32002R0092
L 017/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 92/2002 НА СЪВЕТА
от 17 януари 2002 година
за въвеждане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито върху вноса на урея с произход от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 9 от него,
като взе предвид предложението на Комисията след консултации с Консултативния комитет,
КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ:
А. ВРЕМЕННИ МЕРКИ
(1)
С Регламент (ЕО) № 1497/2001 (2) (наричан по-долу „временен регламент“), Комисията въведе временно антидъмпингово мито върху вноса на урея с кодове по КН 3102 10 10 и 3102 10 90 и с произход от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна.
(2)
Със същия регламент е взето решение за приключване на процедурата, свързана с вноса на урея, с произход от Египет и Полша.
Б. ПОСЛЕДВАЩА ПРОЦЕДУРА
(3)
След уведомяването им за основните факти и съображения, въз основа на които е взето решение за въвеждане на временни мерки срещу вноса на урея с произход от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна, няколко от заинтересованите страни са представили писмени забележки. Страните, изявили такова желание, са имали възможност да бъдат и изслушани устно.
(4)
Комисията е продължила да събира и проверява всички данни, които е сметнала за необходими, за да направи окончателните си заключения.
(5)
Били са извършени допълнителни проверки в помещенията на следните дружества:
Производители в Общността
-
Fertiberia, Мадрид.
-
Hydro Agri France, Париж.
Потребители в Общността
-
Libera Associazione Agricoltori Cremonesi, Cremona.
(6)
Всички страни са били запознати с основните факти и съображения, въз основа на които е било решено да се препоръча въвеждане на окончателни антидъмпингови мита и окончателно събиране на внесените като временни митни сборове. Предоставен им е бил срок, в който да изразят забележките си след това уведомяване.
(7)
Представените от страните устни и писмени забележки са били разгледани и, когато е имало основание за това, временните решения са били изменени, така че да се съобразят с тях.
В. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И ПОДОБЕН ПРОДУКТ
(8)
Поради липса на забележки, се приемат определенията за разглеждан продукт и подобен продукт, изложени в съображения 9-12 от временния регламент.
Г. ДЪМПИНГ
1. Страни с пазарна икономика
(9)
Либийският производител износител е заявил, че съображение 63 от временния регламент не отразява вярно степента на оказаното съдействие. Той твърди, че Комисията е знаела и имплицитно е приела, че всички счетоводни отчети на дружеството, отразяващи всички дейности на корпорацията, няма да ѝ бъдат представени от съображения за поверителност. Той е изтъкнал също така, че либийското счетоводно законодателство не налага обнародване на проверени счетоводни отчети; по силата на член 2, параграф 5 от основния регламент, Комисията не би трябвало следователно да отхвърли на това основание представените от дружеството данни.
(10)
По отношение на степента на съдействие, Комисията никога не е посочвала, че приема отказа на дружеството да представи основни счетоводни документи. Напротив, тя няколкократно е информирала производителя износител за възможността да приложи член 18 от основния регламент, и по-специално да използва най-добрите данни, с които разполага, поради ниската степен на съдействие. Независимо от това, дружеството не е променило позицията си и не е представило необходимата съществена информация за проверка, между другото, на вътрешните продажби и на разходите за производство на разглеждания продукт. При тези обстоятелства и с оглед на определянето на нормалната стойност за дружеството - предмет на разглеждане, единствената възможност за службите на Комисията е била да използва наличните данни, а именно - предоставената от заявителя информация по силата на член 18 от основния регламент. На основание на изложеното по-горе, твърдението на дружеството, че отсъствието на публикувани проверени счетоводни отчети е причина за използване на наличната информация за определяне на нормалната стойност, е погрешно.
(11)
Основателността на този подход се потвърждава и от факта, че предоставените данни са били използвани всеки път, когато е било възможно те да бъдат проверени и сравнени с вътрешните счетоводни отчети на дружеството, и по-специално за определяне на прилаганата експортна цена от либийския производител износител (виж съображения 67-72 от временния регламент).
(12)
Същият производител износител е изтъкнал, че неговата нормална стойност е трябвало да бъде определена на базата на действителната цена на продажбите на вътрешния пазар или на базата на собствените му счетоводни данни, а не на базата на данните, представени в заявлението на производителите от Общността. Той е заявил, че всички доказателства и всички необходими данни за производството и продажбите на урея на либийския вътрешен пазар представени за тази цел.
(13)
Дружеството системно не е представяло съществена информация в отговорите си на въпросника и не е дало задоволително обяснение за несъответствията и противоречията, установени по време на проверките на място, въпреки че Комисията изрично ги е посочвала в исканията за изясняване и допълнителна информация и по време на извършената на място проверка. Следователно, не е било възможно да се установи точността и изчерпателния характер на декларираните продажби на вътрешния пазар, нито посочените разходи за производството на стоката. Следователно, що се отнася до представянето на доказателства и информация, свързани с производството и продажбите на урея на либийския вътрешен пазар, изложените в съображения 64 и 65 от временния регламент заключения, се потвърждават.
(14)
Съгласно посоченото в съображение 66 от временния регламент, при отсъствие на друга надеждна информация, нормалната стойност за либийския производител износител е трябвало да бъде определена на базата на представената в заявлението информация по силата на член 18 от основния регламент.
(15)
Същият производител износител е изтъкнал, че във всички случаи маржът на печалбата, използван в заявлението за определяне на нормалната стойност е бил завишен. В подкрепа на възражението си, той е изтъкнал, че маржовете на печалбата в сектора на уреята обикновено са ниски.
(16)
Въз основа на заключенията, отнасящи се до други производители износители, съдействали при настоящата процедура, Комисията е сметнала за уместно да преразгледа размера на маржа на печалбата, използван за определяне на нормалната стойност на либийския производител износител.
(17)
Както е посочено в съображение 22 от временния регламент, по силата на член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент, средният марж на печалбата на производителите-износители, оказали съдействие на настоящото разследване, реализиран при продажба на разглеждания продукт на вътрешния пазар, е бил използван за определяне на нормалната стойност за производителите-износители, за които не е било възможно да се определи маржът на печалбата, съгласно член 2, параграф 6 от основния регламент или на букви а) и б) от него. Като се има предвид, че не е открита никаква основателна причина за прилагане на различен марж на печалбата спрямо либийския производител износител и при липса на по-подходяща информация, е взето решение да се запази същия марж в окончателния етап за да се определи нормалната стойност.
(18)
Два румънски производители износители са поискали нормалната стойност да бъде определена на месечна база, поради инфлацията в Румъния през периода на разследването. Този метод е използван през временния стадий за всички румънски производители износители.
(19)
След въвеждане на временните антидъмпингови мита, този подход е бил преразгледан. Разследването е показало, че последствията от инфлацията не оправдават изчисляването на месечни нормални стойности. Постоянна практика на службите на Комисията е да определят средни нормални стойности за периода на разследването, освен при особени обстоятелства, като хиперинфлация, например. Не такъв е бил случаят с Румъния, обаче.
(20)
Следователно е сметнато за подходящо да се определи нормалната стойност за всеки румънски производител износител на окончателния стадий, на базата на средната цена, платена на вътрешния пазар през периода на разследването.
(21)
Промишлеността на Общността е изтъкнала, че за определяне на маржа на печалбата, използван за определяне на нормалните стойности за българските, естонските и литовски производители износители, е трябвало да се използва минималната печалба от инвестирания капитал, „необходима при обичайни условия за осигуряване на търговската дейност в сектора на уреята в средносрочен план“. Тя е посочила, че маржовете на печалбата в тези страни глобално не могат да бъдат надеждни, поради „интерференциите“ на плановата икономика върху счетоводните методи, използвани от заинтересованите дружества.
(22)
При разследването не е открито никакво доказателство, нито информация за това, че счетоводните отчети на тези дружества не са надеждни и че следователно не богат да бъдат използвани за определяне на маржа на печалбата. Следователно, единствената възможност за службите на Комисията е била да определят нормалните стойности, съгласно разпоредбите на член 2, параграфи 3 и 6 от основния регламент. Маржовете на печалбата са били следователно определени съгласно член 2, параграф 6, букви б) и в) от основния регламент, а именно, за заинтересования литовски производител износител, на базата на печалбата, реализирана за същата обща категория стоки, произведени и продадени на вътрешния пазар, а що се отнася до България и Естония, на базата на всеки друг разумен метод, а именно въз основа на среднопретегления марж на печалбата, установен за останалите производители износители, оказали съдействие по настоящата процедура.
(23)
При все това, маржът на печалбата, определен съгласно член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент, на базата на среднопретеглените маржове на съдействалите производители износители с вътрешни продажби с печалба, е бил преразгледан. След приключване на процедурата, отнасяща се до вноса на урея с произход от Египет, египетските производители износители са били изключени от изчисленията на средния марж на печалбата.
(24)
След направените забележки от страна на естонския производител износител, маржът на печалбата, използван за конструиране на неговата нормална стойност е бил преизчислен. Преразглеждането на временните заключения е показало, че използваният марж на печалбата (изчислен на базата на продажбата на други продукти от дружеството) трябва да бъде преразгледан, доколкото тези продукти не могат да бъдат смятани за част от общата категория на разглеждания продукт (в случая - торове). Поради това, при липса на достатъчно продажби при обичайни търговски условия и поради липса на други естонски производители износители на разглеждания продукт и/или на продажби на стоки от същата обща категория, осъществени от заинтересованото естонско дружество, е бил приложен друг разумен метод на окончателния етап, на основание член 2, параграф 6, буква в) от основния регламент. В този случай, маржът на печалбата се основава на среднопретегленият марж, изчислен за другите заинтересовани производители износители, оказали съдействие (както и за българския производител износител, виж съображение 22).
(25)
Литовския производител износител е оспорил използването на разходите за продажба, административните разходи и другите общи разходи, както и съответната печалба, свързани с производството и продажбата на амониев нитрат, за целите на конструиране на нормалната стойност. Той е изтъкнал, че уреята и амониевият нитрат представляват различни торове, продавани в условия на конкуренция и на различни пазари, с различни производствени процеси, търсене, продажни цени и разходи.
(26)
Доколкото в Литва има само един производител на урея и поради липса на представителни продажби на вътрешния пазар, е възможно да се приложи член 2, параграф 6, буква б) от основния регламент за определяне на разходите за продажба, административните и другите общи разходи, както и печалбата. Освен това, и уреята и амониевият нитрат са азотни торове и макар производственият им процес да се различава в известна степен, те са включени в една и съща обща категория стоки по смисъла на основния регламент. За да се отговори напълно на повдигнатия аргумент, по отношение на конкуренцията, пазарите и търговските ситуации не се различават особено (един единствен производител, конкурентен внос). С оглед на гореизложеното е взето решение за запазване на временното определение.
(27)
Поради липса на забележки на заинтересованите страни и на каквато и да е констатация, която би обезсилила временните заключения, се потвърждават експортните цени на заинтересованите производители износители, определени на временния етап.
(28)
В резултат на направените забележки от страна на либийския производител износител относно изчисляването на товаро-разтоварните работи при износа на разглеждания продукт за Общността, Комисията е преразгледала изчисленията си и е открила грешка, която е била надлежно изправена.
2. Страни без пазарна икономика
(29)
Белоруският производител износител е направил възражение за това, че Комисията не го е третирала като страна, оказала съдействие на процедурата. Дружеството твърди, че е представило на Комисията всички искани от нея данни и смята, че не е било третирано от нея като съдействала страна, за да бъде лишено от правата, свързани с този статут, а именно от възможността да представи предложение за доброволна гаранция.
(30)
По време на настоящото разследване, фактът, че дружеството не е предоставило исканата информация за определяне на подлежаща на проверка експортна цена, е довел до прилагането на правилото, установено в член 18 от основния регламент за страните, които не са съдействали и следователно, до частичното използване на „наличните данни“, в случая, цифровите данни за износа, представени от Евростат.
(31)
Отбелязано е все пак, че за разлика от твърденията на дружеството, частичното прилагане на член 18 по никакъв начин не го лишава от правата му на заинтересована страна, и в случая, от правото му за бъде информирано, да прави устни и писмени забележки, да има достъп до неповерителните преписки и да представя предложение за доброволни гаранции.
(32)
Както това е подчертано в съображения 118-130 от временния регламент, съгласно член 2, параграф 7, буква б), от основния регламент, три украински дружества са поискали да се ползват от статута на пазарна икономика, изтъквайки, че условията на пазарна икономика са преобладаващи по отношение на производството и продажбата на разследваната подобна стока. Припомня се, че на две от тези дружества е предоставен такъв статут. Украинският производител износител, на когото този статут е бил отказан, е оспорил заключенията на Комисията, свързани с евентуална намеса на държавата.
(33)
Промишлеността на Общността отново е потвърдила своето искане украинските дружества, които произвеждат и продават азотни торове, и по-специално урея, да се ползват от значителното участие на държавата и че поради това, на общо основание нито една от тях не би трябвало да се ползва от статута на пазарна икономика. Тя е посочила в частност, че украинският пазар на торове се характеризира с наличието на договори за работа на ишлеме, с верижни бартерни споразумения и с поемане от държавата на разходите за енергия, електричество и транспорт, и че всички тези фактори са несъвместими с пазарната икономика.
(34)
Тези аргументи, повдигнати от производителите-износители и производителите на Общността са били споменати в съображения 118-130 от временния регламент. Но следва все пак да се добави, че договори за работа на ишлеме по дефиниция не са несъвместими със статута на пазарна икономика, доколкото не могат задължително да бъдат смятани за типични за държавното участие. Участието на държавата в транспортните разходи е взето предвид чрез използване на тарифите, приложими в страната аналог. Нито един елемент не доказва, че разходите за енергия и за електричество са предмет на значително изменение, поради участието на държавата, нито че не отразяват широко пазарните стойности. Освен това, енергийните разходи и тези за електричество не са значителни елементи в производството на урея, ако се сравнят с разходите за природен газ.
(35)
Промишлеността на Общността е възразила на решението да се предостави индивидуално третиране на един от украинските производители износители, подчертавайки, че държавното участие в това дружество е позволявало значителната намеса на държавата.
(36)
При все това, тя не е привела никаква нова информация, нито доказателство за това, че твърдяното държавно участие е позволило заобикаляне на въведените мерки; искането следователно е било отхвърлено. Заключенията, изложени в съображение 132 от временния регламент следователно се потвърждават.
(37)
Както е изложено в съображения 133-135 от временния регламент, три украински дружества прилагат договори за работа на ишлеме. Припомня се, че съгласно украинското законодателство, доставчикът на суровините запазва собствеността си върху завършения продукт, а предприятието, което извършва преработката не придобива никакво право на собственост върху стоките.
(38)
Разследването е показало, че едно от дружествата, които са се ползвали от статут на пазарна икономика не може да бъде смятано за производител износител на разследваната стока. Това дружество е имало трайни делови отношения с друго дружество, установено в трета страна. В рамките на тези отношения, дружеството в третата страна е било условно единствен доставчик на суровини по силата на договорите за работа на ишлеме (и е било собственик на стоките през целия производствен процес). Това дружество е било също активен участник в експортните продажби на разглеждания продукт. Тези факти ясно показват, че връзката между двете дружества е надхвърляла рамките на обичайните връзки между купувач и продавач.
(39)
Поради липса на съдействие от страна на свързания доставчик на газ, не е било възможно да се установят нито общите разходи за производство, нито платената или за плащане износна цена, а още по-малко те да бъдат проверени. Следва да се отбележи също така че въпреки наличието на някои данни за експортните цени за първия независим купувач, не е било възможно тези данни да бъдат проверени и следователно, те не са били използвани за определяне на дъмпинговия марж. При липса на съдействие от страна на свързания доставчик (законен собственик на суровината и на завършената продукция), нито нормална стойност, нито експортната цена на украинското дружество не са могли да бъдат надеждно определени. Следователно, не е било възможно да се определи индивидуалният дъмпингов марж на това дружество.
(40)
Друго украинско дружество, което не се е ползвало със статут на пазарна икономика, нито с индивидуално третиране, е осъществило всичките си експортни продажби в рамките на договори за работа на ишлеме. При липса на съдействие от страна на неговия доставчик на газ и при липса наекспортни цени за първия независим купувач, които могат да бъдат проверени, цените по тези сделки са определени по метода, изложен в съображение 66 по-долу, за целите на изчисляването на дъмпинговия марж в национален мащаб.
(41)
И накрая, трето дружество е осъществило част от продажбите си, както на вътрешния пазар, така и от експорт, в рамките на договори за работа на ишлеме. Също така, при липса на съдействие от страна на неговите доставчици и при липса на цени за първия независим купувач, които да могат да бъдат проверени, единствената възможност за службите на Комисията е била да не вземат предвид всички продажби, осъществени в рамките на тези договори. Останалите продажби на вътрешния пазар са били все още представителни, както това е установено в съображение 138 от временния регламент.
(42)
Две други украински дружества, осъществили също продажби в рамките на договори за работа на ишлеме и чиито доставчици на газ също са отказали да окажат съдействие, все пак са изтъкнали, че представените от тях данни за продажби са били точни и надеждни и че са представили достатъчно доказателства, за да бъдат взети предвид тези сделки, с оглед определянето на нормалната стойност или на експортната цена.
(43)
По време на проверката на място е било констатирано, че нито фактурираните цени, нито плащанията, отнасящи се до уреята, не фигурират в счетоводните книги на тези дружества. При липса на съдействие от страна на доставчиците на газ, в чиито счетоводни отчети би трябвало да фигурират при обичайни условия тези данни, и при липсата на какъвото и да е доказателство за реално извършени плащания по тези сделки, предоставената информация не е могла да бъде проверена и следователно не е приета.
i) Страна аналог
(44)
Три украински производители износители са изтъкнали, че тяхната нормална стойност не е трябвало да бъде определена на базата на цените на вътрешния пазар и на разходите в страна аналог, а на базата на продажбите на вътрешния пазар на украински производител износител, ползвал се със статут на пазарна икономика.
(45)
Постоянна практика на службите на Комисията, съгласно член 2, параграф 7, буква б) от основния регламент, е да определят нормалната стойност въз основа на параграфи 1-6 от член 2 от основния регламент единствено за производителите, които са в състояние да докажат, че действат при пазарни условия. За всички останали производители от същата страна, нормалната стойност се определя на базата на член 2, параграф 7, буква а), а именно, на базата на цената или конструираната стойност в трета страна с пазарна икономика, или на всяка друга разумна база, предвидена в този член. Следователно, нищо не оправдава промяна на временните заключения в това отношение.
(46)
Белоруският производител износител, трима украински производители износители, правителствата на Беларус и на Украйна и едно сдружение на вносители са направили възражение относно избора на САЩ като страна аналог, изтъквайки, че Литва е по-подходяща трета страна с пазарна икономика.
(47)
Тези страни са посочили, че САЩ не са подходящ избор, поради високите цени на газа в тази страна, които водели до изменение в цените на уреята, разликите в икономическото развитие на тази страна и това на Беларус и на Украйна, и на разликите в размерите на техните пазари. Фактът, че само един американски производител е оказал съдействие също е бил представен като аргумент срещу избора на САЩ като трета страна с пазарна икономика. Тогава Литва е била предложена като най-подходяща страна аналог. Изтъкнато е било, че обемът урея, произведен в Литва е представителен по отношение на обема на износа на урея с произход от Украйна и Беларус за Общността през периода на разследването. Заявено е било, освен това, че Литва е отворен и конкурентен пазар, освободен от вносни мита, и с равен достъп до природен газ, където производственият процес е сходен на този в Беларус и в Украйна. Фактът, че в Литва има само един производител на урея е бил сметнат без значение от страните, доколкото Литва, подобно на други страни, в които има само един производител на разглежданата стока, вече е била използвана в предишни разследвания за стоки от същата категория.
(48)
Службите на Комисията са разгледали внимателно всички аргументи и са стигнали до следните заключения:
(49)
Докато на американския пазар оперират десет производители на урея, срещу пет в Украйна, в Литва има само един. Макар САЩ да са въвели антидъмпингови мита върху вноса на разглежданата стока с отправна страна бившия Съветски съюз, значителни количества урея се внасят от други страни (над един милион тона). Разследването е показало, че въпреки че никакво антидъмпингово мито не е наложено върху вноса на урея от Литва, този внос остава много слаб. САЩ са широк пазар за уреята (над 10 милиона тона годишно), докато литовският пазар практически не съществува. Поради това, продажбите на урея на литовския пазар през периода на разследването са били минимални и, според предоставената от литовския производител информация, не са осъществени в рамките на обичайни търговски операции. Направеното заключение е, че американският пазар на урея е силно конкурентен по отношение на литовския. И накрая, за разлика от положението в Литва, американските продажби на вътрешния пазар са представителни спрямо износа на Беларус и на Украйна за Общността.
(50)
Фактът, че само един американски производител е оказал съдействие по настоящото разследване, с нищо не променя посочените по-горе заключения. Цените, прилагани от този производител, използвани за определяне на нормалната стойност, са били фактически предмет на описаната по-горе конкуренция. Количествата, продавани от този единствен производител дори са представителни спрямо целия обем на износа от Беларус и Украйна за Общността.
(51)
В отговор на повдигнатия аргумент относно сходството на достъпа до природен газ, основната суровина при производството на урея, службите на Комисията са разгледали също така и снабдяването на производителите. Било е потвърдено, че докато американският производител се е снабдявал с природен газ от няколко доставчика, подобно на украинските производители, литовският се е снабдявал само от един доставчик и не е разполагал с друг източник на снабдяване. От друга страна, САЩ, както и Украйна, са едновременно производители и вносители на природен газ, докато Литва не разполага с никакъв собствен ресурс от природен газ.
(52)
Комисията е сравнила също така производствените процеси, прилагани в САЩ с прилаганите в Беларус и в Украйна и е заключила, че технологията, използвана от американския производител е била поне толкова ефективна, колкото и използваната от производителите на Беларус и Украйна.
(53)
Било е заявено също така че Литва е трябвало да бъде използвана като страна аналог, защото е била подложена на същото разследване.
(54)
Комисията отбелязва, че съгласно член 2, параграф 7 от основния регламент трета страна с пазарна икономика, предмет на същото разследване, може да бъде посочена за страна аналог. Но поради причините, изложени в съображения 49-51, Литва не е била сметната за подходяща страна аналог за целите на настоящото разследване.
(55)
Както вече е било посочено в съображение 107 от временния регламент, високите разходи за природен газ в САЩ през периода на разследването са били преразгледани. Тези разходи са били следствие на специфична за САЩ пазарна ситуация през този период. Преизчислението е свело цената на газа до равнище, сравнимо с това за другите дружества, съдействали на настоящата процедура.
(56)
Промишлеността на Общността е одобрила избора на САЩ за страна аналог. Тя е изтъкнала обаче, че цените на газа в САЩ са се увеличили слабо и че не е трябвало да се допусне преизчисление в това отношение. Макар да е вярно, че най-значителното увеличение на цените на газа е било през второто полугодие на 2000 г., т.е. след периода на разследването, през втората част на периода на разследването е било установено, че цената на природния газ вече е била необичайно и специфично завишена. Сметнато е следователно, че извършеното преизчисление е било оправдано.
(57)
Поради всички изброени по-горе причини, заключението е, че САЩ е подходяща страна аналог с пазарна икономика и че този избор е бил разумен. Така че нормална стойност, определена на базата на продажбите на вътрешния пазар, реализирани в САЩ в рамките на обичайни търговски операции, с разумен, но не прекомерно завишен марж на печалбата, отговаря напълно на изискванията на член 2, параграф 7, буква а) от основния регламент.
ii) Нормална стойност за дружествата, ползващи статут на пазарна икономика
(58)
Украинското дружество, на което практически всички продажби са осъществени в рамките на договори за работа на ишлеме, е изтъкнало, че определянето на неговата нормална стойност е трябвало да вземе за база продажбите му на вътрешния пазар. Тъй като това не е направено, то е предложило на Комисията да използва нормалната стойност на украински производител износител, ползващ се със статут на пазарна икономика или да конструира нормалната стойност на базата на нейните собствени данни.
(59)
При липса на съдействие от страна на свързания доставчик на газ, е било направено заключението, че това украинско дружество не може да бъде смятано за производител износител на урея (виж съображения 38 и 39 за повече подробности). Следователно, не е била определена никаква нормална стойност.
(60)
Както това е било посочено в съображение 138 от временния регламент, Комисията е разгледала освен това дали са необходими преизчисления на други ценови фактори, като амортизационните разходи на украинския производител износител, чиято нормалната стойност е била определена въз основа на неговите собствени данни.
(61)
Направеното сравнение между амортизационните разходи, включени в разходите за производство на различните производствени мощности на съдействалия производител от страната аналог и амортизационните разходи на украинския производител показва известни разлики. Тези разлики обаче може да са резултат на много фактори и във всички случаи не са достатъчни да оправдаят преизчисляване на разходите на украинския производител. Освен това, след като нормалната стойност за този украински производител е определена на базата на неговите продажби на вътрешния пазар, всяка промяна на разходите за производство би имала евентуално незначително въздействие. Следователно не е извършено никакво преизчисление.
(62)
Две украински дружества, чиито експортни продажби са били осъществени в рамките на договори за работа на ишлеме и следователно са били изключени от изчисленията относно дъмпинга, са изтъкнали, че тяхната експортна цена е трябвало да бъде конструирана на базата на фактурираната на чуждите клиенти стойност на операцията на преработване, плюс разходите за газ, платени от тях или от друг производител износител в Украйна, както и с разумен размер печалба.
(63)
За едно от дружествата, поради несъдействието на свързания доставчик на газ, не само, че цените на експортните му продажби не са подлежали на проверка, но и самото дружество не е смятано за производител износител на урея (виж съображения 38 и 39 за повече подробности). Следователно, за него не е определен никакъв дъмпингов марж.
(64)
Що се отнася до другото дружество, предложеният метод противоречи на член 2, параграф 9 от основния регламент. Целта на този член не е да предлага алтернативни методи за определяне на експортните цени при несъдействие, а да отчита намесата при експортните продажби на свързан вносител в Общността или съдружник на производителя износител. Предложеното конструиране от украинските дружества, за разлика от разпоредбите на член 2, параграф 9 от основния регламент, не се базира на продажна цена за независима страна. То използва обаче, като отправна точка, разходи за производство (метод, използван за конструиране на нормалните стойности, а не на експортните цени). Следователно искането е отхвърлено.
(65)
Трето украинско дружество, също осъществило всичките си експортни продажби в рамките на договори за работа на ишлеме, е изтъкнало, че е трябвало да се използва средната експортна цена на други украински производители износители, а не най-ниските експортни цени.
(66)
Няма обаче никакво основание да се смята, че средната експортна цена на други украински производители износители е по-точна. Постоянна практика на службите на Комисията, в случай на несъдействие, е да използват среднопретеглената експортна цена на сделките, осъществени при най-ниски експортни цени, която същевременно представлява голяма част от износа при цени, които могат да бъдат проверени.
(67)
Две украински дружества и едно от Беларус са заявили, че Комисията е трябвало да им предостави съществена информация, за да могат да изтъкнат естествените си предимства при сравнение.
(68)
Доколкото само едно американско дружество е съдействало на процедурата, никаква специфична информация, отнасяща се до подробности за неговото производство и продажби не може да бъде съобщена, без да се накърнят правилата за поверителност. Достъпни са други съществени данни (географско разположение, достъп до суровини, и др.). Службите на Комисията са анализирали наличната информация и са направили по собствена инициатива необходимите преизчисления. Припомня се, че е било установено, че цените на природния газ са били необичайно завишени през периода на разследването в САЩ и че извършеното преизчисление на цената на газа, използван от съдействалото американско дружество е позволило тази цена да бъде доведена до равнище, сравнимо с това на другите дружества, съдействали на настоящото разследване.
(69)
Три украински дружества и дружеството от Беларус са възразили срещу факта, че Комисията е извършила преизчисление на експортната цена с оглед на транспортните разходи на базата на действащите в страната аналог цени на железопътния транспорт. Било е заявено, че е трябвало да бъдат използвани цените на украинския железопътен транспорт или тези в Литва.
(70)
Цените на железопътния транспорт в Украйна и Беларус, страни, които все още не действат в условията на пазарна икономика, се определят от държавата и следователно не може да се приеме, че те отразяват обичайните пазарни цени. Постоянна практика на службите на Комисията е да основават преизчисленията за този вид вътрешен транспорт за страните, посочени в член 2, параграф 7 от основния регламент, на проверени данни за страната аналог, когато има такива. Освен това е било изрично посочено, при предоставянето на статут на пазарна икономика на някои заинтересовани украински дружества, че някои ценови фактори могат да бъдат коригирани, за да бъдат съобразени с нормалната стойност на пазара. Следователно, няма основания за никаква промяна на временните заключения.
(71)
Било е заявено също така, че е трябвало да бъдат приложени по-ниски цени, тъй като украинските производители износители са използвали собствени вагони, за да експедират големи количества стока и са поемали разходите по връщането обратно на празните вагони.
(72)
Предоставената информация от производителя в страната аналог са показали основателността на преизчисление във връзка с използването на вагони, собственост на дружествата. Изчисленията са били приведени в съответствие с това.
(73)
Дружествата от Украйна и от Беларус са заявили, че извършеното преизчисление във връзка с физическите разлики между уреята на зърна, продавана на вътрешния пазар на страната аналог и уреята на гранули, продавана от тях, е трябвало да се базира на установените разлики в цената на пазара на Общността.
(74)
При все това, доколкото преследваната цел е да се определи нормална стойност за уреята на гранули на пазара на страната аналог, преизчислението трябва да почива на установената разлика в цените на същия този пазар. Преизчислението следователно е извършено на базата на установените разлики в цените на американския пазар. Да се използва пазара на Общността не изглежда уместно, защото разликата в цените на този пазар вероятно ще бъде повлияна от дъмпинговите практики. Следователно, искането се отхвърля.
(75)
Две украински дружества и дружеството от Беларус са поискали също така преизчисление във връзка с разликите в търговските етапи, изтъквайки, че са продавали разглежданата стока само на продавачи на едро.
(76)
Украинските производители износители и тези от Беларус са продавали разглежданата стока на продавачи на едро. Съдействалият производител от страната аналог също е продавал разглежданата стока на продавачи на едро. Част от продажбите му на вътрешния пазар обаче са осъществени на производители на смеси. Задълбоченият анализ на дейностите и цените е показал, че искането не е основателно.
3. Дъмпингови маржове на разследваните дружества
(77)
След въвеждането на временните мита, Комисията е проверила дали разходите за превоз, посочени от литовския производител износител, но платени от вносителите, са точни. Било е установено, че тези разходи са били надценени по отношение на информацията, предоставена от вносителите и държавните цени за същите отсечки. Размерите на разходите за превоз са били преразгледани с оглед на това и са били използвани реалните разходи.
(78)
В резултат на забележките, направени от естонския производител износител относно несъответствието при преизчислението на предварителния етап на стойността CIF на недекларираните продажби, използвана за определяне на дъмпинговия марж върху тези продажби, Комисията е разгледала въпроса по-задълбочено и е решила да преразгледа използвания метод. Извършеното преизчисление на предварителния етап е било отменено. Въпреки това, при липса на надеждни данни, представени от дружеството, Комисията е решила да използва за своите заключения данните на Евростат, тъй като те са най-добрите възможни.
(79)
На предварителния етап Комисията е извършила преизчисление на стойността CIF за белоруския производител износител за целите на изчисляването на дъмпинговия марж. Това преизчисление е било отменено, тъй като е било извършено неправилно.
(80)
Окончателните дъмпингови маржове, представляващи процентно изражение на цената CIF при внос до границата на Общността, са следните:
Беларус
Всички дружества:
67,3 %
България
- Химко AД:
90,3 %
- Други:
90,3 %
Хърватия
- Petrokemija d.d.:
72,9 %
- Други:
72,9 %
Естония
- JSC Nitrofert:
37,4 %
- Други:
37,4 %
Либия
- National Oil Corporation:
48,8 %
- Други:
48,8 %
Литва
- Joint Stock Company Achema, Jonava:
10,0 %
- Други:
10,0 %
Румъния
- S.C. Amonil S.A., Slobozia:
20,1 %
- Petrom S.A. Sucursala Doljchim Craiova, Craiova:
40,7 %
- Sofert S.A.., Bacau:
25,2 %
- Други:
40,7 %
Украйна
- Cherkassy Azot, Cherkassy:
21,1 %
- Dnipro Azot, Dniprodzerzhinsk:
66,3 %
- Други:
82,1 %.
Г. ЩЕТА
1. Определение на промишленост на Общността
(81)
Няколко заинтересовани страни отново са изтъкнали, че производителите на Общността, закупили и внесли урея от страните, обхванати от настоящата процедура трябва да бъдат изключени от определението „Промишленост на Общността“.
(82)
Съгласно съображение 156 от временния регламент, обикновено тези закупени количества са били малки и са били предназначени за покриване на прекъсвания в снабдяването, поради дейности по поддръжката. Единственото дружество, закупило по-значителни количества, представляващи около 20 % от собственото му производство през периода на разследването, е имало за цел по това време да допълни гамата от продукти. Разследването е установило, че това дружество е било преди всичко производител на урея, а не вносител и че следователно не е имало никаква основателна причина то да бъде изключено от определението „Промишленост на Общността“. Във всички случаи, подобно изключване не би повлияло значително върху заключенията по този случай, нито върху размера на въведените мита.
(83)
Следователно, заключенията, изложени в съображение 157 от временния регламент се потвърждават.
2. Потребление в Общността
(84)
При липса на нови елементи, свързани с потреблението в Общността, заключенията, изложени в съображения 158 и 159 от временния регламент се потвърждават.
3. Внос от заинтересованите страни
(85)
Било е изтъкнато, че вносът на урея с произход от Румъния не е трябвало да се кумулира с вноса от други страни, включени в настоящата процедура. Искането се позовава на факта, че промените на вносния обем и пазарните дялове са били различни през разглеждания период.
(86)
В съображение 162 от временния регламент е отбелязано следното:
-
внесените количества от всички разглеждани държави са били значителни и много над процента, посочен в член 5, параграф 7 от основния регламент,
-
установените дъмпингови маржове са надвишавали de minimis и всички производители износители са прилагали цени, по-ниски от тези на промишлеността на Общността,
-
цените на вносния урея, както и на произведената в Общността значително са спаднали през разглеждания период.
(87)
Обемът на количествата урея, внасяни от Румъния нараства заедно с цените на пазара на Общността, което говори за наличието на връзка между прилаганите цени и обема на количествата, внасяни от Румъния през разглеждания период. През 1999 г., когато цените са достигнали най-ниското си ниво, на практика липсва внос от Румъния. Това доказва наличието на прозрачност на цените на пазара на урея в Общността. Това дава също така основание да се предполага, че румънските износители ще се оттеглят от пазара, когато цените паднат прекалено. Въпреки това, в резултат на частичното покачване на цените между 1999 г. и периода на разследването (съображение 164 от временния регламент), румънският внос значително се е увеличил, достигайки 2,3 % от пазара през периода на разследването. Сред разглежданите страни, Румъния е била през този период четвъртият износител на разглежданата стока за Общността.
(88)
Но тази тенденция при вноса не е специфична за Румъния. Вносът от няколко от разглежданите страни също е спаднал забележително по подобен начин между 1996 г. и 1999 г., след което значително се е увеличил на пазара на Общността през периода на разследването. Този ръст е осъществен чрез непрекъснато нарастване от година на година на общия обем на вноса от заинтересованите страни през разглеждания период. Единствено разпределението между заинтересованите страни се променя, в зависимост от прилаганите цени. Това отново свидетелства за конкуренцията между внасяните стоки, но не е основание вносът от Румъния или от която и да е друга от останалите заинтересовани страни да не се кумулира с останалия внос.
(89)
Поради всички изложени по-горе причини се приема, че критериите, изложени в член 3, параграф 4 от основния регламент са изпълнени. Следователно, заключенията, изложени в съображение 162 от временния регламент се потвърждават.
(90)
При липса на нови елементи, отнасящи се до обема и цените на внасяните стоки от заинтересованите страни, временните заключения се потвърждават.
(91)
За целите на временните заключения, занижената стойност на цените е определена чрез сравнение на цените на износителя до границата на Общността, стоката доставена на кея с платени мита, от една страна и проверените цени от завода на производителите на Общността, от друга. Сравнението е направено за урея на зърна, на гранули, в насипно състояние и на чували.
(92)
Известен брой страни, сред които няколко производители износители, са посочили, че цените на производителите от Общността, използвани за сравнение, е трябвало да имат за база среднопретеглената цена на промишлеността на Общността, а не цената, изчислена на ниво индивидуален производител. Изтъкнато е било, че подобен метод има за ефект изкуствено увеличаване на маржа, с намаление до нула на нивото на производителя на Общността.
(93)
На първо място трябва да се отбележи, че използването на занижена стойност или на сравнение на цените е показател за щета, който, по смисъла на член 3, параграф 3 от основния регламент, има за цел да се установи „дали за дъмпинговият внос се установява значително занижаване на цената, спрямо цената на подобна стока на промишлеността на Общността или този внос е имал за ефект да намали значително цените“.
(94)
Вярно е, че не всички вносни цени на разглежданите страни са по-ниски от прилаганите от различните производители в Общността. Независимо от това, значителен обем експортни продажби са извършени при цени по-ниски от тези на промишлеността на Общността. Следва да се отбележи също така че пазарът на урея на Общността е, както силно прозрачен, така и много чувствителен на промените на цените.
(95)
След допълнителен анализ, се е оказало, че за разглежданите страни, вносният дял по дружества с цена по-ниска от тази на промишлеността на Общността е бил между 0 и 56 %, като средната стойност на целия внос е била 46 %. Степента на занижаване на стойността е била до 17 %. При този анализ не е било използвано намаляването до нула. поради проблеми със съдействието на производителя износител от Беларус (съображение 113 от временния регламент) и на този от Естония (съображение 58), не е било възможно да се извърши това сравнение на цените на тези дружества. Нищо обаче не дава повод да се смята, че техните резултати са щели да бъдат различни.
(96)
Следва освен това да се отбележи, че промишлеността на Общността е регистрирала загуби през периода на разследването (съображение 175 от временния регламент), тъй като цените ѝ са паднали през този период. Що се отнася до дружеството, за което не е установено никакво занижаване на стойността спрямо продажната цена в Общността, се е оказало, че то е било под разходите за производство в Общността, увеличени с разумната печалба за промишлеността на Общността.
(97)
Следователно, окончателно установено е, че производителите-износители на заинтересованите страни силно са занижили цените си, а цените на пазара на Общността значително са паднали през периода на разследването.
(98)
Няколко възражения са внесени по отношение на изчисленията за премахване на щетата. Те са изложени подробно в съображения 114-116 и 121-123. Освен това се потвърждава фактът, че когато са били разрешени подходящи преизчисления, те също са били взимани предвид при прилагане на занижена стойност.
4. Ситуация на промишлеността на Общността
(99)
След допълнителна проверка на двама производители на Общността, се е оказало, че някои показатели за щета са се променили в абсолютно изражение. Независимо от това, тези изменения не са били достатъчни, за да повлияят чувствително на развитието на показателите за щета през разглеждания период, нито да променят временните заключения. С оглед на изложеното по-горе, временните заключения за причинена материална щета на промишлеността на Общността се потвърждават.
Е. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
(100)
Няколко заинтересовани страни отново са подчертали, че щетата, претърпяна от промишлеността на Общността не е била причинена от дъмпингов внос, а по-скоро от излишък в предлагането на урея на световния пазар. Това се доближава до твърдението, че щетата, претърпяна от промишлеността на Общността е резултат на спада на нейните експортни продажби, който се е отразил отрицателно на продажбите на пазара на Общността.
(101)
Трябва да се отбележи по този повод, че оценката на положението на промишлеността на Общността се основава на данни за продажбите на разглежданата стока на пазара на Общността. Следователно, евентуалните отрицателни ефекти върху намаляването на експортните продажби са изключени от споменатия анализ на щетата.
(102)
Освен това, за разглеждания период, експортните продажби на промишлеността на Общността са отбелязали спад с 337 000 тона, докато продажбите ѝ на пазара на Общността са се увеличили с 172 000 тона. При трудните за експорта условия, промишлеността на Общността е успяла да покрие половината от загубите си в експорта, благодарение на пазара на Общността.
(103)
Същевременно, потреблението в Общността се е увеличило с 1,25 милиона тона, вносът на ниски дъмпингови цени се е увеличил с 867 000 тона (съображение 163 от временния регламент) и промишлеността на Общността е загубила 10,3 % от пазара на Общността (съображение 173 от временния регламент). Неспособността на промишлеността на Общността да извлече полза от развиващия се вътрешен пазар, докато експортът ѝ спада, не само че не е в основата на тази ситуация, а доказва наличието на щета, причинена от дъмпинговия внос.
(104)
Следователно, излишъкът в предлагането и загубата от експортни продажби биха могли да имат ефект само върху промишлеността на Общността (ограничена загуба от разходи за производство), докато дъмпинговият внос е пречел тя да се възползва пълноценно от експанзията на пазара на Общността. Направено е следователно заключението, че влиянието на твърдяното свръхпредлагане и спадът на експортните продажби на промишлеността на Общността, разгледани поотделно, не са достатъчно основание за прекъсване на причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и значителната щета, претърпяна от промишлеността на Общността. Следователно заключенията в съображения 197 и 198 от временния регламент се потвърждават.
Ж. ИНТЕРЕС НА ОБЩНОСТТА
1. Вносители/търговци
(105)
След публикуването на временния регламент не е получена никаква забележка от страна на съдействалите вносители. Едно сдружение на вносители обаче е изтъкнало, че въвеждането на антидъмпингови мерки противоречи на интересите на вносителите на урея, загрижени за просперитета на селскостопанския сектор.
(106)
Постоянната необходимост от внос е призната в съображение 206 от временния регламент. Дори митата да се прилагат изцяло, разходите за земеделските стопани в най-лошия случай ще се увеличат с 0,6 %. Макар че подобно увеличение може да накара някои земеделски стопани да сменят източника на снабдяване с урея, нищо не показва, че трябва да се преразгледат заключенията, изложени в съображение 206 от временния регламент.
2. Потребители
(107)
След публикуването на временния регламент, са получени забележки от австрийски, италиански, испански и британски организации на земеделски стопани. Нито една от тези страни не е възразила срещу временното заключение, според което митата биха довели най-много до увеличение на разходите за земеделските стопани от порядъка на 0,6 %, те обаче са се противопоставили на въвеждането на мерки и са отхвърлили заключението, че увеличенията на цените няма да се проявят изцяло.
(108)
Извършената проверка в земеделска кооперация е потвърдила заключението, че предлаганите мерки ще се отразят на разходите. Хипотезата, че ефектът от мерките не би трябвало да се прояви напълно почива на опита от няколко други антидъмпингови процедури. нищо не дава основание да се смята, че и при настоящата процедура няма да е така.
(109)
Макар да бе потвърдена деликатната ситуация на земеделските стопани, от това не може да се направи заключение, че ефектът от митата ще бъде от такова естество, че въвеждането на мерките би противоречало на интереса на Общността.
(110)
Никаква писмена забележка не е получена пряко от някое от съдействалите промишлени предприятия, потребители на урея. Това дава основание да се смята, че мерките не биха оказали значително влияние върху тези потребители на урея.
(111)
Едно промишлено предприятие, което също така внася и продава урея, е представило забележките си чрез асоциация на вносителите. Това дружество твърди, че въвеждането на тези мерки може да я принуди да преустанови дейността си, което би довело до загуба на 380 работни места. Независимо от това, тъй като възражението не е било внесено директно от въпросното дружество и освен това не е било подкрепено с никакви доказателства, то е било отхвърлено.
3. Заключение, относно интереса на Общността
(112)
При отсъствие на нови елементи, свързани с интереса на Общността, заключенията, изложени в съображение 219 от временния регламент са потвърдени.
З. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Ниво на елиминиране на вредите
(113)
За целите на временните заключения, занижената стойност спрямо разходите за производство, увеличени с разумна печалба е определена чрез сравнение на цените на износителя до границата на Общността, стоката доставена на кея с платени мита, от една страна и проверените целеви цени от завода на производителите на Общността, от друга. Сравнението е направено от дружеството между уреята на зърна, на гранули, в насипно състояние и на чували.
(114)
Няколко производители износители са изтъкнали, че направеното преизчисление по отношение на разходите за разтоварване, за да се стигне до цена на стоката, доставена на кея с платени мита е било недостатъчно. Било е заявено също така че маржът на вносителите (повечето от тях продавачи на едро) е трябвало да бъде взет в предвид при изчисленията, съгласно практиката при други скорошни случаи, свързани с торове.
(115)
От различни източници са били събрани допълнителни доказателства за разходите за разтоварване, по-специално от производители износители, от промишлеността на Общността и от независими вносители. Въз основа на тази информация, размерът на разходите за разтоварване е бил преизчислен.
(116)
Въпросът с предоставянето на право на преизчисление на маржа на вносителите е бил разгледан в рамките на това специфично разследване. Било е установено, че производителите-износители на урея използват няколко канала за продажба на стоките си на пазара на Общността, сред които и пряка продажба на крайния потребител. Нищо не дава основание да се предполага, че цените са се променяли в зависимост от използвания канал. Напротив, било е установено, че продажните цени обикновено не зависят от вида потребител. Също така, не е установена голяма разлика между каналите за продажба, използвани от промишлеността на Общността и използваните от производителите-износители. Следователно искането за преизчисляване на маржа на вносителите е отхвърлено.
(117)
Няколко страни, сред които болшинството от производителите-износители, са заявили, че цените на производителите от Общността, използвани за определяне на занижената стойност на цените е трябвало да имат за основа среднопретеглената цена на ниво промишленост на Общността, а не цената, изчислена на ниво индивидуален производител. Било е изтъкнато, че подобен метод има за ефект да увеличи изкуствено маржа, без да отчита евентуална отрицателно занижена стойност на цените на ниво производител на Общността. Било е изтъкнато също така че определянето на антидъмпинговите мита по метод, водещ до намаление нула противоречи на взето неотдавна решение на СТО (3).
(118)
Трябва да се отбележи, че изчисляването на занижената стойност има за цел да определи действителния размер на нанесената на промишлеността на Общността щета, в резултат на дъмпингов внос. Всяко сравнение на цени трябва да отразява икономическата действителност. Разследването е показало, че на пазара на Общността, е установена конкуренция между различните производители.износители и различните производители от промишлеността на Общността. Във връзка с това, следва да се отбележи, между другото, че съществуват значителни разлики в цените на производителите от Общността, в зависимост от географското им разположение. Размерите на дъмпинга, нанесъл щета, причинена от един производител износител на промишлеността на Общността трябва да се разглеждат съобразно с действителната ситуация на пазара и проверените данни за всяко дружество.
(119)
Едно сравнение на цените позволява да се изчисли точно пълното въздействие на всеки дъмпинг, нанасящ щета на промишлеността на Общността, без да се увеличава изкуствено нивото на занижаване на стойността в настоящия случай. Следователно искането се отхвърля.
(120)
Промишлеността на Общността е изтъкнала, че част от внасяната в Общността урея е бил под формата на „мазни“ гранули и е трябвало да бъде третиран като отделен вид урея. Тя е заявила също така че за изчисляването на занижената стойност в настоящия случай, този вид стока е трябвало да бъде сравнена с „мазните“ гранули, произвеждани в Общността.
(121)
Установено е било, че гранули с голям диаметър или „мазни“ наистина се произвеждат от промишлеността на Общността, освен тези, които някои от разглежданите държави изнасят за Общността. Но само по-големият им диаметър ги отличава от класическите гранули. Нищо не дава основание да се твърди, че разходите за производство на „мазните“ гранули са по-високи, нито че тези стоки са били продавани с добавена стойност през периода на разследването. Следователно няма никаква причина тези „мазни“ гранули да бъдат разглеждани като отделен вид на продукта.
(122)
Някои производители износители са подновили искането си за преизчисление, заради разликата в качеството на тяхната стока. Никакво доказателство обаче не е било представен във връзка с това искане. Освен това се е оказало, че пазарът не е установил проблеми, свързани с качеството на румънската урея. Искането следователно е отхвърлено
(123)
Следва да се отбележи, че при изчисляването на временния етап на цена, която не нанася щета, използваният марж на печалбата представлява 8 % от разходите, а не 8 % от оборота, както е посочено в съображение 222 от временния регламент. Някои от съдействалите страни са изтъкнали, че маржът на печалбата е трябвало да бъде 5 %, каквато е била практиката при предишните антидъмпингови процедури, свързани с азотни торове и процедурата, свързана с уреята с произход от Русия (4). От своя страна, промишлеността на Общността отново е изтъкнала, че би било по-уместно да се използва марж на печалбата в размер на 15 % от доходността на капиталовложенията.
(124)
Потвърдено е, че определянето на подходящ марж на печалбата за тази процедура е имало за основа изчисляването на такъв, марж на печалбата, какъвто промишлеността на Общността може да разумно да очаква при обичайни условия на конкуренция, без дъмпингов внос. То почива на преценка на фактите, специфични за този случай, а не за други процедури, отнасящи се за други стоки и/или за други периоди на разследване.
(125)
Поради причините, споменати в съображение 223 от временния регламент, искането да се определи печалбата въз основа на доходите от капиталовложения се отхвърля.
(126)
Въз основа на изложеното по-горе и при липса на елементи, доказващи, че определянето на марж на печалбата от 8 % е неправилно, заключенията в съображения 221-227 от временния регламент се потвърждават.
(127)
И накрая, информация, получена след публикуването на временния регламент, както и данните, проверени след това публикуване, в това число и проверената информация от други двама производители на Общността, съща са били включени в изчисленията, ако е имало такива.
2. Ниво и форма на митата
(128)
В светлината на изложеното по-горе се приема, че по силата на член 9, параграф 4 от основния регламент, окончателното антидъмпингово мито трябва да бъде въведено върху вноса от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна в размер на маржовете на щетата или на установените дъмпингови маржове, ако те са по-ниски.
(129)
По отношение на остатъчното мито, което трябва да се приложи спрямо несъдействалите производители износители, то е фиксирано в размер на най-високото мито, установено за съдействалите производители за всяка една от заинтересованите страни.
(130)
Един производител износител твърди, че за да се съблюдава съгласуваност с предишна процедура, митата би трябвало да бъдат под формата на минимална вносна цена, какъвто е случаят с уреята с произход от Русия.
(131)
Независимо от това, както е посочено в съображение 231 от временния регламент, за да се гарантира ефикасността на мерките и да се предотврати манипулация на цените, като наблюдаваната при някои предишни процедури, свързани със същата обща категория стоки, а именно торовете, окончателните мита се въвеждат под формата на специфичен размер на тон. Искането следователно е отхвърлено.
(132)
С оглед на изложеното по-горе, размерите на окончателните мита са следните:
Страна
Дружество
База на антидъмпингово мито
(%)
Временно мито
(еуро на тон)
Беларус
Единен национален марж
8,0
7,81
България
Химко АД
24,2
21,43
Други
24,2
21,43
Хърватия
Petrokemija d.d.
9,4
9,01
Други
9,4
9,01
Естония
JSC Nitrofert
11,4
11,45
Други
11,4
11,45
Либия
National Oil Corporation
12,5
11,55
Други
12,5
11,55
Литва
Joint Stock Company Achema
10,0
10,05
Други
10,0
10,05
Румъния
S.C. Amonil S.A., Slobozia
6,7
7,20
Petrom S.A. Sucursala Doljchim Craiova, Craiova
5,7
6,18
Sofert S.A., Bacau
7,6
8,01
Други
7,6
8,01
Украйна
Open Joint Stock Company Cherkassy Azot, Cherkassy
18,7
16,27
Joint Stock Company DniproAzot, Dniprodzerzinsk
9,2
8,85
Други
19,5
16,84
(133)
Индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито, посочени в настоящия регламент са установени въз основа на заключенията на настоящото разследване. Те отразяват следователно ситуацията на заинтересованите дружества към момента на разследването. Тези митнически ставки (за разлика от митото на национално равнище, прилагано спрямо „всички останали дружества“) се прилагат само за вноса на стоката с произход от заинтересованата страна, произведена от дружествата и следователно от специално цитираните юридически лица. Тези ставки не могат да се прилагат за вносна стока, произведена от дружество, чието име и адрес не са изрично посочени в постановителната част на настоящия регламент, включително и от юридически лица, свързани с изрично посочените фирми, а за нея се прилага митото, приложимо за „всички други фирми“.
(134)
Всяко искане за прилагане на тези индивидуални ставки на антидъмпинговото мито (например, при смяна на името на дружеството или при създаване на нови производствени или търговски единици) трябва да се адресира незабавно до Комисията (5) и да съдържа всички необходими данни, и по-специално тези, които са свързани с промяна в дейността на дружеството по отношение на производството и продажбата на вътрешния и на външния пазар, като резултат, например, на смяната на името или на промяната в производствените или търговските единици. След консултиране с Консултативния комитет, Комисията ще направи, ако е необходимо, изменения на регламента, като актуализира списъка на фирмите, които се ползват от индивидуални митнически ставки.
3. Събиране на временните мита
(135)
С оглед на големите размери на установените дъмпингови маржове и на щетата, нанесена на промишлеността на Общността, е сметнато за необходимо да се съберат окончателно сумите, внесени като временно антидъмпингово мито, въведено с временния регламент до размера на окончателното мито. Ако окончателното мито е по-високо от временното мито, се събират окончателно само сумите, внесени като временно мито.
4. Доброволни гаранции
(136)
След налагането на временните мерки, производителите-износители от Беларус, Хърватия, Либия, Румъния и Украйна са предложили ценови задължения, съгласно член 8, параграф 1 от основния регламент. Производителите износители от Естония и Литва са подновили вече направените на временния етап предложения за доброволни гаранции, които са били отхвърлени, поради причините, изложени в съображения 236 и 237 от временния регламент.
(137)
Припомня се, че Комисията вече е приела доброволна гаранция от българския производител износител на временния етап на настоящата процедура (виж съображение 236 от временния регламент). Както това е посочено в съображение 128, включването на нови данни в изчисляването на окончателния размер на щетата се е отразило върху степента на отстраняване на установената щета. Минималната цена на доброволната гаранция е била съобразена с това.
(138)
След публикуването на временните заключения, промишлеността на Общността, подала възражението, се е протовпоставила на решението на Комисията да приеме доброволни гаранции от страна на българския производител износител. Било е изтъкнато в тази връзка, че заинтересованото дружество е било свързано с други износители и/или производители на азотни торове, и по-специално на урея в България, Беларус и Украйна - или че най-малкото поддържа технически и промишлени отношения с последните - и че поради това съществува голяма възможност дружеството да сключи компенсационни споразумения. Освен това, промишлеността на Общността е изказала съмнение относно способността на този производител износител да спази свързаните с доброволни гаранция задължения.
(139)
В по-общ смисъл, промишлеността на Общността е изтъкнала, че доброволните гаранции и свързаните с тях минимални цени биха били неподходяща мярка по отношение на азотните торове и в частност на уреята.
(140)
Следва да се отбележи, че промишлеността на Общността не е била в състояние да подкрепи твърденията си по отношение на българския производител износител с достатъчно доказателства. Освен това, разследването на Комисията също не е потвърдила тези твърдения, които следователно са били отхвърлени. Що се отнася до основателността на доброволни гаранции, следва да се отбележи, че трябва да се отчита на първо място конкретната ситуация, свързана със заинтересованото дружество. Така например е било установено, че въпросната фирма е произвеждала и изнасяла само урея и че в този конкретен случай, има големи шансове да се гарантира ефикасен контрол върху доброволни гаранция.
(141)
Във всички случаи, при предполагаемо или доказано нарушение или оттегляне на доброволни гаранция, може да се въведе антидъмпинговото мито, съгласно член 8, параграфи 9 и 10 от основния регламент.
(142)
Всички други получени предложения за поемане на доброволни гаранции също са били подробно анализирани. Анализът е разкрил две основни препятствия пред приемането на тези предложения за поемане на доброволни гаранция.
(143)
Заинтересованите производители износители от Литва, Румъния, Хърватия, Украйна е Либия произвеждат различни видове азотни торове и/или други химични продукти и в миналото са изнасяли редовно тези стоки за обичайни потребители (повечето от тях продавачи на едро) в Общността. Тази практика е свързана със сериозен риск от насрещни компенсации, което означава, че ценовите доброволни гаранции, каквито и да са те, официално ще бъдат спазени, но цените на другите стоки ще бъдат намалени. Всичко това би довело до лесно заобикаляне на доброволни гаранции за спазване на минимална цена за уреята и до изключително трудния контрол на този доброволни гаранции.
(144)
Освен това, някои производители (като Естония, Украйна и Беларус) са изтъкнали, че не упражняват никакъв контрол - и дори нямат никаква информация - за местоназначението и/или условията на продажба на техния износ на урея, докато официалните статистики очевидно говорят за износ на големи количества от стоката за Общността през периода на разследване. Припомня се, че поради факта, че тези дружества не са представили достатъчна информация по въпроса, Комисията е можела да използва само наличните данни, съгласно член 18 от основния регламент за да установи износните цени. Освен това някои износители (Либия, Естония) са оказали като цялоо незадоволително съдействие по време на разследването. Сметнато е, че тези факти правят необичайно висок риска, свързан приемането на доброволни гаранции и незадоволителни гаранциите за осигуряване на правилен контрол.
(145)
Поради изложените по-горе причини, е направено заключение, че няма да бъде прието нито едно от предложенията за поемане на доброволни гаранции, направени след публикуването на окончателните заключения.
(146)
Заинтересованите страни са информирани за това и причините, поради които предложената доброволна гаранция не може да бъде приета са изложени подробно на съответните износители. Проведена е консултация с Консултативния комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Въвежда се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на урея дори във воден разтвор, под кодове по КН 3102 10 10 и 3102 10 90 с произход от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна.
2. Ставката на приложимото окончателно антидъмпингово мито, преди освобождаване от митницата, към нетните цени франко границата на Общността на стоката, описана в параграф 1 по-горе е следната:
Страна на произход
Производител
Окончателно антидъмпингово мито
(еуро на тон)
Допълнителен код по TARIC
Беларус
Всички
7,81
-
България
Всички
21,43
A999
Хърватия
Всички
9,01
-
Естония
Всички
11,45
-
Либия
Всички
11,55
-
Литва
Всички
10,05
-
Румъния
S.C. Amonil S.A., Slobozia
7,20
A264
Petrom S.A. Sucursala Doljchim Craiova, Craiova
6,18
A265
Sofert S.A., Bacau
8,01
A266
Всички останали
8,01
A999
Украйна
Open Joint Stock Company Cherkassy Azot, Cherkassy
16,27
A268
Joint Stock Company DniproAzot, Dniprodzerzhinsk
8,85
A269
Всички останали
16,84
A999
3. При щета преди пускането в свободно обращение на стоките, когато платената или дължимата цена се изчислява пропорционално за целите на определянето на митническата стойност, съгласно член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 22 юли 1993 г. за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета относно създаване на Митнически кодекс на Общността (6), размерът на антидъмпинговото мито, изчислен въз основа на посочените по-горе размери се намалява пропорционално на действително платената или дължима цена.
4. Освен ако не е указано друго, се прилагат действащите митнически разпоредби.
Член 2
1. Внасяните стоки се освобождават от антидъмпинговите мита, наложени с член 1, ако са произведени и директно експортирани (т.е. превозени и фактурирани) за първия независим потребител в Общността, в качеството му на вносител, от посоченото по-долу дружество, представило приети от Комисията доброволни гаранции, ако тези стоки са внесени, съгласно разпоредбите на параграф 2.
Страна
Дружество
Допълнителен код по TARIC
България
Химко АД, Шосе за Мездра, 3037 Враца
A272
2.
а)
При представяне на декларация за пускане в свободно обръщение по силата на доброволни гаранции, за освобождаването от антидъмпингово мито се изисква представяне през митническите органи на държавите-членки редовно издадена търговска фактура от фирмата, посочена в параграф 1.
б)
Тази фактура трябва да отговаря на изискванията за този вид фактури, посочени в приетия от Комисията доброволни гаранции и чиито основни реквизити фигурират в приложението.
в)
За освобождаването от мито се изисква също така декларация и представяне на митницата на стоки, точно съответстващи на описанието, дадено в търговската фактура.
3. Вносът, придружен с такава редовна фактура, се декларира под допълнителния код по TARIC от параграф 1.
Член 3
Сумите, обезпечени при налагането на временни антидъмпингови мита, наложени с Регламент (ЕО) № 1497/2001, се събират окончателно в размера на окончателното мито, приложимо за вноса на урея, дори и във воден разтвор, с кодове по КН 3102 10 10 и 3102 10 90, с произход от Беларус, България, Хърватия, Естония, Либия, Литва, Румъния и Украйна.
Обезпечените суми с размер по-висок от този на окончателното антидъмпингово мито се освобождават.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила в деня следващ публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 януари 2002 година.
Regulamento (CE) n.o 92/2002 do Conselho
de 17 de Janeiro de 2002
que cria um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de ureia originária da Bielorrússia, da Bulgária, da Croácia, da Estónia, da Líbia, da Lituânia, da Roménia e da Ucrânia
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Económica Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 384/96 do Conselho, de 22 Dezembro 1995, relativo à defesa contra as importações objecto de dumping de países não membros da Comunidade Europeia(1) (a seguir designado "regulamento de base"), e, nomeadamente, o seu artigo 9.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão, apresentada após consulta ao Comité Consultivo,
Considerando o seguinte:
A. MEDIDAS PROVISÓRIAS
(1) Através do Regulamento (CE) n.o 1497/2001(2) ("regulamento que criou o direito provisório"), a Comissão instituiu um direito anti-dumping provisório sobre as importações de ureia classificada nos códigos NC 3102 10 10 e 3102 10 90 e originária da Bielorrússia, da Bulgária, da Croácia, da Estónia, da Líbia, da Lituânia, da Roménia e da Ucrânia.
(2) No mesmo regulamento, foi decidido encerrar o processo relativo às importações de ureia originária do Egipto e da Polónia.
B. PROCESSO SUBSEQUENTE
(3) Após a divulgação dos principais factos e considerações com base nos quais a Comissão decidiu impor medidas anti-dumping provisórias sobre as importações de ureia originária da Bulgária, da Croácia, da Estónia, da Líbia, da Lituânia, da Roménia e da Ucrânia, várias partes interessadas apresentaram as suas observações por escrito. A Comissão concedeu uma audição às partes que o solicitaram.
(4) A Comissão prosseguiu a recolha e a verificação de todas as informações que considerou necessárias para as suas conclusões definitivas.
(5) Foram efectuadas inspecções complementares às instalações das seguintes empresas:
Produtores comunitários:
- Fertiberia, Madrid.
- Hydro Agri France, Paris.
Utilizadores na Comunidade:
- Libera Associazione Agricoltori Cremonesi, Cremona.
(6) Todas as partes foram informadas dos principais factos e considerações com base nos quais a Comissão tenciona recomendar a instituição de direitos anti-dumping definitivos e a cobrança definitiva dos montantes garantes dos direitos anti-dumping provisórios. Foi-lhes igualmente concedido um período para apresentarem observações na sequência da divulgação dos referidos factos e considerações.
(7) As observações apresentadas oralmente e por escrito pelas partes interessadas foram devidamente tidas em conta e as conclusões provisórias foram alteradas sempre que necessário.
C. PRODUTO CONSIDERADO E PRODUTO SIMILAR
(8) Dado que não foram apresentadas observações sobre o interesse da Comunidade, as definições do produto considerado e do produto similar, dos considerandos (9) a (12) do regulamento que criou o direito provisório, são confirmadas.
D. DUMPING
1. Países de economia de mercado
Valor normal
Aplicação do artigo 18.o do regulamento de base
(9) O produtor-exportador da Líbia alegou que o considerando (63) do regulamento que criou o direito provisório não descreve correctamente o nível de colaboração prestada, referiu que a Comissão sabia, e tinha implicitamente aceite, que as contas gerais da empresa relativas a todas as actividades do grupo não lhe seriam apresentadas por motivos de confidencialidade. O mesmo produtor exportador alegou ainda que a legislação líbia em matéria contabilística não exigia a publicação de contas auditadas, pelo que, em conformidade com o disposto no n.o 5 do artigo 2.o do regulamento de base, a Comissão não deveria ter rejeitado os dados apresentados pela empresa com base neste argumento.
(10) No que respeita ao nível de colaboração, a Comissão nunca indicou que aceitava a recusa da empresa de apresentar documentos contabilísticos essenciais. Pelo contrário, informou reiteradamente o produtor-exportador da possível aplicação do artigo 18.o do regulamento de base, inclusive a utilização dos dados disponíveis, devido ao insuficiente nível de colaboração. A empresa manteve porém a sua posição, não tendo apresentado as informações substanciais necessárias, nomeadamente para esclarecer a relação entre as vendas internas e o custo de produção do produto em causa. Nestas circunstâncias, e a fim de determinar o valor normal para a empresa em questão, as instituições viram-se obrigadas a recorrer aos dados disponíveis, ou seja, às informações contidas na denúncia, em conformidade com o artigo 18.o do regulamento de base. Tendo em conta o que precede, não é correcto presumir, como fez a referida empresa, que a ausência de contas auditadas foi o motivo pelo qual se recorreu aos dados disponíveis para a determinação do valor normal.
(11) Tal é confirmado igualmente pelo facto de os dados comunicados serem utilizados sempre que foi possível verificá-los razoavelmente e compará-los com as contas internas da empresa, em particular para efeitos da determinação do preço de exportação praticado pelo produtor-exportador líbio (ver considerandos (67) a (72) do regulamento que criou o direito provisório).
(12) O mesmo produtor-exportador alegou que o seu valor normal devia ter sido determinado com base no preço de venda efectivo praticado no mercado interno, ou, alternativamente, calculado com base nos próprios dados contabilísticos da empresa, em vez dos dados apresentados na denúncia pela indústria comunitária. Para este efeito, alegou que tinham sido fornecidos todos os elementos de prova necessários e as informações relativas à produção e vendas de ureia no mercado interno da Líbia.
(13) Na sua resposta ao questionário, a empresa não apresentou, sistematicamente, as informações essenciais, nem explicou satisfatoriamente as incoerências e contradições observadas na visita de verificação, apesar de estas terem sido expressamente assinaladas pela Comissão em cartas de reclamação e no local. Por conseguinte, não foi possível determinar o grau de exaustão e de correcção dos dados comunicados relativamente às vendas no mercado interno e ao custo de produção. Assim sendo, são confirmadas as alegações dos considerandos (64) e (65) do regulamento que criou o direito provisório, no que respeita à apresentação de elementos de prova e de informações relativas à produção e às vendas de ureia no mercado interno da Líbia.
(14) Tal como referido no considerando (66) do regulamento que criou o direito provisório, na falta de outras informações fidedignas, foi necessário estabelecer o valor normal com base nos dados apresentados na denúncia, em conformidade com o artigo 18.o do regulamento de base.
(15) O mesmo produtor-exportador alegou que, de qualquer modo, a margem de lucro utilizada na denúncia para calcular o valor normal era sobrestimada. Para fundamentar esta afirmação, alegou que as margens de lucro nas transacções de ureia eram tradicionalmente baixas.
(16) Com base nas conclusões relativas a outros produtores-exportadores que colaboraram no presente processo, a Comissão considerou adequado rever o nível da margem de lucro utilizada para calcular o valor normal do produtor exportador líbio.
(17) Tal como referido no considerando (22) do regulamento que criou o direito provisório, a margem de lucro média realizada pelos produtores-exportadores que colaboraram no presente inquérito no âmbito das vendas efectuadas nos respectivos mercados internos, em conformidade com a alínea c) do n.o 2 do artigo 2.o do regulamento de base foi utilizada para calcular o valor normal dos referidos produtores-exportadores em relação aos quais a margem de lucro não pôde ser estabelecida em conformidade com o primeiro parágrafo do n.o 6 do artigo 2.o do regulamento de base ou com as suas alíneas a) e b). Considerando que não foi identificado um motivo válido para justificar a aplicação de uma margem de lucro diferente ao produtor-exportador líbio, e na falta de informações mais adequadas, foi decidido manter a mesma margem, na fase definitiva, para o cálculo do valor normal.
Valor normal baseado nas vendas realizadas no mercado interno
(18) Dois produtores-exportadores romenos alegaram que o valor normal deve ser estabelecido numa base mensal, devido à inflação verificada neste país durante o período de inquérito. Esta metodologia foi utilizada na fase provisória para todos os produtores exportadores romenos.
(19) Porém, após a criação dos direitos anti-dumping provisórios, esta abordagem foi revista. O inquérito revelou que os efeitos da inflação não justificavam o cálculo de valores normais mensais. É prática corrente da Comissão estabelecer valores normais médios relativamente ao período de inquérito, excepto em situações como a hiperinflação. Estas condições não se verificaram no caso da Roménia.
(20) Por conseguinte, considerou-se adequado estabelecer o valor normal a título definitivo para cada produtor exportador romeno, com base no preço médio pago no mercado interno durante o período de inquérito.
Valor normal calculado
(21) A indústria comunitária alegou que, para a determinação da margem de lucro utilizada no cálculo dos valores normais para os produtores-exportadores da Bulgária, da Estónia e da Lituânia, devia ter sido utilizada a rendibilidade mínima do capital utilizado "normalmente necessário para assegurar a viabilidade das empresa no sector da ureia a médio e longo prazo". Foi alegado que as margens de lucro nos países acima referidos não seriam em geral fidedignas devido a "interferências" do sistema de economia centralizada nas políticas contabilísticas das empresas em causa.
(22) O inquérito não revelou quaisquer elementos de prova ou informações segundo os quais as contas das empresas em causa não seriam fidedignas e de, por esse motivo, não poderem ser utilizados para a determinação da margem de lucro. Por conseguinte, a Comissão viu-se obrigada a estabelecer valores normais em conformidade com os n.os 3 e 6 do artigo 2.o do regulamento de base. As margens de lucro foram estabelecidas de acordo com as alíneas b) e c) do n.o 6 do artigo 2.o do regulamento de base, ou seja, com base no lucro realizado para a mesma categoria geral de produtos produzidos e vendidos pelo produtor exportador em causa no mercado interno, no caso da Lituânia, e noutra base razoável, no caso da Bulgária e da Estónia, ou seja, com base na margem de lucro média ponderada estabelecida para os restantes produtores-exportadores que colaboraram no presente processo.
(23) Porém, o nível da margem de lucro estabelecido de acordo com a alínea c) do n.o 6 do artigo 2.o do regulamento de base, com base nas margens de lucro médias ponderadas dos produtores-exportadores que colaboraram com vendas efectuadas com lucro no mercado interno foi reexaminado. Após o encerramento do processo relativo às importações de ureia originária do Egipto, os produtores exportadores egípcios foram excluídos do cálculo da margem de lucro média.
(24) Na sequência das observações do produtor-exportador estónio, a margem de lucro utilizada para recalcular o seu valor normal foi reavaliada. O reexame das conclusões preliminares revelou que a margem de lucro utilizada (baseada nas vendas de outros produtos efectuadas pela empresa) devia ser revista, uma vez que os referidos produtos não puderam ser considerados como parte da mesma categoria geral que o produto em causa (fertilizantes). Por conseguinte, na falta de vendas suficientes efectuadas no decurso de operações comerciais normais e na falta de outros produtores-exportadores estónios do produto em causa e/ou de outros produtos da mesma categoria geral vendidos pela empresa estónia em causa, foi aplicado outro método razoável na fase definitiva, nos termos da alínea c) do n.o 6 do artigo 2.o do regulamento de base. A este respeito, a margem de lucro baseou-se na margem de lucro média ponderada dos outros produtores-exportadores em causa que colaboraram [relativamente ao produtor exportador búlgaro, ver o considerando (22)].
(25) O produtor-exportador lituano contestou a utilização dos encargos de vendas, despesas administrativas e outros encargos gerais (VAG), bem como do lucro obtido pelo nitrato de amónio, para o cálculo do valor normal, tendo alegado que a ureia e o nitrato de amónio são fertilizantes diferentes, vendidos em mercados diferentes e em condições de concorrência diferentes, apresentando igualmente diferenças a nível da tecnologia de fabrico, da procura do mercado, dos preços de venda e dos custos.
(26) Dado que existe um único produtor de ureia na Lituânia, e na falta de vendas representativas no mercado interno, é possível aplicar a alínea b) do n.o 6 do artigo 2.o do regulamento de base para a determinação dos VAG e do lucro. Além disso, a ureia e o nitrato de amónio são ambos fertilizantes azotados e, embora as respectivas tecnologias de produção apresentem algumas diferenças, pertencem efectivamente à mesma categoria geral de produtos, tal como estabelecido no regulamento de base. Pode ainda ser alegado que os mercados e as condições de concorrência não divergem significativamente (um único produtor, concorrência das importações). Tendo em conta o que precede, foi decidido manter a determinação do regulamento que criou o direito provisório.
Preço de exportação
(27) Na falta de observações das partes interessadas, ou de outras conclusões susceptíveis de invalidar as conclusões preliminares, são confirmados os preços de exportação dos produtores-exportadores em causa estabelecidos na fase provisória.
Comparação
Custo de movimentação e carregamento
(28) Na sequência das observações recebidas do produtor exportador líbio relativamente ao cálculo dos custos de movimentação e de carregamento no momento da exportação do produto em causa para a Comunidade, a Comissão reexaminou os seus cálculos e detectou um erro de cálculo que foi corrigido.
2. Países sem economia de mercado
(29) O produtor-exportador bielorrusso contestou o facto de a Comissão o ter alegadamente tratado como parte que não colaborou no processo. A empresa alegou ter fornecido à Comissão todas as informações solicitadas e considerou que a Comissão não a tinha tratado como parte que colaborou para a privar dos direitos decorrentes deste estatuto, nomeadamente a oportunidade de oferecer um compromisso.
(30) No âmbito do presente inquérito, o facto de a empresa não ter fornecido as informações solicitadas para fixar um preço de exportação verificável conduziu à aplicação da regra estabelecida no artigo 18.o do regulamento de base para as partes que não colaboram e, consequentemente, à utilização parcial dos "dados disponíveis", neste caso as estatísticas de exportação facultadas pelo Eurostat.
(31) A Comissão assinala porém que, ao contrário do que foi alegado pela empresa, a aplicação parcial do artigo 18.o não a priva de nenhum dos seus direitos de parte interessada, nomeadamente o direito de ter acesso às informações, de ser ouvida e de apresentar observações por escrito, de consultar arquivos não confidenciais e a oportunidade de oferecer um compromisso.
Estatuto de Economia de Mercado (EEM)
(32) Tal como referido nos considerandos (118) a (130) do regulamento que criou o direito provisório, de acordo com a alínea b) do n.o 7 do artigo 7.o do regulamento de base, três empresas ucranianas apresentaram pedidos alegando que existem condições de economia de mercado relativamente ao fabrico e à venda do produto similar em causa ("estatuto de economia de mercado" ou "EEM"). Recorda-se que foi atribuído o EEM a duas empresas ucranianas. Um produtor-exportador ucraniano ao qual foi recusado o EEM discordou das conclusões da Comissão sobre uma possível interferência do estado.
(33) A indústria comunitária reiterou a sua alegação de que as empresas ucranianas que produzem e vendem fertilizantes azotados, incluindo ureia, são sujeitos a uma intervenção estatal considerável e que, por esse motivo, regra geral, não deviam ter beneficiado do EEM. Foi alegado, em particular, que o mercado ucraniano de fertilizantes se caracterizava pela existência de acordos sobre direitos, de acordos de compensação em cadeia e pela intervenção estatal nos custos energéticos, nos custos de electricidade e de transporte e que todos estes factores eram incompatíveis com as condições de economia de mercado.
(34) Estes argumentos dos produtores-exportadores e da indústria comunitária já foram abordados nos considerandos (118) a (130) do regulamento que criou o direito provisório. Acrescenta-se porém que, no tocante aos acordos sobre direitos, se considerou que, por definição, estes não são incompatíveis com o EEM dado que não podem necessariamente ser considerados típicos da intervenção estatal. A intervenção estatal nos custos de transporte foi tomada em consideração sendo utilizadas as tarifas aplicáveis no país análogo. Em relação aos custos de energia e de electricidade, não existem elementos de prova de que estes tenham sido distorcidos significativamente pela intervenção estatal e de que não reflectiam, essencialmente, o valor comercial. Além do mais, em comparação com o gás natural, os custos energéticos e os custos de electricidade não são factores de produção importantes.
Tratamento individual
(35) A indústria comunitária contestou a decisão de conceder tratamento individual a um dos produtores-exportadores ucranianos, alegando que a participação do estado na empresa permitia uma intervenção estatal significativa.
(36) Porém, não apresentou novas informações ou elementos de prova de que a alegada intervenção estatal permitiria a evasão das medidas, pelo que a alegação foi rejeitada. São confirmadas as conclusões que figuram no considerando (132) do regulamento que criou o direito provisório.
Vendas ao abrigo de acordos sobre direitos
(37) Tal como descrito nos considerandos (133) a (135) do regulamento que criou o direito provisório, três empresas ucranianas participaram em acordos sobre direitos. Importa recordar que, ao abrigo da legislação ucraniana, o fornecedor das matérias-primas permanece o proprietário do produto acabado. Com efeito, a empresa responsável pela transformação não adquire nenhum direito de propriedade sobre as mercadorias.
(38) O inquérito revelou que uma das empresas que beneficiou do EEM não foi considerada um produtor exportador do produto em causa. A referida empresa mantinha uma relação comercial duradoura com outra empresa estabelecida num país terceiro. No âmbito desta relação, a última empresa era virtualmente o único fornecedor ao abrigo de acordos sobre direitos (e permaneceu proprietário durante todo o processo de produção) da matéria-prima principal. A referida empresa participava igualmente nas vendas para exportação do produto em causa. Estes factos indicavam claramente que a relação entre as referidas empresas excedia a relação comprador-vendedor habitual.
(39) Dado que o fornecedor de gás associado não colaborou, não foi possível estabelecer, e menos ainda verificar, o custo total de fabrico, nem o preço de exportação pago ou a pagar. Importa salientar igualmente que, embora tivessem sido fornecidas determinadas informações relativas aos preços de exportação ao primeiro cliente independente, estas não puderam ser verificadas, não podendo, por conseguinte, ser utilizadas para estabelecer uma margem de dumping. Sem a colaboração do fornecedor associado (e proprietário legal da matéria-prima e do produto acabado), não foi possível estabelecer de forma fidedigna, nem o valor normal, nem o preço de exportação da empresa ucraniana em causa, pelo que não foi estabelecida uma margem de dumping específica para a referida empresa.
(40) Outra empresa ucraniana, que não beneficiou do EEM nem de tratamento individual efectuou todas as suas vendas para exportação ao abrigo de acordos sobre direitos. Na falta de colaboração do seu fornecedor de gás e na falta de preços de exportação ao primeiro cliente independente passíveis de verificação, os preços destas transacções foram determinados conforme a seguir indicado no considerando (66) para a avaliação da margem de dumping a nível nacional.
(41) Finalmente, uma terceira empresa efectuou uma parte das suas vendas, tanto no mercado interno como para exportação, ao abrigo de acordos sobre direitos. Do mesmo modo, na falta de colaboração dos seus fornecedores e na falta de preços ao primeiro cliente independente passíveis de verificação, as instituições comunitárias foram obrigadas a excluir todas as vendas efectuadas ao abrigo dos referidos acordos. As restantes vendas efectuadas no mercado interno eram ainda representativas, tal como estabelecido no considerando (138) do regulamento que criou o direito provisório.
(42) Duas outras empresas ucranianas que tinham igualmente efectuado vendas ao abrigo de acordos sobre direitos e cujos fornecedores de gás também recusaram colaborar, alegaram porém que os dados apresentados relativos às vendas eram correctos e fidedignos e que tinham apresentado elementos de prova suficientes a fim de que as referidas transacções pudessem ser tidas em conta para a determinação do valor normal ou do preço de exportação.
(43) Durante a visita de verificação, foi observado que nem os preços das facturas, nem os pagamentos da ureia figuravam nos registos contabilísticos das referidas empresas. Na falta de colaboração dos fornecedores de gás, cujas contas devem normalmente incluir estes dados, ou de elementos de prova dos pagamentos efectivos em relação a transacções, não foi possível verificar estas informações que, por conseguinte, não foram aceites.
Valor normal
i) País análogo
(44) Três produtores-exportadores ucranianos alegaram que o seu valor normal não se deveria ter baseado nos preços e custos internos de um país análogo e que deveria ter sido utilizado o valor normal baseado nas vendas efectuadas no mercado interno por um produtor-exportador ucraniano que beneficia do EEM.
(45) Em conformidade com a alínea b) do n.o 7 do artigo 2.o do regulamento de base, é prática habitual das instituições comunitárias determinar o valor normal com base nos n.os 1 a 6 do artigo 2.o do regulamento de base unicamente em relação aos produtores que demonstrem exercer as suas actividades respeitando as condições de economia de mercado. Para todos os outros produtores do mesmo país, o valor normal é determinado com base na alínea a) do n.o 7 do artigo 2.o, ou seja, com base num preço ou num valor calculado num país terceiro de economia de mercado, ou noutra base razoável prevista na alínea a) do n.o 7 do artigo 2.o Por conseguinte, não se justifica uma alteração das conclusões preliminares a este respeito.
(46) O produtor-exportador bielorrusso, três produtores-exportadores ucranianos, o governo da Bielorrússia e da Ucrânia, bem como uma associação de importadores, contestaram a escolha dos EUA como país análogo, tendo alegado que a Lituânia seria uma escolha de país terceiro de economia de mercado mais adequada.
(47) As mesmas partes alegaram que os EUA não eram uma escolha adequada devido ao elevado custo do gás neste país que provocaria a distorção dos preços da ureia, ao diferente nível de desenvolvimento económico em comparação com a Bielorrússia e com a Ucrânia e à diferença de dimensão dos mercados. O facto de só um produtor americano ter colaborado foi igualmente considerado um argumento contra a utilização deste país como país terceiro de economia de mercado. Foi ainda alegado que a Lituânia era o país análogo mais adequado, dado o volume de ureia produzida neste país ser representativo em comparação com o volume das exportações de ureia da Ucrânia e da Bielorrússia para a Comunidade durante o período de inquérito. Foi igualmente alegado que a Lituânia constituiria um mercado aberto e concorrencial onde não existem direitos de importação, dotado de um acesso idêntico ao gás natural e com um processo de produção semelhante ao da Bielorrússia e da Ucrânia. O facto de existir um único produtor de ureia na Lituânia foi igualmente considerado irrelevante pelas partes, uma vez que a Lituânia e outros países onde existe um único produtor do produto em causa já foram utilizados em inquéritos anteriores relativos a produtos pertencentes à mesma categoria.
(48) As instituições comunitárias analisaram todos os argumentos acima expostos pormenorizadamente e chegaram às seguintes conclusões:
(49) Enquanto o mercado dos EUA tem mais de dez produtores de ureia em comparação e na Ucrânia existem, pelo menos, cinco, a Lituânia tem um único produtor. Apesar de os EUA terem instituído direitos anti-dumping sobre as importações de ureia originária da antiga União Soviética, importam este produto em quantidades consideráveis (mais de 1 milhão de toneladas) de vários outros países terceiros. Embora o inquérito subsequente tenha revelado que, na Lituânia, não existem direitos de importação aplicáveis às importações de ureia, estas continuam a ser muito pouco significativas. Os EUA possuem um vasto mercado de ureia (mais de dez milhões de toneladas por ano), enquanto o mercado lituano de ureia é praticamente inexistente. Por conseguinte, as vendas de ureia durante o período de inquérito (PI) no mercado lituano foram mínimas e, segundo as informações prestadas pelo produtor lituano, não foram efectuadas no decurso de operações comerciais normais. Concluiu-se, portanto, que o mercado americano de ureia é altamente concorrencial, ao contrário do mercado lituano. Finalmente, e ao contrário da Lituânia, as vendas efectuadas no mercado interno dos EUA são representativas em comparação com as exportações da Bielorrússia e da Ucrânia para a Comunidade.
(50) O facto de só um produtor americano ter colaborado no presente inquérito não invalida as conclusões acima expostas. De facto, os preços do referido produtor, que foram utilizados para estabelecer o valor normal, são praticados nas condições de concorrência acima descritas. Mesmo as quantidades vendidas só por este produtor são representativas em comparação com as quantidades totais exportadas da Bielorrússia e da Ucrânia para a Comunidade.
(51) No que respeita à comparabilidade do acesso ao gás natural, que é a principal matéria-prima utilizada na produção de ureia, foram igualmente analisados os fornecimentos aos produtores de ureia. Foi confirmado que, embora o produtor americano tenha mais de um fornecedor de gás natural, tal como a Ucrânia, o produtor lituano tinha um único fornecedor e nenhuma fonte de abastecimento alternativa. Além do mais, à semelhança da Ucrânia, os EUA são simultaneamente produtores e importadores de gás natural, enquanto a Lituânia não possui recursos próprios de gás natural.
(52) A Comissão comparou igualmente os processos de produção utilizados nos EUA com os da Bielorrússia e da Ucrânia, tendo concluído que a tecnologia utilizada pelo produtor americano era pelo menos tão eficaz quanto a tecnologia utilizada pelos produtores bielorrussos e ucranianos.
(53) Foi ainda alegado que a Lituânia deveria ser utilizada como país análogo, dado que era objecto do mesmo inquérito.
(54) A Comissão assinala que o n.o 7 do artigo 2.o do regulamento de base estipula que, sempre que adequado, se recorrerá a um país com economia de mercado sujeito ao mesmo inquérito. Porém, pelos motivos acima expostos nos considerandos (49) a (51), a Lituânia não foi considerada um país análogo adequado no presente inquérito.
(55) Tal como referido no considerando (107) do regulamento que criou o direito provisório, foi efectuado um ajustamento para ter em conta o elevado custo do gás natural nos EUA durante o PI. O elevado custo do gás natural deveu-se a uma situação de mercado específica dos EUA durante este período. O ajustamento permitiu reduzir o custo do gás para um nível comparável ao de outras empresas que colaboraram no mesmo processo.
(56) A indústria comunitária aprovou a escolha dos EUA como país análogo, embora tenha alegado que os preços do gás neste país aumentaram só ligeiramente e que, por esse motivo, não deveriam ter sido efectuados ajustamentos para ter em conta esse aumento. Embora seja exacto que o maior aumento dos preços do gás se verificou apenas no segundo semestre de 2000, ou seja, após o PI, concluiu-se que, durante a segunda parte do PI, ocorreu um aumento inabitual e específico do custo do gás natural. Por conseguinte, o ajustamento efectuado é justificado.
(57) Por todos os motivos acima referidos, conclui-se que os EUA são um país análogo adequado com economia de mercado, seleccionado de forma razoável. Um valor normal baseado nas vendas efectuadas no mercado interno dos EUA no decurso de operações comerciais normais, que inclui uma margem de lucro razoável mas não excessiva, cumpre plenamente os requisitos da alínea a) do n.o 7 do artigo 2.o do regulamento de base.
ii) Valor normal para as empresas que obtiveram o EEM
(58) A empresa ucraniana, que tinha efectuado a quase totalidade das vendas ao abrigo de acordos sobre direitos, alegou que as suas vendas no mercado interno deviam ser utilizadas como base para a determinação do respectivo valor normal. Em alternativa, a empresa propôs à Comissão utilizar o valor normal de um produtor exportador ucraniano que beneficiasse do EEM ou calcular o valor normal com base nos próprios dados da empresa.
(59) Em consequência da não colaboração do fornecedor de gás associado, concluiu-se que a referida empresa ucraniana não podia ser qualificada como produtor de ureia [ver pormenores nos considerandos (38) e (39)]. Por conseguinte, não foi estabelecido um valor normal.
(60) Tal como anunciado no considerando (138) do regulamento que criou o direito provisório, a Comissão procurou determinar se era necessário proceder a ajustamentos a fim de ter em conta outros factores de custo, em particular os custos de amortização incorridos pelo produtor exportador ucraniano em relação ao qual o valor normal se baseou nos próprios dados.
(61) Uma comparação entre o custo de amortização incluído no custo de produção das diferentes fábricas do produtor do país análogo que colaborou e o custo de amortização incorrido pelo produtor ucraniano revelou algumas diferenças. Porém, estas diferenças poderiam resultar de muitos outros factores e, de qualquer modo, não justificavam um ajustamento do custo do produtor ucraniano. Além do mais, dado que o valor normal relativo ao referido produtor ucraniano se baseou nas vendas efectuadas no mercado interno, quaisquer alterações do custo teriam, quando muito, um impacto negligenciável. Por conseguinte, não foram efectuados ajustamentos.
Preço de exportação
(62) Duas empresas ucranianas, cujas vendas para exportação foram efectuadas com base em acordos sobre direitos e, por conseguinte, foram excluídas dos cálculos do dumping, alegaram que os seus preços de exportação devem ser calculados com base no pagamento cobrado aos clientes estrangeiros pela operação de transformação majorado do custo do gás pago por elas próprias ou por outro produtor exportador na Ucrânia, bem como de um montante razoável correspondente ao lucro.
(63) Relativamente a uma das empresas, devido à não colaboração do fornecedor de gás associado, não só não foi possível verificar os preços das vendas para exportação, como a própria empresa não pôde ser considerada como produtor de ureia [ver pormenores nos considerandos (38) e (39)]. Consequentemente, não foi determinada uma margem de dumping específica para a referida empresa.
(64) Em relação à outra empresa, a metodologia proposta não é conforme ao n.o 9 do artigo 2.o do regulamento de base. O referido artigo não tem como objectivo definir métodos alternativos para determinar os preços de exportação em casos de não colaboração mas ter em conta a participação, nas vendas para exportação, de um importador coligado ou associado, na Comunidade, ao produtor exportador. O cálculo proposto pelas empresas ucranianas, ao contrário do disposto no n.o 9 do artigo 2.o do regulamento de base, não se baseia num preço de venda a um comprador independente. Em contrapartida, utiliza como ponto de partida um custo de fabrico (método utilizado para calcular os valores normais e não os preços de exportação). Por conseguinte, o pedido foi rejeitado.
(65) Uma terceira empresa ucraniana, que tinha igualmente efectuado todas as suas exportações ao abrigo de acordos sobre direitos, alegou que deveria ter sido utilizado o preço de exportação médio de outros produtores exportadores ucranianos, em vez dos preços de exportação mais baixos.
(66) Porém, não havia motivos para crer que o preço de exportação médio de outros produtores exportadores ucranianos era mais adequado. É prática das instituições comunitárias, em casos de não colaboração, utilizar o preço de exportação médio ponderado das transacções realizadas aos mais baixos preços de exportação, que represente simultaneamente uma grande parte das exportações a preços passíveis de verificação.
Comparação
(67) Duas empresas ucranianas e uma bielorrussa alegaram que a Comissão lhes deve apresentar informações essenciais que lhes permitam alegar vantagens comparativas naturais.
(68) Dado que só uma empresa americana colaborou no processo, não foram divulgados elementos de prova específicos relativos a aspectos pormenorizados da produção e das vendas da referida empresa, pois tal infringiria as regras de confidencialidade. Estão disponíveis outras informações essenciais (localização geográfica, acesso às matérias-primas, etc.). As instituições comunitárias analisaram as informações disponíveis, tendo efectuado, por iniciativa própria, os ajustamentos necessários. Recorda-se que o custo de gás natural nos EUA durante o PI foi anormalmente elevado e que, por conseguinte, o ajustamento do custo do gás utilizado pela empresa americana que colaborou permitiu reduzi-lo para um nível comparável ao de outras empresas que também colaboraram no processo.
(69) Três empresas ucranianas e a empresa bielorrussa contestaram o facto de a Comissão ter efectuado um ajustamento do preço de exportação para ter em conta os custos de transporte interno com base nas tarifas ferroviárias do país análogo. Foi alegado que deveriam ser utilizadas tarifas ucranianas ou, alternativamente, lituanas.
(70) As tarifas ferroviárias na Ucrânia e na Bielorrússia, países onde ainda não existem condições de economia de mercado, são fixadas pelo estado e, por conseguinte, não se pode considerar que reflectem os preços normais do mercado. É prática habitual das instituições comunitárias basear os ajustamentos relativos a este tipo de transporte interno para os países abrangidos pelo n.o 7 do artigo 2.o do regulamento de base em dados verificados do país análogo, quando disponíveis. Foi também especificamente mencionado, aquando da concessão do EEM a algumas das empresas ucranianas interessadas, que determinados factores podiam ser corrigidos de forma a serem alinhados pelo valor comercial normal. Por conseguinte, não se justifica qualquer alteração às conclusões preliminares.
(71) Foi ainda alegado que deviam ser aplicadas tarifas mais baixas, uma vez que os produtores exportadores ucranianos utilizaram vagões próprios para expedir grandes remessas, assegurando igualmente o regresso dos vagões vazios.
(72) As informações prestadas pelo produtor do país análogo revelaram que se justificava um ajustamento para ter em conta a utilização de vagões próprios. Por conseguinte, os cálculos foram revistos.
(73) As empresas ucranianas e bielorrussas alegaram que o ajustamento efectuado para ter em conta as diferenças físicas entre ureia "granulada" vendida no mercado interno do país análogo e a ureia "comprimida" exportada pelos referidos países devia ter-se baseado nas diferenças de preços no mercado europeu.
(74) Porém, dado que o objectivo é determinar um valor normal para a ureia comprimida no mercado do país análogo, o ajustamento deve basear-se numa diferença de preços nesse mesmo mercado, motivo pelo qual o ajustamento se baseou nas diferenças de preços existentes no mercado americano. Não se afigura adequado utilizar o mercado comunitário, dado que a diferença de preços nele existente será, muito provavelmente, influenciada pelas práticas de dumping. Consequentemente, o pedido foi rejeitado.
(75) Duas empresas ucranianas e a empresa bielorrussa solicitaram igualmente que fosse efectuado um ajustamento para ter em conta o estádio de comercialização, uma vez que, alegadamente, as referidas empresas vendiam o produto em causa unicamente a operadores comerciais.
(76) Os produtores exportadores ucranianos e bielorrussos venderam o produto em causa a operadores comerciais, assim como o produtor do país análogo que colaborou. Porém, uma parte das vendas deste último no mercado interno foram efectuadas a produtores de misturas. Após uma análise aprofundada das funções e dos preços, concluiu-se que o pedido não se justificava.
3. Margem de dumping das empresas objecto de inquérito
Aplicação do artigo 18.o do regulamento de base
(77) Na sequência da criação dos direitos provisórios, a Comissão procurou determinar se os custos de frete comunicados pelo produtor-exportador lituano mas pagos pelos importadores, eram adequados. Concluiu-se que estes custos tinham sido sobrestimados em relação às informações recebidas dos importadores e às tarifas públicas para os mesmos trajectos. Consequentemente, os montantes relativos aos custos de frete foram revistos, tendo sido utilizados os custos efectivos.
(78) Na sequência das observações do produtor-exportador estónio relativamente à inadequabilidade do ajustamento, na fase provisória do processo, do valor CIF das vendas não declaradas para determinar a margem de dumping das referidas vendas, a Comissão analisou a questão mais pormenorizadamente e decidiu alterar o método utilizado. O ajustamento efectuado na fase provisória foi anulado. Porém, na falta de informações fidedignas prestadas pela empresa, a Comissão decidiu basear as suas conclusões nas informações do Eurostat, por serem os dados mais fidedignos de que dispõe.
(79) Na fase provisória, a Comissão procedeu a um ajustamento do valor CIF do produtor exportador bielorrusso utilizado para calcular a margem de dumping. Este ajustamento foi efectuado indevidamente, pelo que foi anulado.
Margens de dumping
(80) As margens de dumping definitivas, expressas em percentagem do preço de importação CIF, fronteira comunitária, são as seguintes:
Bielorrússia
POSIÇÃO NUMA TABELA
Bulgária
POSIÇÃO NUMA TABELA
Croácia
POSIÇÃO NUMA TABELA
Estónia
POSIÇÃO NUMA TABELA
Líbia
POSIÇÃO NUMA TABELA
Lituânia
POSIÇÃO NUMA TABELA
Roménia
POSIÇÃO NUMA TABELA
Ucrânia
POSIÇÃO NUMA TABELA
E. PREJUÍZO
1. Definição da indústria comunitária
(81) Várias partes interessadas reiteraram que os produtores comunitários que adquiriram e importaram ureia dos países objecto do presente processo devem ser excluídos da definição da indústria comunitária.
(82) Tal como referido no considerando (156) do regulamento que criou o direito provisório, a maior parte das referidas aquisições foram efectuadas em pequenas quantidades e destinavam-se a cobrir a escassez da produção provocada por obras de manutenção. A empresa que efectuou aquisições mais significativas, correspondentes a cerca de 20 % da produção própria durante o PI, tinha como objectivo aumentar, desta forma, a sua gama de produção. O inquérito revelou que a referida empresa é essencialmente produtora, e não importadora, de ureia, pelo que não existem motivos válidos para a excluir da definição da indústria comunitária. De qualquer modo, a exclusão desta empresa não teria um impacto significativo nas conclusões do processo, nem no nível dos direitos instituídos.
(83) Por conseguinte, são confirmadas as conclusões estabelecidas no considerando (157) do regulamento que criou o direito provisório.
2. Consumo comunitário
(84) Na falta de novas informações, são confirmadas as conclusões relativas ao consumo comunitário estabelecidas nos considerandos (158) e (159) do regulamento que criou o direito provisório.
3. Importações dos países em causa
Cumulação dos efeitos das importações em causa
(85) Foi alegado que as importações de ureia originária da Roménia não deveriam ser cumuladas com as importações procedentes dos restantes países em causa no âmbito do presente processo. Essa alegação baseou-se no facto de os respectivos volumes de importação e partes de mercado terem evoluído de forma diferente durante o período em causa.
(86) No considerando (162) do regulamento que criou o direito provisório, foi determinado o seguinte:
- os volumes das importações originárias de cada país em questão foram consideráveis, tendo sido muito superiores aos níveis previstos no n.o 7 do artigo 5.o do regulamento de base,
- as margens de dumping apuradas eram bastante superiores ao nível considerado de minimis, e todos os produtores-exportadores subcotaram os preços de venda da indústria comunitária,
- os preços quer da ureia importada quer da ureia produzida na Comunidade baixaram consideravelmente no período considerado.
(87) O volume das importações de ureia originária da Roménia registou a mesma evolução que o preço da ureia no mercado comunitário, ou seja, existiu uma certa relação entre preços e o volume das importações procedentes da Roménia durante o período considerado. Em 1999, altura em que os preços registaram os seus níveis mais baixos, quase não se registaram importações procedentes da Roménia, o que é um sinal claro da transparência dos preços no mercado comunitário. Esse facto revela também que os exportadores romenos se retiram de um mercado quando se verifica uma descida de preços demasiado acentuada. Todavia, em virtude da recuperação parcial dos preços ocorrida entre 1999 e o PI [considerando (164) do regulamento que criou o direito provisório], as importações romenas aumentaram consideravelmente nessa altura, passando a deter uma parte de mercado de 2,3 % durante o PI. Dos países em causa, a Roménia foi o quarto maior exportador para a Comunidade durante o PI.
(88) É de assinalar que esta evolução das importações não foi específica da Roménia. Com efeito, as importações de vários dos países em causa registaram uma tendência idêntica para diminuírem entre 1996 e 1999, seguida por um regresso significativo ao mercado comunitário durante o período de inquérito num contexto caracterizado por um aumento do volume total das importações procedentes dos países em causa, ocorrido em cada ano do período considerado. A única diferença a assinalar diz respeito à repartição dessas importações pelos países em causa em consonância com os preços. Trata-se de mais um elemento indiciador da concorrência existente entre produtos importados e não um motivo para deixar de cumular as importações procedentes da Roménia ou mesmo de qualquer outro dos países em causa.
(89) Por todos os motivos expostos, conclui-se que os critérios estabelecidos no n.o 4 do artigo 3.o do regulamento de base se encontram reunidos. Confirmam-se, por conseguinte, as conclusões apresentadas no considerando (162) do regulamento que criou o direito provisório.
Volume, partes de mercado e preços das importações em causa
(90) Na falta de novos elementos, confirmam-se as conclusões provisórias relativas ao volume e aos preços das importações dos países em causa.
Subcotação
(91) Para efeitos das determinações a título provisório, a subcotação foi calculada comparando o nível de preços dos exportadores no que respeita ao produto desalfandegado, entregues no cais, fronteira comunitária, com os preços à saída da fábrica verificados dos produtores comunitários. A comparação dos preços foi efectuada no interior de cada categoria de ureia: ureia comprimida, ureia granulada, ureia a granel e ureia ensacada.
(92) Várias partes interessadas, nomeadamente alguns dos produtores-exportadores, alegaram que os preços dos produtores comunitários utilizados na comparação para efeitos da determinação da subcotação deviam ser o preço médio ponderado para a indústria comunitária e não o preço para os produtores considerados individualmente. É alegado que o método utilizado serve para inflacionar artificialmente a margem, operando uma "truncatura" (zeroing) a nível do produtor comunitário.
(93) Em primeiro lugar, deve assinalar-se que o exercício de determinação da subcotação ou de comparação dos preços é um indicador de prejuízo que, nos termos do n.o 3 do artigo 3.o do regulamento de base, serve para verificar "se houve uma subcotação importante dos preços provocada pelas importações objecto de dumping em relação aos preços de um produto similar da indústria comunitária ou se, por outro lado, essas importações tiveram como efeito depreciar significativamente os preços".
(94) É verdade que nem todas as importações procedentes dos países em causa subcotam os preços de cada um dos produtores comunitários. Todavia, um volume significativo de vendas de exportação foi efectuado a preços inferiores aos da indústria comunitária. É também de notar que o mercado comunitário de ureia é um mercado transparente e extremamente sensível a alterações de preços.
(95) Na sequência de uma análise mais pormenorizada, foi apurado que, no que diz respeito aos países em causa, a proporção das importações, por empresa, que subcotam os preços da indústria comunitária variou entre 0 % e 56 %, com uma média geral de todas as importações de 46 %. O nível de subcotação foi de 17 %. Nesta análise, não se fez uso de qualquer truncatura. Devido a problemas relacionados com a colaboração prestada pelo produtor-exportador da Bielorrússia [considerando (113) do regulamento que criou o direito provisório] e da Estónia [considerando (58) do regulamento que criou o direito provisório], não foi possível efectuar uma comparação dos preços relativos a essas empresas. Todavia, não existem motivos que sugiram que os resultados de tal comparação tivessem sido diferentes.
(96) Além disso, é de realçar que a indústria comunitária registou prejuízos durante o período de inquérito [considerando (175) do regulamento que criou o direito provisório], ou seja, que se registou uma diminuição dos preços da indústria comunitária. Por outro lado, verificou-se que a única empresa sem uma subcotação dos preços efectuara as suas vendas a preços inferiores aos dos concorrentes.
(97) Consequentemente, foi determinado a título definitivo que existiu quer uma subcotação significativa dos preços pelos produtores importadores dos países em causa quer uma depreciação dos preços no mercado comunitário durante o período de inquérito.
(98) Foram apresentadas várias alegações sobre os cálculos do nível de eliminação do prejuízo, que são a seguir descritas minuciosamente nos considerandos (114) a (116) e (121) a (123). Todavia, sempre que foram efectuados ajustamentos, confirma-se que os mesmos foram também tidos em conta para o exercício de determinação da subcotação.
4. Situação da indústria comunitária
(99) Na sequência de uma nova verificação relativa a dois dos produtores comunitários, verificou-se uma alteração em termos absolutos de alguns dos indicadores de prejuízo. Todavia, tais alterações não foram suficientes para afectar grandemente a evolução dos indicadores de prejuízo durante o período considerado nem para alterar as conclusões estabelecidas a título provisório. Atendendo ao que precede, confirmam-se as conclusões provisórias relativas ao prejuízo importante sofrido pela indústria comunitária.
F. NEXO DE CAUSALIDADE
(100) Algumas partes interessadas reiteraram a sua alegação de que o prejuízo sofrido pela indústria comunitária não foi causado pelas importações objecto de dumping mas por uma oferta excessiva de ureia no mercado mundial. Esta alegação relaciona-se com a alegação apresentada por algumas das partes de que o prejuízo sofrido pela indústria comunitária resultaria de uma acentuada diminuição das suas vendas de exportação, o que por sua vez teria afectado as suas vendas no mercado comunitário.
(101) A este respeito, é de notar que a avaliação da situação da indústria comunitária se baseou em dados relativos às vendas do produto em causa no mercado comunitário. Consequentemente, os eventuais efeitos negativos de uma redução das vendas de exportação são excluídos da análise do prejuízo acima descrita.
(102) Além disso, durante o período considerado, as vendas de exportação da indústria comunitária diminuíram 337000 toneladas, enquanto as suas vendas no mercado comunitário aumentaram 172000 toneladas. Com efeito, confrontada com as difíceis condições de exportação, a indústria comunitária conseguiu desviar para o mercado comunitário metade do volume das vendas de exportação que não efectuou.
(103) Paralelamente, o consumo comunitário aumentou cerca de 1250000 toneladas, as importações a baixos preços objecto de dumping aumentaram 867000 toneladas [considerando (163) do regulamento que criou o direito provisório], e a indústria comunitária perdeu 10,3 % do mercado comunitário [considerando (173) do regulamento que criou o direito provisório]. Mais do que constituir a causa, a incapacidade de a indústria comunitária para tirar pleno partido de um mercado interno em expansão numa altura em que se registou uma diminuição das vendas de exportação prova que essa indústria sofreu um prejuízo causado pelas importações objecto de dumping.
(104) Por conseguinte, a oferta excessiva e a perda de vendas de exportação só poderiam efectivamente ter um efeito sobre a indústria comunitária (em termos de uma perda limitada de economias de escala) pelo facto de as importações objecto de dumping terem impedido a indústria comunitária de tirar pleno partido de um mercado comunitário em crescimento. Concluiu-se, consequentemente, que o impacto da diminuição das vendas de exportação da indústria comunitária e a alegada oferta excessiva, examinados separadamente, não são suficientes para quebrar o nexo de causalidade existente entre os efeitos das importações objecto de dumping e o importante prejuízo sofrido pela indústria comunitária. Confirmam-se, por conseguinte, as conclusões apresentadas nos considerandos (197) e (198) do regulamento que criou o direito provisório.
G. INTERESSE COMUNITÁRIO
1. Importadores/operadores comerciais
(105) Na sequência da publicação do regulamento que criou o direito provisório, não foram recebidas quaisquer observações dos importadores que colaboraram no inquérito. Todavia, uma associação de importadores sustentou que a instituição de medidas anti-dumping era contrária aos interesses dos importadores de ureia, para os quais é importante um sector agrícola próspero.
(106) Tal como afirmado no considerando (206) do regulamento que criou o direito provisório, haverá sempre necessidade de efectuar importações. Mesmo se os direitos fossem totalmente absorvidos, na pior das hipóteses, verificar-se-ia um aumento dos custos dos agricultores não superior a 0,6 %. Embora esse aumento possa provocar algumas alterações a nível das fontes de abastecimento de ureia dos agricultores, não existem elementos que levem a pôr em causa as conclusões apresentadas no considerando (206) do regulamento que criou o direito provisório.
2. Utilizadores
Agricultores
(107) Na sequência da publicação do regulamento que criou o direito provisório, foram recebidas observações de organizações de agricultores da Áustria, da Itália, de Espanha e do Reino Unido. Nenhuma das partes contestou a conclusão provisória de que, na pior das hipóteses, os direitos provocariam um aumento de 0,6 % dos custos dos agricultores. Todavia, foram levantadas objecções à instituição de medidas e à conclusão de que os aumentos de preços não seriam totalmente repercutidos.
(108) Na sequência de uma visita de verificação às instalações de uma cooperativa agrícola, foi confirmada a conclusão relativa ao impacto das medidas propostas a nível dos custos. A conclusão de que o impacto das medidas não será totalmente repercutido nos custos baseia-se na experiência de muitos outros processos anti-dumping. Não há elementos que sugiram que se verificaria o contrário no presente processo.
(109) Apesar de se confirmar a situação difícil que enfrentam os agricultores, não é possível concluir que o impacto dos direitos seria suficiente para fazer com que a instituição de medidas seja contrária ao interesse da Comunidade.
Utilizadores industriais
(110) Apesar de se confirmar a situação difícil que enfrentam os agricultores, não é possível concluir que o impacto dos direitos seria suficiente para fazer com que a instituição de medidas seja contrária ao interesse da Comunidade.
(111) Um utilizador industrial, que é igualmente importador e vendedor de ureia, apresentou observações através de uma associação de importadores. A empresa em questão alega que a instituição de medidas poderá obrigá-la a encerrar a sua fábrica, o que representaria uma perda de 380 postos de trabalho. Todavia, esta alegação não foi apresentada directamente pela empresa nem foi acompanhada de elementos de prova, pelo que foi rejeitada.
3. Conclusão sobre o interesse comunitário
(112) Na ausência de novas informações, são confirmadas as conclusões preliminares estabelecidas no considerando (219) do regulamento que criou o direito provisório.
H. MEDIDAS ANTI-DUMPING DEFINITIVAS
1. Nível de eliminação do prejuízo
(113) Para efeitos das determinações a título provisório, a subcotação foi calculada comparando o nível de preços dos exportadores no que respeita ao produto desalfandegado, entregue no cais, fronteira comunitária, com os preços não prejudiciais à saída da fábrica verificados dos produtores comunitários. A comparação dos preços foi efectuada por empresa e para cada categoria de ureia: ureia comprimida, ureia granulada, ureia a granel e ureia ensacada.
(114) Muitos dos produtores-exportadores alegaram que os ajustamentos concedidos relativamente aos preços do produto desalfandegado, entregue no cais, para ter em conta os custos de descarga à chegada eram insuficientes. Foi igualmente alegado que deveria ser incluída uma margem para os importadores (principalmente operadores comerciais), tal como noutros casos recentes relacionados com fertilizantes.
(115) Foram obtidos mais elementos sobre os custos de descarga reais junto de diversas fontes, nomeadamente, os produtores-exportadores, a indústria comunitária e importadores independentes. Com base nestas informações, foram concedidos ajustamentos para ter em conta os custos de descarga.
(116) Com base nos elementos respeitantes especificamente a este inquérito, foi analisada a possibilidade de conceder um ajustamento para a margem dos importadores. Verificou-se que os produtores-exportadores venderam ureia no mercado comunitário através de diversos canais e mesmo directamente ao utilizador final. Não foram apresentados elementos de prova de que os preços variavam em função dos canais utilizados. Pelo contrário, verificou-se que os preços de venda não dependiam do tipo de cliente. Verificou-se igualmente que não existem diferenças significativas entre os canais de venda utilizados pela indústria comunitária e os utilizados pelos produtores-exportadores. Por conseguinte, o pedido de ajustamento relativo a uma margem dos importadores foi rejeitado.
(117) Várias partes interessadas, nomeadamente alguns dos produtores-exportadores, alegaram que, no cálculo da subcotação, os preços dos produtores comunitários deviam corresponder ao preço médio ponderado da indústria comunitária e não ao preço dos produtores considerados individualmente. É alegado que o método utilizado serve para inflacionar artificialmente a margem, eliminando uma eventual margem de subcotação negativa a nível dos produtores comunitários. Ademais, foi alegado que a determinação dos direitos anti-dumping utilizando um método de cálculo que implica uma truncatura (zeroing) é contrário a uma recente decisão da OMC(3).
(118) Note-se que o cálculo da subcotação tem por objectivo examinar a dimensão real do prejuízo sofrido pela indústria comunitária provocado pelas importações objecto de dumping. Para revelar uma perspectiva exacta, a comparação de preços deveria reflectir a realidade económica. O inquérito revelou que a concorrência no mercado comunitário se verifica individualmente entre cada produtor-exportador e cada produtor que faz parte da indústria comunitária. Note-se a este respeito, designadamente, que há uma grande variedade de preços e que existem diferenças importantes no que respeita à localização dos produtores comunitários. Deste modo, a dimensão do dumping prejudicial causado por um produtor-exportador à indústria comunitária deve ser avaliada com base na situação real do mercado e com base em dados específicos verificados para cada empresa.
(119) A comparação dos preços de cada empresa permite uma avaliação exacta do impacto global do dumping prejudicial sofrido pela indústria comunitária e não inflaciona artificialmente o nível de subcotação no presente caso. Em consequência, o pedido é rejeitado.
(120) A indústria comunitária alegou que parte da ureia importada para a Comunidade se apresentava efectivamente sob a forma comprimida "gorda" e deveria ser considerada uma forma distinta de ureia. Alegou igualmente que, para o cálculo da subcotação de preços, este tipo de produto deveria ser comparado com o preço da ureia comprimida "gorda" produzida na Comunidade.
(121) Verificou-se que os comprimidos de diâmetro largo, ou comprimidos "gordos", eram efectivamente produzidos pela indústria comunitária e igualmente exportados de alguns dos países em causa para a Comunidade. Todavia, a única diferença em relação aos comprimidos normais consiste no seu diâmetro, que é de maiores dimensões. Não existem elementos susceptíveis de sugerir que o custo de produção é de certa forma superior ou que os comprimidos "gordos" foram vendidos a um preço especial (prémio) durante o período de inquérito. Nessa conformidade, concluiu-se que não há razões para considerar que os comprimidos gordos devem ser analisados separadamente como uma forma distinta do produto.
(122) Alguns produtores-exportadores reiteraram o seu pedido de ajustamento para ter em conta as diferenças em termos de qualidade do respectivo produto. Todavia, não foram apresentados elementos de prova nesse sentido. Também não foram detectados no mercado problemas de qualidade no que se refere à ureia originária da Roménia. Por conseguinte, este pedido foi indeferido.
(123) Note-se que, para calcular o preço não prejudicial na fase provisória, foi aplicada uma margem de lucro de 8 % dos custos e não os 8 % do volume de negócios, tal como assinalado no considerando (222) do regulamento que criou o direito provisório. Algumas partes que colaboraram com a Comissão alegaram que a margem de lucro deveria limitar-se a 5 %, à semelhança de anteriores processos anti-dumping sobre fertilizantes de azoto, bem como no processo respeitante à ureia originária da Rússia(4). Por seu lado, a indústria comunitária voltou a declarar considerar que uma margem de lucro de 15 % seria adequada no que diz respeito à rentabilidade do capital utilizado.
(124) Confirma-se que a determinação da margem de lucro no presente processo se baseia na margem de lucro que a indústria comunitária pode razoavelmente esperar obter em condições normais de concorrência, na ausência de importações objecto de dumping. Por conseguinte, esta determinação baseia-se na avaliação dos factos no presente caso e não na avaliação dos factos relacionados com outros processos respeitantes a outros produtos e/ou a outros períodos de inquérito.
(125) Pelas razões apresentadas no considerando (223) do regulamento que criou o direito provisório, é rejeitada a alegação de que a rendibilidade deve ser determinada com base na rentabilidade do capital utilizado.
(126) Perante o que precede e na ausência de novos elementos susceptíveis de comprovar que a determinação de uma margem de lucro de 8 % é incorrecta, são confirmadas as conclusões preliminares estabelecidas nos considerandos (221) a (227) do regulamento que criou o direito provisório.
(127) Por último, foram igualmente tidas em conta nos cálculos, sempre que tal se afigurou adequado, as informações recebidas e os dados verificados após a publicação do regulamento que criou o direito provisório, nomeadamente as informações verificadas prestadas por dois outros produtores comunitários.
2. Nível e forma dos direitos
(128) Tendo em conta o que precede, considerou-se que, em conformidade com o disposto no n.o 4 do artigo 9.o do regulamento de base, devem ser instituídos direitos anti-dumping definitivos ao nível da margem de dumping ou da margem de prejuízo, se esta for inferior, estabelecidas em relação às importações de ureia originárias da Bielorrússia, da Bulgária, da Croácia, da Estónia, da Lituânia, da Líbia, da Roménia e da Ucrânia.
(129) No que se refere ao direito residual a aplicar aos produtores-exportadores que não colaboraram no inquérito, o direito residual foi estabelecido ao nível do direito anti-dumping mais elevado determinado para os exportadores de cada país em causa que colaboraram no inquérito.
(130) Um produtor-exportador alegou que, para assegurar a coerência com anteriores processos, os direitos deveriam assumir a forma de um preço mínimo de importação, como foi o caso da ureia originária da Rússia.
(131) Todavia, tal como afirmado no considerando (231) do regulamento que criou o direito provisório, para assegurar a eficácia das medidas e desencorajar a manipulação dos preços observada em alguns processos anteriores respeitantes à mesma categoria geral de produtos, ou seja, os fertilizantes, os direitos definitivos devem assumir a forma de um montante específico por tonelada. Por conseguinte, a anterior alegação é rejeitada.
(132) Com base no que precede, os montantes do direito definitivo são os seguintes:
POSIÇÃO NUMA TABELA
(133) As taxas individuais do direito anti-dumping especificadas no presente regulamento foram estabelecidas com base nas conclusões do presente inquérito. Por conseguinte, traduzem a situação verificada durante o inquérito no que respeita às empresas acima referidas. Essas taxas do direito (contrariamente ao direito à escala nacional aplicável a "todas as outras empresas") são, pois, exclusivamente aplicáveis às importações do produto originário do país em causa produzido pelas empresas e, por conseguinte, pelas entidades jurídicas específicas mencionadas. O produto importado produzido por qualquer outra empresa não especificamente mencionada no presente regulamento com a indicação do respectivo nome e endereço, incluindo as entidades ligadas às especificamente mencionadas, não pode beneficiar destas taxas e está sujeito à taxa do direito aplicável a "todas as outras empresas".
(134) Qualquer pedido de aplicação das taxas do direito anti-dumping aplicáveis a estas empresas específicas (por exemplo, na sequência de uma alteração da designação da entidade ou da criação de novas entidades de produção ou de venda) deve ser imediatamente apresentado à Comissão(5) e conter todas as informações relevantes, nomeadamente a indicação de uma eventual alteração das actividades da empresa relacionadas com a produção, as vendas no mercado interno e as vendas de exportação, associada, por exemplo, à mudança da designação da entidade ou a alterações a nível das entidades de produção ou de venda. Se necessário, após consulta ao Comité Consultivo, a Comissão procederá à alteração do regulamento nesse sentido, actualizando a lista das empresas que beneficiam de taxas individuais do direito.
3. Cobrança de direitos provisórios
(135) Tendo em conta a importância das margens de dumping estabelecidas e a gravidade do prejuízo causado à indústria comunitária, considera-se necessário cobrar definitivamente, à taxa do direito definitivo estabelecida, os montantes garantes do direito anti-dumping instituído no regulamento que criou o direito provisório. Caso os direitos definitivos sejam mais elevados do que os direitos provisórios, só serão cobrados definitivamente os montantes garantes ao nível dos direitos provisórios.
4. Compromissos
(136) Na sequência da instituição das medidas provisórias, os produtores-exportadores da Bielorrússia, da Croácia, da Líbia, da Roménia e da Ucrânia ofereceram compromissos de preços em conformidade com o n.o 1 do artigo 8.o do regulamento de base. Os produtores-exportadores da Estónia e da Lituânia reiteraram as respectivas ofertas de compromissos, já apresentadas na fase provisória, mas estas foram rejeitadas pelas razões expostas nos considerandos (236) e (237) do regulamento que criou o direito provisório.
(137) Recorde-se que a Comissão já aceitara um compromisso em matéria de preços oferecido por um produtor-exportador na fase provisória do presente processo [ver considerando (236) do regulamento que criou o direito provisório]. Tal como mencionado no considerando (128), a integração de novos dados no cálculo da margem de prejuízo definitiva teve um impacto no nível considerado necessário para eliminar esse prejuízo. Por conseguinte, o preço mínimo do compromisso foi adaptado nesse sentido.
(138) Na sequência da divulgação das conclusões provisórias, a indústria comunitária autora da denúncia levantou objecções à decisão da Comissão que aceitou um compromisso em matéria de preços oferecido por um produtor-exportador da Bulgária. A este respeito, foi alegado que a empresa em causa estava coligada - ou mantinha relações técnicas e industriais estreitas - com outros exportadores e/ou produtores de fertilizantes de azoto, nomeadamente de ureia, estabelecidos na Bulgária, na Bielorrússia e na Ucrânia, o que poderia constituir um forte potencial para a celebração de acordos de compensação. Ademais, a indústria comunitária revelou preocupação no que respeita à capacidade deste produtor-exportador para cumprir as obrigações previstas no compromisso.
(139) Em geral, a indústria comunitária alegou que os compromissos em matéria de preços e, por conseguinte, os preços mínimos, não seriam medidas adequadas para o sector dos fertilizantes de azoto, nomeadamente a ureia.
(140) Note-se que a indústria comunitária não apresentou provas suficientes que corroborem as alegações a este respeito sobre o produtor-exportador da Bulgária. Além disso, o inquérito da Comissão não confirmou tais alegações, pelo que estas foram rejeitadas. No que respeita à adequação do compromisso, é de salientar que a Comissão não pode meramente basear-se nas condições gerais do mercado, devendo investigar a situação específica da empresa. Assim, verificou-se que a empresa em causa produz e exporta somente ureia, sendo neste caso muito plausível assegurar um controlo eficaz do compromisso.
(141) De qualquer forma, em caso de suspeita de violação, violação ou denúncia do compromisso, pode ser instituído um direito anti-dumping, nos termos do disposto nos n.os 9 e 10 do artigo 8.o do regulamento de base.
(142) As restantes ofertas de compromisso foram também examinadas em detalhe. Há dois obstáculos principais à aceitação dessas ofertas:
(143) Os produtores-exportadores da Lituânia, Roménia, Croácia e Líbia são também produtores de outros tipos de fertilizantes e/ou produtos químicos, e no passado exportaram regularmente esses produtos para clientes comuns (em geral operadores comerciais). Esta prática acarreta um sério risco de compensação, ou seja, de que os compromissos de preços sejam formalmente respeitados mas que os preços dos produtos não cobertos sejam baixados. Assim, seria relativamente fácil contornar um compromisso, e um controlo efectivo seria difícil de implementar.
(144) Além disso, alguns produtores (por exemplo Estónia, Ucrânia, Bielorússia) alegaram não ter controlo, ou mesmo conhecimento do destino e/ou condições de venda das suas exportações de ureia, embora segundo as estatísticas oficiais tenha havido exportações muito consideráveis para a Comunidade durante o período de investigação. Recorda-se que, devido à carência de informação a esse respeito, a Comissão teve que usar os dados disponíveis, em conformidade com o artigo 18.o do regulamento de base, para determinar os preços de exportação. Alguns exportadores (Líbia, Estónia) ofereceram também um nível de cooperação bastante baixo durante a investigação. Todos estes factores tornam o risco envolvido na aceitação de compromissos demasiadamente alto, e as garantias de um controle efectivo insuficientes.
(145) Pelas razões citadas, foi concluído que nenhuma das ofertas de compromisso recebidas posteriormente à divulgação das conclusões definitivas devem ser aceites.
(146) As partes interessadas foram informadas, e as razões da não aceitação das ofertas de compromisso foram transmitidas em detalhe aos exportadores em causa. O Comité Consultivo foi também consultado a esse respeito,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. É criado um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de ureia, quer assumam ou não a forma de solução aquosa, correspondente aos códigos NC 3102 10 10 e 3102 10 90, originária da Bielorrússia, da Bulgária, da Croácia, da Estónia, da Líbia, da Lituânia, da Roménia e da Ucrânia.
2. A taxa do direito anti-dumping definitivo aplicável ao preço líquido, franco-fronteira comunitária, do produto não desalfandegado, no que respeita aos produtos referidos no n.o 1, é a seguinte:
POSIÇÃO NUMA TABELA
3. Nos casos em que as mercadorias tenham sido danificadas antes da sua introdução em livre prática e em que, por conseguinte, o preço efectivamente pago ou a pagar for repartido para efeitos da determinação do valor aduaneiro nos termos do artigo 145.o do Regulamento (CEE) n.o 2454/93 da Comissão, de 2 de Julho de 1993, que fixa determinadas disposições de aplicação do Regulamento (CEE) n.o 2413/92 do Conselho que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário(6) o montante do direito anti-dumping calculado com base nos montantes referidos no n.o 2, deve ser reduzido em percentagem correspondente à repartição proporcional do preço efectivamente pago ou a pagar.
4. Salvo especificação em contrário, são aplicáveis as disposições em vigor em matéria de direitos aduaneiros.
Artigo 2.o
1. Ficam isentas dos direitos anti-dumping estabelecidos no artigo 1.o as importações dos produtos produzidos e directamente exportados (ou seja, enviados e facturados) para o primeiro comprador independente que opere na Comunidade na qualidade de importador efectuadas pela empresa abaixo referida, que ofereceu um compromisso aceite pela Comissão, desde que tais importações sejam efectuadas em conformidade com o disposto no n.o 2.
POSIÇÃO NUMA TABELA
2. a) Aquando da apresentação do pedido de introdução em livre prática ao abrigo de um compromisso, a isenção do direito depende da apresentação aos serviços aduaneiros dos Estados-Membros de uma factura do compromisso válida emitida pela empresa referidas no n.o 1.
b) A referida factura do compromisso, cujos elementos essenciais se indica em anexo, deve respeitar os requisitos a que deve obedecer este tipo de facturas e que constam do compromisso aceite pela Comissão.
c) A isenção do direito depende igualmente do facto de as mercadorias declaradas e apresentadas aos serviços aduaneiros corresponderem de forma precisa à descrição que consta da factura comercial.
3. As importações acompanhadas por uma factura emitida no âmbito de um compromisso devem ser declaradas ao abrigo do código adicional TARIC previsto no n.o 1.
Artigo 3.o
Os montantes garantes do direito anti-dumping provisório instituído pelo Regulamento (CE) n.o 1497/2001 são cobrados definitivamente à taxa do direito definitivo instituído sobre as importações de ureia, independentemente de esta assumir ou não a forma de solução aquosa, correspondente aos códigos NC 3102 10 10 e 3102 10 90, originária da Bielorrússia, da Bulgária, da Croácia, da Estónia, da Líbia, da Lituânia, da Roménia e da Ucrânia.
São liberados os montantes garantes que excedam a taxa do direito anti-dumping definitivo.
Artigo 4.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 17 de Janeiro de 2002.