteira externa da Comunidade;
z)
Promover a cooperação e a integração regionais e sub-regionais, incluindo, se necessário, com os países que não são elegíveis para assistência comunitária ao abrigo do presente regulamento;
aa)
Fornecer apoio em situações pós-crise, nomeadamente assistência aos refugiados e às pessoas deslocadas, contribuindo para a preparação para a ocorrência de catástrofes;
bb)
Incentivar a comunicação e promover o intercâmbio entre os parceiros sobre as medidas e actividades financiadas pelos programas;
cc)
Abordar problemas temáticos comuns em domínios de interesse mútuo e quaisquer outros objectivos compatíveis com o âmbito do presente regulamento.
Artigo 3.o
Enquadramento político
1. O enquadramento político global para a programação da assistência comunitária a conceder nos termos do presente regulamento é constituído pelos acordos de parceria e de cooperação, pelos acordos de associação e por outros acordos actuais ou futuros que estabeleçam relações com os países parceiros, assim como pelas comunicações pertinentes da Comissão e pelas conclusões do Conselho que definem as orientações políticas da União Europeia relativamente a estes países. Os planos de acção acordados conjuntamente ou outros documentos análogos constituirão a referência essencial para a definição das prioridades da assistência comunitária.
2. Quando não existirem os acordos entre a União Europeia e os países parceiros a que se refere o n.o 1, a assistência comunitária pode ser prestada sempre que se considere útil para efeitos da prossecução dos objectivos da política da União Europeia, e será programada com base nesses objectivos.
Artigo 4.o
Complementaridade, parceria e co-financiamento
1. A assistência comunitária no âmbito do presente regulamento deve, em princípio, ser complementar ou contribuir para as medidas e estratégias nacionais, regionais ou locais correspondentes.
2. A assistência comunitária ao abrigo do presente regulamento inscreve-se, em princípio, no âmbito de uma parceria entre a Comissão e os beneficiários. Essa parceria deve associar igualmente, sempre que adequado, as autoridades nacionais, regionais e locais competentes, os parceiros económicos e sociais, a sociedade civil e outros organismos pertinentes.
3. Os países beneficiários devem procurar associar, se for caso disso, à preparação, execução e acompanhamento dos vários programas e projectos os parceiros relevantes ao nível territorial adequado, nomeadamente a nível regional e local.
4. A assistência comunitária no âmbito do presente regulamento deve, em princípio, ser co-financiada pelos países beneficiários, através de fundos públicos, de contribuições dos beneficiários ou de outras fontes. Os requisitos de co-financiamento podem não ser satisfeitos em casos devidamente justificados, quando tal seja necessário para apoiar o desenvolvimento da sociedade civil e dos intervenientes não estatais, visando a execução de medidas vocacionadas para a promoção dos direitos do Homem e das liberdades fundamentais, bem como para o apoio à democratização.
Artigo 5.o
Coerência, compatibilidade e coordenação
1. Os programas e projectos financiados no âmbito do presente regulamento devem ser compatíveis com as políticas da União Europeia. Devem igualmente ser conformes aos acordos que a Comunidade e os Estados-Membros celebraram com os países parceiros e respeitar os compromissos decorrentes dos acordos multilaterais e das convenções internacionais em que sejam partes contratantes, incluindo os compromissos em matéria de respeito dos direitos do Homem, da democracia e da boa governação.
2. A Comissão e os Estados-Membros devem assegurar a coerência entre a assistência comunitária no âmbito do presente regulamento e a assistência financeira prestada pela Comunidade e pelos Estados-Membros através de outros instrumentos financeiros internos e externos, e pelo Banco Europeu de Investimento (BEI).
3. A Comissão e os Estados-Membros devem assegurar a coordenação dos respectivos programas de assistência, de modo a aumentarem a eficácia e a eficiência da concessão da assistência, de acordo com as orientações estabelecidas para o reforço da coordenação operacional no domínio da assistência externa, e para a harmonização das diversas políticas e procedimentos. Essa coordenação requer consultas regulares e intercâmbios frequentes das informações pertinentes durante as várias fases do ciclo de assistência, nomeadamente no terreno, e deve constituir um elemento determinante dos processos de programação dos Estados-Membros e da Comunidade.
4. Em articulação com os Estados-Membros, a Comissão toma as medidas necessárias para assegurar a eficácia da coordenação e da cooperação com as organizações e as entidades multilaterais e regionais, tais como as instituições financeiras internacionais, as agências, fundos e programas das Nações Unidas, e os doadores não comunitários.
TÍTULO II
PROGRAMAÇÃO E AFECTAÇÃO DOS FUNDOS
Artigo 6.o
Tipos de programas
1. A assistência comunitária no âmbito do presente regulamento é executada através de:
a)
Documentos de estratégia nacionais, plurinacionais e transfronteiriços e programas indicativos plurianuais a que se refere o artigo 7.o, nomeadamente:
i)
programas nacionais ou plurinacionais relacionados com a assistência a um país parceiro ou com a cooperação regional e sub-regional entre dois ou mais países parceiros, em que podem participar os Estados-Membros,
ii)
programas de cooperação transfronteiriça relacionados com a cooperação entre um ou mais Estados-Membros e um ou mais países parceiros realizada em regiões adjacentes à parte comum da fronteira externa da Comunidade;
b)
Programas operacionais conjuntos para a cooperação transfronteiriça a que se refere o artigo 9.o, programas de acção anual a que se refere o artigo 12.o e medidas especiais a que se refere o artigo 13.o
2. Os programas plurinacionais poderão abranger medidas de cooperação trans-regional. Para efeitos do presente regulamento, cooperação trans-regional significa a cooperação entre os Estados-Membros e os países parceiros para enfrentar desafios comuns, em benefício comum, realizada em qualquer parte do território dos Estados-Membros e dos países parceiros.
Artigo 7.o
Programação e afectação de fundos
1. No que respeita aos programas nacionais ou plurinacionais, devem ser aprovados documentos de estratégia nos termos do n.o 2 do artigo 26.o Os documentos de estratégia devem reflectir o enquadramento político e os planos de acção referidos no artigo 3.o e coadunar-se com os princípios e modalidades previstos nos artigos 4.o e 5.o Devem ser elaborados para um período compatível com as prioridades definidas no âmbito do enquadramento político e contemplar os programas indicativos plurianuais, incluindo as dotações financeiras indicativas igualmente plurianuais e os objectivos prioritários para cada país ou região conformes aos enumerados no n.o 2 do artigo 2.o Os documentos de estratégia devem ser objecto de revisão intercalar ou ser reexaminados sempre que necessário, podendo ser revistos nos termos do n.o 2 do artigo 26.o
2. Ao elaborar os programas nacionais ou plurinacionais, a Comissão determina as dotações consagradas aos diversos programas, utilizando critérios objectivos e tendo em consideração as características específicas e as necessidades do país ou da região em causa, o grau de ambição da parceria da União Europeia com determinado país e a progressão no sentido da execução dos objectivos acordados, nomeadamente em matéria de governação, de reformas e de capacidade de gerir e de absorver a assistência comunitária.
3. Unicamente para efeitos de cooperação transfronteiriça e a fim de definir a lista de programas operacionais conjuntos referidos no n.o 1 do artigo 9.o, as dotações indicativas plurianuais e as unidades territoriais elegíveis para participar nos diferentes programas, podem ser aprovados um ou, se for caso disso, vários documentos de estratégia nos termos do n.o 2 do artigo 26.o Esses documentos de estratégia devem ser elaborados tendo em conta os princípios e as modalidades previstos nos artigos 4.o e 5.o e devem abranger, em princípio, um período máximo de sete anos, compreendido entre 1 de Janeiro de 2007 e 31 de Dezembro de 2013.
4. A Comissão determina as dotações atribuídas aos programas de cooperação transfronteiriça, tendo em conta critérios objectivos, como a população das regiões elegíveis e outros factores que afectem a intensidade da cooperação, incluindo as características específicas das regiões fronteiriças, e a capacidade de gerir e de absorver a assistência comunitária.
5. O Fundo Europeu de Desenvolvimento Regional (FEDER) deve contribuir para os programas de cooperação transfronteiriça elaborados e executados de acordo com o disposto no presente regulamento. O montante da contribuição do FEDER para as fronteiras com os países parceiros está previsto nas disposições aplicáveis do Regulamento (CE) n.o 1083/2006 do Conselho, de 11 de Julho de 2006, que estabelece disposições gerais sobre o Fundo Europeu de Desenvolvimento Regional, o Fundo Social Europeu e o Fundo de Coesão (9).
6. Em caso de crise ou de ameaças à democracia, ao Estado de Direito, aos direitos do Homem e às liberdades fundamentais, ou de catástrofes naturais ou provocadas pelo homem, pode ser utilizado um procedimento de urgência com o objectivo de permitir um reexame pontual dos documentos de estratégia. Esse exame deve assegurar a coerência entre a assistência comunitária no âmbito do presente regulamento e a assistência concedida a título de outros instrumentos financeiros da Comunidade, nomeadamente através do Regulamento (Euratom) do Parlamento Europeu e do Conselho (10), que cria o Instrumento de Estabilidade.
TÍTULO III
COOPERAÇÃO TRANSFRONTEIRIÇA
Artigo 8.o
Elegibilidade geográfica
1. Os programas de cooperação transfronteiriça referidos na subalínea ii) da alínea a) do n.o 1 do artigo 6.o podem abranger as seguintes regiões fronteiriças:
a)
Todas as unidades territoriais correspondentes ao nível 3 do NUTS ou equivalente, situadas ao longo das fronteiras terrestres entre os Estados-Membros e os países parceiros;
b)
Todas as unidades territoriais correspondentes ao nível 3 do NUTS ou equivalente, situadas ao longo de travessias marítimas de importância significativa;
c)
Todas as unidades territoriais costeiras correspondentes ao nível 2 do NUTS ou equivalente, ribeirinhas de uma bacia marítima comum aos Estados-Membros e aos países parceiros.
2. A fim de assegurar a continuação da cooperação existente, bem como noutros casos justificados, as unidades territoriais limítrofes às referidas no n.o 1 podem ser autorizadas a participar nos programas de cooperação transfronteiriça nas condições estabelecidas nos documentos de estratégia referidos no n.o 3 do artigo 7.o
3. Sempre que sejam instituídos programas nos termos da alínea b) do n.o 1, a Comissão, de acordo com os parceiros, pode propor que a participação na cooperação seja alargada à totalidade da unidade territorial do nível 2 do NUTS em cuja área a unidade territorial do nível 3 do NUTS está situada.
4. A lista de travessias marítimas de importância significativa é definida pela Comissão nos documentos de estratégia referidos no n.o 3 do artigo 7.o, em função da distância e de outros critérios geográficos e económicos pertinentes.
Artigo 9.o
Programação
1. A cooperação transfronteiriça prevista no presente regulamento é realizada no âmbito de programas plurianuais que abrangem a cooperação a nível de uma fronteira ou de um grupo de fronteiras e que compreendem medidas plurianuais que tenham em vista a consecução de um conjunto coerente de prioridades e que possam ser executadas com o apoio da Comunidade (a seguir designados «programas operacionais conjuntos»). Os programas operacionais conjuntos baseiam-se nos documentos de estratégia referidos no n.o 3 do artigo 7.o
2. Os programas operacionais conjuntos relativos às fronteiras terrestres e às travessias marítimas de importância significativa são estabelecidos para cada fronteira, à escala territorial adequada, e incluem unidades territoriais elegíveis pertencentes a um ou mais Estados-Membros e a um ou mais países parceiros.
3. Os programas operacionais conjuntos relativos às bacias marítimas têm um carácter multilateral e incluem as unidades territoriais elegíveis ribeirinhas de uma bacia marítima comum pertencentes a vários países participantes, incluindo pelo menos um Estado-Membro e um país parceiro, tomando em consideração os sistemas institucionais e o princípio da parceria. Podem incluir actividades bilaterais de apoio à cooperação entre um Estado-Membro e um país parceiro. São estreitamente coordenados com os programas de cooperação transnacional cuja cobertura geográfica está parcialmente em justaposição à sua, que tenham sido instituídos na União Europeia nos termos do Regulamento (CE) n.o 1083/2006.
4. Os programas operacionais conjuntos são estabelecidos pelos Estados-Membros e pelos países parceiros em causa à escala territorial adequada, em conformidade com o seu sistema institucional e tendo em conta o princípio da parceria referido no artigo 4.o Estes programas cobrem, em princípio, um período de 7 anos, com início em 1 de Janeiro de 2007 e fim em 31 de Dezembro de 2013.
5. Os países que não sejam participantes mas que sejam ribeirinhos de uma bacia marítima comum abrangida por um programa operacional conjunto podem ser associados a esse programa operacional conjunto e beneficiar da assistência comunitária nas condições previstas nas normas de execução referidas no artigo 11.o
6. No prazo de um ano a contar da aprovação dos documentos de estratégia referidos no n.o 3 do artigo 7.o, os países participantes devem apresentar conjuntamente à Comissão propostas de programas operacionais conjuntos. A Comissão aprova cada programa operacional conjunto após ter verificado a sua compatibilidade com o presente regulamento e com as normas de execução.
7. Os programas operacionais conjuntos podem ser objecto de reexame por iniciativa dos países participantes, das regiões fronteiriças participantes ou da Comissão, a fim de ter em conta eventuais alterações a nível das prioridades da cooperação, da evolução socioeconómica, dos resultados obtidos com a execução das medidas em causa e dos resultados do processo de acompanhamento e avaliação, assim como a necessidade de adaptar os montantes da ajuda disponível e de proceder a uma reafectação dos recursos.
8. Após a aprovação dos programas operacionais conjuntos, a Comissão conclui uma convenção de financiamento com os países parceiros, em conformidade com o disposto no Regulamento (CE, Euratom) n.o 1605/2002 do Conselho, de 25 de Junho de 2002, que institui o Regulamento Financeiro aplicável ao orçamento geral das Comunidades Europeias (11). A convenção de financiamento inclui as disposições legais necessárias para a execução do programa operacional conjunto e deve ser igualmente assinada pela Autoridade de Gestão Conjunta referida no artigo 10.o
9. Os países participantes seleccionam conjuntamente, tendo em conta o princípio de parceria, as acções compatíveis com as prioridades e as medidas previstas no programa operacional conjunto que beneficiará da assistência comunitária.
10. Em casos específicos e devidamente justificados, se:
a)
Um programa operacional conjunto não puder ser aprovado devido a problemas surgidos a nível das relações entre os países participantes ou entre a União Europeia e um país parceiro;
b)
Até 30 de Junho de 2010, os países participantes ainda não tiverem apresentado à Comissão um programa operacional conjunto;
c)
O país parceiro não tiver assinado a convenção de financiamento até ao fim do ano seguinte à aprovação do programa;
d)
O programa operacional conjunto não puder ser executado devido a problemas surgidos a nível das relações entre os países participantes,
a Comissão, após consultar o ou os Estados-Membros em causa, toma as medidas necessárias para lhes permitir utilizar a contribuição do FEDER para o programa nos termos do Regulamento (CE) n.o 1083/2006.
Artigo 10.o
Gestão dos programas
1. Os programas operacionais conjuntos são, em princípio, executados em gestão partilhada através de uma autoridade de gestão conjunta estabelecida num Estado-Membro. A autoridade de gestão conjunta pode ser assistida por um secretariado técnico conjunto.
2. Os países participantes podem propor à Comissão que a autoridade de gestão conjunta fique estabelecida num país parceiro, desde que o organismo designado esteja em condições de aplicar integralmente os critérios previstos nas disposições pertinentes do Regulamento (CE, Euratom) n.o 1605/2002.
3. Para efeitos do presente regulamento, entende-se por «autoridade de gestão conjunta» qualquer autoridade ou organismo, público ou privado, incluindo o próprio Estado, a nível nacional, regional ou local, designado conjuntamente pelo Estado-Membro e pelo país ou países parceiros que participam num programa operacional conjunto, dotado da capacidade financeira e administrativa necessária para gerir a assistência comunitária e de capacidade jurídica para celebrar os acordos necessários para efeitos do presente regulamento.
4. A autoridade de gestão conjunta está encarregada da gestão e da execução do programa operacional conjunto, segundo o princípio da boa gestão técnica e financeira, devendo assegurar a legalidade e a regularidade das suas operações. Para o efeito, deve adoptar normas e sistemas adequados em matéria de gestão, de controlo e de contabilidade.
5. O sistema de gestão e controlo de um programa operacional conjunto prevê a separação apropriada das funções de gestão, certificação e auditoria, através de uma segregação apropriada das atribuições na autoridade de gestão ou através da designação de outras entidades diferentes para a certificação e a auditoria.
6. A fim de permitir a preparação adequada da execução dos programas operacionais conjuntos, após a aprovação do programa operacional conjunto e antes da assinatura da convenção de financiamento, a Comissão pode autorizar a autoridade de gestão conjunta a utilizar parte do orçamento do programa para começar a financiar as actividades do programa, tais como os custos operacionais da autoridade de gestão, a assistência técnica e outras acções preparatórias. As modalidades pormenorizadas desta fase preparatória estão incluídas nas normas de execução referidas no artigo 11.o
Artigo 11.o
Normas de execução
1. As normas de execução que estabelecem disposições específicas para a aplicação do disposto no presente título são aprovadas nos termos do n.o 2 do artigo 26.o
2. As normas de execução contemplam questões como a taxa de co-financiamento, a preparação dos programas operacionais conjuntos, a designação e as funções das autoridades conjuntas, o papel e a função dos comités de acompanhamento e selecção e do secretariado conjunto, a elegibilidade das despesas, a selecção dos projectos conjuntos, a fase preparatória, a gestão técnica e financeira da assistência comunitária, o controlo financeiro e a auditoria, o acompanhamento e a avaliação, a visibilidade e as actividades de informação para os beneficiários potenciais.
TÍTULO IV
EXECUÇÃO
Artigo 12.o
Aprovação dos programas de acção
1. Os programas de acção, elaborados com base nos documentos de estratégia referidos no n.o 1 do artigo 7.o, são aprovados nos termos do n.o 2 do artigo 26.o, em princípio anualmente.
A título excepcional, nomeadamente nos casos em que um programa de acção ainda não tenha sido aprovado, a Comissão pode adoptar, com base nos documentos de estratégia e nos programas indicativos plurianuais referidos no artigo 7.o, medidas não previstas nos programas de acção, segundo as mesmas regras e modalidades aplicáveis a estes últimos.
2. Os programas de acção devem especificar os objectivos perseguidos, os domínios de intervenção, os resultados esperados, as modalidades de gestão e o montante global do financiamento previsto. Os programas de acção devem ter em conta os ensinamentos do passado resultantes da execução da assistência comunitária. Os programas de acção devem conter uma descrição das acções a financiar, uma indicação dos montantes afectados a cada acção e um calendário indicativo para a sua execução. Os programas de acção devem incluir uma definição do tipo de indicadores de desempenho que serão objecto de acompanhamento aquando da execução das medidas financiadas ao abrigo dos programas.
3. No que respeita à cooperação transfronteiriça, a Comissão aprova programas conjuntos nos termos do artigo 9.o
4. A Comissão apresenta os programas de acção e os programas conjuntos de cooperação transfronteiriça ao Parlamento Europeu e aos Estados-Membros, para conhecimento, no prazo de um mês a contar da sua aprovação.
Artigo 13.o
Adopção de medidas especiais não previstas nos documentos de estratégia ou nos programas indicativos plurianuais
1. Em caso de necessidade ou de circunstâncias imprevistas e devidamente justificadas, a Comissão adopta medidas especiais não previstas nos documentos de estratégia ou nos programas indicativos plurianuais (a seguir designadas «medidas especiais»).
As medidas especiais podem igualmente financiar actividades destinadas a facilitar a transição da fase de ajuda de emergência para actividades de desenvolvimento a longo prazo, incluindo as actividades destinadas a preparar melhor as populações para as crises recorrentes.
2. Sempre que o custo de tais medidas exceda 10 000 000 de EUR, a Comissão deve adoptá-las nos termos do n.o 2 do artigo 26.o
As alterações das medidas especiais, nomeadamente as adaptações técnicas, a prorrogação do prazo de execução, a reafectação das dotações no âmbito do orçamento previsional ou o aumento do orçamento num montante inferior a 20 % do orçamento inicial, podem ser efectuadas sem necessidade de recurso ao procedimento previsto no n.o 2 do artigo 26.o, desde que não afectem os objectivos iniciais definidos na decisão da Comissão.
3. As medidas especiais devem especificar os objectivos perseguidos, os domínios de actividade, os resultados esperados, as modalidades de gestão e o montante global do financiamento previsto. Devem conter uma descrição das acções a financiar, uma indicação dos montantes afectados a cada acção e um calendário indicativo para a sua execução. Devem incluir uma definição do tipo de indicadores de desempenho que serão objecto de acompanhamento aquando da execução das medidas especiais.
4. A Comissão comunica as medidas especiais cujo valor não exceda 10 000 000 de EUR ao Parlamento Europeu e aos Estados-Membros, para conhecimento, no prazo de um mês a contar da sua decisão.
Artigo 14.o
Elegibilidade
1. Podem beneficiar de financiamento a título do presente regulamento no âmbito da execução dos programas de acção, dos programas conjuntos de cooperação transfronteiriça ou das medidas especiais:
a)
Os países e regiões parceiros e as respectivas instituições;
b)
As entidades descentralizadas dos países parceiros tais como as regiões, os departamentos, as províncias e os municípios;
c)
Os organismos mistos criados pelos países e regiões parceiros e pela Comunidade;
d)
As organizações internacionais, incluindo as organizações regionais, os organismos, serviços ou missões das Nações Unidas, as instituições financeiras internacionais e os bancos de desenvolvimento, na medida em que contribuam para os objectivos do presente regulamento;
e)
As instituições e organismos da Comunidade, mas unicamente no contexto da execução das medidas de apoio referidas no artigo 16.o;
f)
As agências da União Europeia;
g)
As seguintes entidades ou organismos dos Estados-Membros, dos países e regiões parceiros ou de quaisquer outros países terceiros que respeitem as normas de acesso à ajuda externa da Comunidade previstas no artigo 21.o, na medida em que contribuam para os objectivos do presente regulamento:
i)
organismos públicos ou parapúblicos, administrações ou autarquias locais e respectivas associações,
ii)
sociedades, empresas e outras organizações e agentes económicos privados,
iii)
instituições financeiras que concedam, promovam ou financiem investimentos privados nos países e regiões parceiros,
iv)
intervenientes não estatais, na acepção da alínea h),
v)
pessoas singulares;
h)
Os seguintes intervenientes não estatais:
i)
organizações não governamentais,
ii)
organizações que representam minorias nacionais e/ou étnicas,
iii)
grupos de cidadãos e agrupamentos profissionais locais,
iv)
cooperativas, sindicatos e organizações representativas dos agentes económicos e sociais,
v)
organizações locais (incluindo as redes) com actividades no domínio da cooperação e da integração regionais descentralizadas,
vi)
organizações de consumidores, organizações de mulheres e de jovens e organizações de ensino, culturais, de ciência e de investigação,
vii)
universidades,
viii)
igrejas e associações ou comunidades religiosas,
ix)
meios de comunicação social,
x)
associações transfronteiriças, associações não governamentais e fundações independentes.
2. Quando seja essencial para atingir os objectivos do presente regulamento, a assistência comunitária pode ser concedida às entidades ou agentes não expressamente referidos no presente artigo.
Artigo 15.o
Tipos de medidas
1. A assistência comunitária é utilizada para financiar programas, projectos e qualquer tipo de medidas que contribuam para a realização dos objectivos do presente regulamento.
2. A assistência comunitária pode igualmente ser utilizada para:
a)
O financiamento da assistência técnica e de medidas específicas de cooperação administrativa, incluindo as medidas de cooperação que contem com a participação de peritos do sector público enviados pelos Estados-Membros e pelas suas autoridades regionais e locais que participam no programa;
b)
O financiamento de investimentos e de actividades relacionadas com o investimento;
c)
As contribuições para o BEI ou outros intermediários financeiros, nos termos do artigo 23.o, tendo em vista os financiamentos de empréstimos, tomadas de participação, fundos de garantia ou fundos de investimento;
d)
Programas de redução do peso da dívida em casos excepcionais, no âmbito de um programa de redução do peso da dívida acordado internacionalmente;
e)
O apoio orçamental sectorial ou geral, nos casos em que o país parceiro assegure uma gestão das despesas públicas suficientemente transparente, fiável e eficaz e tenha adoptado políticas sectoriais ou macroeconómicas correctamente definidas e aprovadas pelas principais entidades financiadoras, incluindo, se for caso disso, as instituições financeiras internacionais;
f)
As bonificações de taxas de juro, nomeadamente no que se refere aos empréstimos no domínio do ambiente;
g)
A subscrição de seguros contra riscos não comerciais;
h)
A realização de contribuições em favor de fundos criados pela Comunidade, pelos Estados-Membros, por organizações internacionais ou regionais, por outras entidades financiadoras ou por países parceiros;
i)
A participação no capital de instituições financeiras internacionais ou bancos de desenvolvimento regional;
j)
O financiamento das despesas necessárias à administração e à supervisão eficaz dos projectos e programas pelos países beneficiários da assistência comunitária;
k)
O financiamento de microprojectos;
l)
Medidas de segurança alimentar.
3. Em princípio, a assistência comunitária não pode ser utilizada para financiar impostos, direitos aduaneiros ou outros encargos fiscais.
Artigo 16.o
Medidas de apoio
1. O financiamento comunitário pode igualmente abranger as despesas relacionadas com as acções de preparação, acompanhamento, controlo, auditoria e avaliação directamente necessárias à execução do presente regulamento e à realização dos seus objectivos, nomeadamente, estudos, reuniões, acções de informação, sensibilização, publicação e formação, medidas em matéria de formação e educação que permitam aos parceiros participar nas várias fases dos programas, assim como as despesas ligadas às redes informáticas para o intercâmbio de informações e quaisquer outras despesas de assistência administrativa ou técnica em que a Comissão possa incorrer para a gestão do programa. O financiamento comunitário pode ainda abranger as despesas de apoio administrativo nas delegações da Comissão exigidas pela gestão das acções financiadas ao abrigo do presente regulamento.
2. Estas medidas de apoio não são necessariamente contempladas pela programação plurianual, podendo pois ser financiadas fora do âmbito dos documentos de estratégia e dos programas indicativos plurianuais, embora possam igualmente ser financiadas a partir dos programas indicativos plurianuais. A Comissão adopta as medidas de apoio não contempladas nos programas indicativos plurianuais em conformidade com o disposto no artigo 13.o
Artigo 17.o
Co-financiamento
1. As medidas financiadas ao abrigo do presente regulamento podem ser objecto de co-financiamento, designadamente com:
a)
Os Estados-Membros, as suas autoridades regionais e locais e os respectivos organismos públicos e parapúblicos;
b)
Os países do EEE, a Suíça e outros países financiadores e, nomeadamente, os seus organismos públicos e parapúblicos;
c)
Organizações internacionais, incluindo as organizações regionais e, nomeadamente, as instituições financeiras internacionais e regionais;
d)
Sociedades, empresas e outras organizações e agentes económicos do sector privado e outros intervenientes não estatais;
e)
Os países ou regiões parceiros beneficiários dos fundos.
2. Em caso de co-financiamento paralelo, o projecto ou programa é dividido em vários subprojectos claramente identificáveis, sendo cada um deles financiado por um dos diferentes parceiros que asseguram o co-financiamento, de forma a que seja sempre possível identificar o destino final do financiamento. Em caso de co-financiamento conjunto, o custo total do projecto ou do programa é repartido entre os parceiros que asseguram o co-financiamento, sendo os recursos colocados num fundo comum, de tal modo que não seja possível identificar a fonte de financiamento de uma actividade específica no âmbito do projecto ou do programa.
3. Em caso de co-financiamento conjunto, a Comissão pode receber e gerir fundos em nome das entidades referidas nas alíneas a), b) e c) do n.o 1, destinados à execução de acções conjuntas. Esses fundos devem ser tratados como receitas afectadas em conformidade com o disposto no artigo 18.o do Regulamento (CE, Euratom) n.o 1605/2002.
Artigo 18.o
Procedimentos de gestão
1. A Comissão aplica as medidas previstas no presente regulamento em conformidade com o disposto no Regulamento (CE, Euratom) n.o 1605/2002.
2. A Comissão pode delegar competências de poder público, nomeadamente competências em matéria de execução orçamental, nos organismos enumerados na alínea c) do n.o 2 do artigo 54.o do Regulamento (CE, Euratom) n.o 1605/2002, se tais organismos forem internacionalmente reconhecidos, respeitarem os sistemas internacionalmente reconhecidos de gestão e controlo e forem supervisionados por uma autoridade pública.
3. A Comissão pode celebrar com os países parceiros acordos-quadro que prevejam todas as medidas necessárias para assegurar a execução eficaz da assistência comunitária e a protecção dos interesses financeiros da Comunidade.
4. Em caso de gestão descentralizada, a Comissão pode decidir utilizar os procedimentos em matéria de adjudicação de contratos ou de concessão de subvenções do país ou região beneficiários, sob condição de:
a)
Os procedimentos do país ou região respeitarem os princípios da transparência, proporcionalidade, igualdade de tratamento e não discriminação e impedirem conflitos de interesses;
b)
O país ou região beneficiário se comprometer a verificar regularmente que as acções financiadas pelo orçamento comunitário foram correctamente executadas, bem como a adoptar as medidas adequadas para evitar irregularidades ou fraudes e, se for caso disso, a instaurar processos judiciais destinados a recuperar os fundos indevidamente pagos.
Artigo 19.o
Autorizações orçamentais
1. As autorizações orçamentais são efectuadas com base em decisões adoptadas pela Comissão, em conformidade com o n.o 6 do artigo 9.o, o n.o 1 do artigo 12.o, o n.o 1 do artigo 13.o e o n.o 2 do artigo 16.o
2. As autorizações orçamentais correspondentes a medidas cuja execução se prolongue por vários exercícios financeiros podem ser repartidas em parcelas anuais, ao longo de vários anos.
3. O financiamento comunitário pode assumir, nomeadamente, uma das seguintes formas jurídicas: acordos de financiamento, concessão de subvenções, contratos de aquisição ou contratos de trabalho.
Artigo 20.o
Protecção dos interesses financeiros da Comunidade
1. Quaisquer convenções resultantes do presente regulamento devem incluir disposições destinadas a assegurar a protecção dos interesses financeiros da Comunidade, nomeadamente no que respeita a irregularidades, à fraude, à corrupção ou a qualquer outra actividade ilegal, em conformidade com o disposto no Regulamento (CE, Euratom) n.o 2988/95 do Conselho, de 18 de Dezembro de 1995, relativo à protecção dos interesses financeiros das Comunidades Europeias (12), no Regulamento (Euratom, CE) n.o 2185/96 do Conselho, de 11 de Novembro de 1996, relativo às inspecções e verificações no local efectuadas pela Comissão para proteger os interesses financeiros das Comunidades Europeias contra a fraude e outras irregularidades (13) e no Regulamento (CE) n.o 1073/1999 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 25 de Maio de 1999, relativo aos inquéritos efectuados pelo Organismo Europeu de Luta Antifraude (OLAF) (14).
2. As referidas convenções devem autorizar expressamente a Comissão e o Tribunal de Contas a proceder a auditorias, incluindo auditorias com base em documentos ou no local, de quaisquer adjudicatários ou subadjudicatários que tenham beneficiado de financiamento comunitário. Devem também autorizar expressamente a Comissão a proceder a inspecções e verificações no local, em conformidade com o disposto no Regulamento (Euratom, CE) n.o 2185/96.
3. Todos os contratos resultantes da aplicação da assistência comunitária devem acautelar os direitos da Comissão e do Tribunal de Contas, como previsto no n.o 2, durante e após a sua execução.
Artigo 21.o
Participação em concursos e contratos
1. A participação nos processos de adjudicação de contratos ou de concessão de subvenções ao abrigo do presente regulamento está aberta a todas as pessoas singulares que sejam nacionais de um Estado-Membro da Comunidade, de um país beneficiário do presente regulamento, de um país beneficiário do Instrumento de Assistência de Pré-Adesão instituído pelo Regulamento (CE) n.o 1085/2006 do Conselho, de 17 de Julho de 2006, que institui um Instrumento de Assistência de Pré-Adesão (IAP) (15) ou de um Estado-Membro do EEE, bem como a todas as pessoas colectivas estabelecidas num dos referidos Estados-Membros ou países.
2. Em casos devidamente justificados, a Comissão pode autorizar a participação de pessoas singulares que sejam nacionais de um país que tenha laços tradicionais económicos, comerciais ou geográficos com os países vizinhos e de pessoas colectivas estabelecidas no referido país, assim como a utilização de fornecimentos e materiais de outras origens.
3. A participação nos processos de adjudicação de contratos ou de concessão de subvenções ao abrigo do presente regulamento está também aberta a todas as pessoas singulares que sejam nacionais de um país não referido no n.o 1 e a todas as pessoas colectivas estabelecidas no referido país, caso tenha sido instituído o acesso recíproco à assistência externa. O acesso recíproco é concedido caso um país conceda elegibilidade em termos iguais aos Estados-Membros e ao país beneficiário em causa.
O acesso recíproco à assistência externa da Comunidade é estabelecido através de uma decisão específica relativa a um determinado país ou a um determinado grupo regional de países. A decisão é adoptada pela Comissão nos termos do n.o 2 do artigo 26.o e terá um período de validade de pelo menos um ano.
A concessão de acesso recíproco à assistência externa da Comunidade deve basear-se numa comparação entre a Comunidade e outros doadores e processar-se a nível sectorial ou a nível de todo o país, independentemente de se tratar de um país doador ou beneficiário. A decisão de conceder esta reciprocidade a um país doador deve basear-se na transparência, coerência e proporcionalidade da ajuda fornecida por esse doador, incluindo a sua natureza qualitativa e quantitativa. Os países beneficiários devem ser consultados no processo descrito no presente número.
4. A participação nos processos de adjudicação de contratos ou de concessão de subvenções ao abrigo do presente regulamento está aberta às organizações internacionais.
5. As regras de nacionalidade acima enunciadas não são aplicáveis aos peritos propostos no âmbito dos processos de adjudicação de contratos.
6. Todos os fornecimentos e materiais adquiridos no âmbito de contratos financiados ao abrigo do presente regulamento devem ser originários da Comunidade ou de um país elegível nos termos do presente artigo. Para efeitos do presente regulamento, o termo «origem» é definido na legislação pertinente da Comunidade em matéria de regras de origem para efeitos aduaneiros.
7. A Comissão pode, em casos devidamente justificados, autorizar a participação de pessoas singulares que sejam nacionais de países não referidos nos n.os 1, 2 e 3 ou de pessoas colectivas estabelecidas nos mesmos, bem como a compra de fornecimentos e materiais de origens distintas das previstas no n.o 6. As derrogações podem ser justificadas com base na indisponibilidade dos produtos e serviços nos mercados dos países em questão, por motivo de extrema urgência ou caso as regras de elegibilidade tornem a realização de um projecto, programa ou acção impossível ou excessivamente difícil.
8. Caso os fundos comunitários cubram uma operação executada através de uma organização internacional, a participação nos procedimentos contratuais apropriados está aberta a todas as pessoas singulares ou colectivas elegíveis nos termos dos n.os 1, 2 e 3, bem como a todas as pessoas singulares ou colectivas elegíveis nos termos das disposições dessa organização, tendo o cuidado de assegurar que seja dispensado o mesmo tratamento a todos os doadores. As mesmas disposições são aplicáveis no que respeita a fornecimentos, materiais e peritos.
Caso os fundos comunitários cubram uma operação co-financiada com um Estado-Membro, com um país terceiro, sob a condição de reciprocidade definida no n.o 3, ou com uma organização regional, a participação nos procedimentos contratuais apropriados está aberta a todas as pessoas singulares ou colectivas elegíveis nos termos dos n.os 1, 2 e 3, bem como a todas as pessoas singulares ou colectivas elegíveis nos termos das disposições desse Estado-Membro, país terceiro ou organização regional. As mesmas disposições são aplicáveis no que respeita a fornecimentos, materiais e peritos.
9. Quando a assistência comunitária concedida ao abrigo do presente regulamento for gerida por uma autoridade de gestão conjunta, nos termos do artigo 10.o, aplicam-se as normas de adjudicação de contratos previstas nas normas de execução referidas no artigo 11.o
10. Os proponentes que sejam adjudicatários de contratos a título do presente regulamento devem respeitar as normas laborais fundamentais definidas nas convenções pertinentes da Organização Internacional do Trabalho.
11. Os n.os 1 a 10 são aplicáveis sem prejuízo da participação das categorias de organizações elegíveis pela sua natureza ou pela sua localização atendendo aos objectivos da acção.
Artigo 22.o
Pré-financiamentos
Os juros gerados pelos montantes colocados à disposição dos beneficiários a título de pré-financiamento são deduzidos do pagamento final.
Artigo 23.o
Fundos colocados à disposição do BEI ou de outros intermediários financeiros
1. Os fundos previstos na alínea c) do n.o 2 do artigo 15.o são geridos por intermediários financeiros, pelo BEI ou por qualquer outro banco ou organização que possua as capacidades necessárias para os gerir.
2. A Comissão adopta, numa base caso a caso, as normas de execução do n.o 1, no que respeita à partilha dos riscos, à remuneração do intermediário responsável pela execução, à utilização e à recuperação dos lucros gerados por esses fundos e ao encerramento da operação.
Artigo 24.o
Avaliação
1. A Comissão avalia periodicamente os resultados das políticas e dos programas geográficos e transfronteiriços, e das políticas sectoriais, bem como a eficácia da programação, a fim de verificar se os objectivos foram atingidos e de formular recomendações tendo em vista a melhoria das futuras operações.
2. A Comissão transmite, para discussão, relatórios de avaliação significativos ao Comité previsto no artigo 26.o Estes relatórios e discussões devem ser tidos em conta na concepção dos programas e na atribuição dos recursos.
TÍTULO V
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 25.o
Relatório anual
A Comissão analisa os progressos realizados na execução das medidas tomadas ao abrigo do presente regulamento e apresenta ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório anual sobre a aplicação da assistência comunitária. O relatório deve ser igualmente apresentado ao Comité Económico e Social Europeu e ao Comité das Regiões. Esse relatório deve apresentar, relativamente ao ano anterior, informações sobre as medidas financiadas, sobre os resultados das actividades de controlo e avaliação e sobre a execução orçamental em termos de autorizações e de pagamentos, por países e regiões e por domínios de cooperação.
Artigo 26.o
Comité
1. A Comissão é assistida por um Comité.
2. Sempre que se faça referência ao presente número, serão aplicáveis os artigos 4.o e 7.o da Decisão 1999/468/CE.
O prazo previsto no n.o 3 do artigo 4.o da Decisão 1999/468/CE é de trinta dias.
3. O Comité aprovará o seu regulamento interno.
4. Um observador do BEI participará nos trabalhos do Comité sempre que sejam tratadas questões relativas ao Banco.
5. A fim de facilitar o diálogo com o Parlamento Europeu, a Comissão informa regularmente o Parlamento Europeu dos trabalhos do Comité e fornece os documentos pertinentes, incluindo a ordem de trabalhos, os projectos de medidas e os relatórios sumários das reuniões, nos termos do n.o 3 do artigo 7.o da Decisão 1999/468/CE.
Artigo 27.o
Participação de um país terceiro não mencionado no anexo
1. A fim de assegurar a coerência e a eficácia da assistência comunitária, a Comissão pode decidir, aquando da aprovação dos programas de acção dos tipos previstos no artigo 12.o ou das medidas especiais previstas no artigo 13.o, que os países, territórios e regiões elegíveis para assistência comunitária ao abrigo de outros instrumentos de assistência comunitária externa e do Fundo Europeu de Desenvolvimento podem beneficiar de medidas adoptadas a título do presente regulamento, sempre que o projecto ou programa a executar tiver carácter global, regional ou transfronteiriço.
2. Essa possibilidade de financiamento pode ser expressamente prevista nos documentos de estratégia referidos no artigo 7.o
3. As disposições em matéria de elegibilidade, previstas no artigo 14.o, assim como as disposições em matéria de participação nos processos de adjudicação de contratos, previstas no artigo 21.o, devem ser adaptadas de modo a permitir a participação dos países, territórios e regiões envolvidos.
4. No caso de programas financiados ao abrigo de disposições de diferentes instrumentos de assistência externa da Comunidade, a participação nos processos de adjudicação de contratos pode ser aberta a todas as pessoas singulares e colectivas dos países elegíveis ao abrigo dos diferentes instrumentos.
Artigo 28.o
Suspensão da assistência comunitária
1. Sem prejuízo das disposições em matéria de suspensão da assistência comunitária previstas nos acordos de parceria e de cooperação ou nos acordos de associação concluídos com os países e regiões parceiros, se um país parceiro não respeitar os princípios enunciados no artigo 1.o, o Conselho, deliberando por maioria qualificada sob proposta da Comissão, pode tomar as medidas adequadas relativamente a qualquer assistência comunitária concedida a esse país parceiro ao abrigo do presente regulamento.
2. Neste caso, a assistência comunitária deve ser utilizada principalmente para apoiar os actores não estatais em medidas destinadas a promover os direitos humanos e as liberdades fundamentais e a apoiar o processo de democratização nos países parceiros.
Artigo 29.o
Envelope financeiro
1. O enquadramento financeiro para a execução do presente regulamento durante o período 2007-2013 é de 11 181 milhões de EUR, repartidos da seguinte forma:
a)
Um mínimo de 95 % será atribuído aos programas nacionais e plurinacionais referidos no artigo 6.o, n.o 1, alínea a), ponto i);
b)
Até 5 % serão atribuídos aos programas de cooperação transfronteiriça referidos no artigo 6.o, n.o 1, alínea a), ponto ii).
2. As dotações anuais são aprovadas pela autoridade orçamental dentro dos limites do quadro financeiro.
Artigo 30.o
Revisão
A Comissão apresenta ao Parlamento Europeu e ao Conselho, até 31 de Dezembro de 2010, um relatório de avaliação da aplicação do presente regulamento durante os três primeiros anos, acompanhado, se for caso disso, de uma proposta legislativa com as alterações necessárias, nomeadamente no que se refere à repartição financeira referida no n.o 1 do artigo 29.o
Artigo 31.o
Revogação
1. A partir de 1 de Janeiro de 2007, são revogados os Regulamentos (CEE) n.o 1762/92, (CE) n.o 1734/94 e (CE) n.o 1488/96.
2. Os regulamentos revogados continuam a ser aplicáveis aos actos jurídicos e às autorizações relativos aos exercícios orçamentais anteriores a 2007.
Artigo 32.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor vinte dias após a sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
É aplicável desde 1 de Janeiro de 2007 até 31 de Dezembro de 2013.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Estrasburgo, em 24 de Outubro de 2006.