31998L0078
L 330/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 98/78/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 27 октомври 1998 година
относно допълнителен надзор върху застрахователни предприятия, които са част от застрахователна група
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 57, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189б от Договора (3),
(1)
като имат предвид, че Първата директива 73/239/ЕИО на Съвета от 24 юли 1973 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби за достъпа и упражняването на пряка застрахователна дейност, различна от животозастраховане (4), и Първата директива 79/267/ЕИО на Съвета от 5 март 1979 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби за достъпа и упражняването на пряка животозастрахователна дейност (5) изискват застрахователните предприятия да поддържат граница на платежоспособност;
(2)
като имат предвид, че съгласно Директива 92/49/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби за прякото застраховане, различно от животозастраховането, и за изменение на Директива 73/239/ЕИО и Директива 88/357/ЕИО (6), и Директива 92/96/ЕИО на Съвета от 10 ноември 1992 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби за прякото животозастраховане и за изменение на Директива 79/267/ЕИО и Директива 90/619/ЕИО (7), достъпът и упражняването на застрахователна дейност са предмет на предоставяне на единно официално разрешително, издадено от органите на държавата-членка, където се намира главното управпение на съответното застрахователно предприятие (държава-членка по произхода); като имат предвид, че това разрешение позволява на предприятието да извършва дейност на цялата територия на Общността при режим на установяване или при режим на свободно предоставяне на услуги; като имат предвид, че компетентните органи на държавите-членки по произход са натоварени да следят финансовата стабилност на застрахователните предприятия, включително тяхната платежоспособност;
(3)
като имат предвид, че мерките за допълнителен надзор върху застрахователните предприятия, които са част от застрахователна група, трябва да позволяват на органите за надзор върху застрахователно предприятие, да направят по-обоснована преценка за финансовото му състояние; като имат предвид, че подобен допълнителен надзор трябва да отчита някои предприятия, които понастоящем не подлежат на надзор съгласно директивите на Общността; като имат предвид, че настоящата директива по никакъв начин не задължава държавите-членки да упражняват надзор върху тези предприятия, взети поотделно;
(4)
като имат предвид, че застрахователните предприятия в един общ застрахователен пазар се намират в пряка конкуренция помежду си и следователно изискванията за капитала трябва да бъдат равностойни; като имат предвид, че за тази цел критериите, приложими за определяне на допълнителния надзор не трябва да се оставят единствено на преценката на държавите-членки; като имат предвид, че приемането на общи основни правила ще бъде в най-добър интерес на Общността, тъй като ще предотврати нарушаването на конкуренцията; като имат предвид, че е необходимо да бъдат премахнати някои различия между законодателствата на държавите-членки по отношение на правилата за надзора върху застрахователни предприятия, които са част от застрахователна група;
(5)
като имат предвид, че възприетият подход се състои в осъществяване на основна хармонизация, която е необходима и достатъчна за постигане на взаимно признаване на системите за финансов надзор в тази област; като имат предвид, че целта на настоящата директива е в частност да защити интересите на застрахованите лица;
(6)
като имат предвид, че някои разпоредби на тази директива определят минимални стандарти; като имат предвид, че държавата-членка по произход може да определи по-строги правила за застрахователните предприятия, които имат разрешение от нейните компетентни органи;
(7)
като имат предвид, че тази директива предвижда допълнителен надзор върху всяко застрахователно дружество, което участва в най-малко едно застрахователно предприятие, презастрахователно предприятие или застрахователно предприятие от страна, която не е държава-членка, и при различни правила - допълнителен надзор върху всяко застрахователно предприятие, чието предприятие майка е застрахователен холдинг, презастрахователно предприятие, застрахователно предприятие от страна, която не е държава-членка или смесен застрахователен холдинг; като имат предвид, че надзорът на компетентните органи върху всяко отделно застрахователно предприятие остава основен принцип в надзора върху застраховането;
(8)
като имат предвид, че за застрахователните предприятия, които са част от застрахователна група, е необходимо да се изчислява коригирана граница на платежоспособност; като имат предвид, че компетентните органи в Общността прилагат различни методи за отчитане влиянието върху финансовото състояние на застрахователно предприятие дължащо се на факта, че принадлежи към застрахователна група; като имат предвид, че тази директива определя три метода за извършване на това изчисление; като имат предвид, че е възприет принципът, че тези три метода са еквивалентни за целите на финансовия надзор;
(9)
като имат предвид, че платежоспособността на дъщерно застрахователно предприятие на застрахователен холдинг, презастрахователно предприятие или застрахователно предприятие от страна, която не е държава-членка може да бъде повлияна от финансовите средства на групата, на която това дъщерно предприятие е член, както и разпределението на тези средства вътре в групата; като имат предвид, че на компетентните органи трябва да бъдат предоставени средства за упражняване на допълнителен надзор и за предприемане на подходящи мерки на равнище на застрахователното предприятие, когато неговата платежоспособност е, или може да бъде поставена под заплаха;
(10)
като имат предвид, че компетентните органи следва да имат достъп до всяка информация, полезна за упражняването на допълнителния надзор; като имат предвид, че трябва да бъде установено сътрудничество между органите, отговарящи за надзора върху застрахователните предприятия, както и между тези органи и надзорните органи в други финансови сектори;
(11)
като имат предвид, че сделките между членовете на група могат да засегнат финансовото състояние на застрахователно предприятие; като имат предвид, че компетентните органи трябва да бъдат в състояние да упражняват общ надзор върху някои категории вътрешногрупови операции и да предприемат подходящи мерки на равнище на застрахователното предприятие, когато неговата платежоспособност е, или може да бъде поставена под заплаха,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Определения
По смисъла на тази директива:
а)
„застрахователно предприятие“ означава предприятие, което е получило официално разрешително в съответствие с член 6 от Директива 73/239/ЕИО или с член 6 от Директива 79/267/ЕИО;
б)
„застрахователно предприятие от страна, която не е държава-членка“ означава предприятие, за което би било необходимо издаването на разрешително в съответствие с член 6 от Директива 73/239/ЕИО или член 6 от Директива 79/267/ЕИО, ако седалището на това предприятие е в Общността;
в)
„презастрахователно предприятие“ означава предприятие, различно от застрахователно предприятие или застрахователно предприятие от страна, която не е държава-членка, чийто основен предмет на дейност е поемане на рискове, прехвърлени от застрахователно предприятие, от застрахователно предприятие от страна, която не е държава-членка, или от други презастрахователни предприятия;
г)
„предприятие майка“ означава предприятие майка по смисъла на член 1 от Директива 83/349/ЕИО (8), както и всяко предприятие, което по мнението на компетентните органи действително упражнява господстващо влияние върху друго предприятие;
д)
„дъщерно предприятие“ означава дъщерно предприятие по смисъла на член 1 от Директива 83/349/ЕИО, както и всяко предприятие, върху което, по мнението на компетентните органи, се упражнява господстващо влияние от предприятие майка. Всички дъщерни дружества на дъщерни предприятия се смятат за дъщерни дружества на предприятието майка, което е начело на тези предприятия;
е)
„дялово участие“ означава дялово участие по смисъла на член 17, изречение първо от Директива 78/660/ЕИО (9) или прякото или непряко притежаване на 20 % или повече от правата на глас или от капитала на едно предприятие;
ж)
„предприятие, притежаващо дялово участие“ означава предприятие, което е предприятие майка или друго предприятие, което притежава дялово участие;
з)
„свързано предприятие“ означава дъщерно или друго предприятие, в което се притежава дялово участие;
и)
„застрахователен холдинг“ означава предприятие майка с основен предмет на дейност придобиване и притежаване на дялови участия в дъщерни предприятия, когато тези дъщерни предприятия са изключително или главно застрахователни предприятия, презастрахователни предприятия или застрахователни предприятия от страни, която не са държави-членки, като поне едно от тези дъщерни предприятия е застрахователно предприятие;
й)
„смесен застрахователен холдинг“ означава предприятие майка, различно от застрахователно предприятие, застрахователно предприятие от страна, която не е държава-членка, презастрахователно предприятие или застрахователен холдинг, което включва поне едно застрахователно предприятие от дъщерните му предприятия;
к)
„компетентни органи“ означава националните органи, които със закон или подзаконов акт са овластени да упражняват надзор върху застрахователните предприятия.
Член 2
Случаи на приложение на допълнителния надзор върху застрахователни предприятия
1. В допълнение към разпоредбите на Директива 73/239/ЕИО и Директива 79/267/ЕИО, които установяват правилата за надзор върху застрахователни предприятия, държавите-членки предвиждат допълнителен надзор върху всяко застрахователно предприятие, притежаващо дялово участие в най-малко едно застрахователно предприятие, презастрахователно предприятие или застрахователно предприятие от страна, която не е държава-членка, по реда и условията на членове 5, 6, 8 и 9.
2. Всяко застрахователно предприятие, чието предприятие майка е застрахователен холдинг, презастрахователно предприятие или застрахователно предприятие от страна, която не е държава-членка подлежи на допълнителен надзор по реда и условията на член 5, параграф 2, членове 6, 8 и 10.
3. Всяко застрахователно предприятие, чието предприятие майка е смесен застрахователен холдинг, подлежи на допълнителен надзор по реда и условията на член 5, параграф 2, членове 6 и 8.
Член 3
Обхват на допълнителния надзор
1. Упражняването на допълнителен надзор в съответствие с член 2 не означава, че компетентните органи са длъжни да упражняват надзор по отношение на застрахователното предприятие от страна, която не е държава-членка, застрахователния холдинг, смесения застрахователен холдинг или презастрахователното предприятие, взети поотделно.
2. При допълнителния надзор се вземат предвид:
-
свързаните предприятия на застрахователното предприятие,
-
предприятията, притежаващи дялово участие в застрахователното предприятие,
-
свързаните предприятия на предприятие, притежаващо дялово участие в застрахователното предприятие,
посочени в членове 5, 6, 8, 9 и 10.
3. Държавите-членки могат да решат да не вземат предвид при упражняването на допълнителния надзор, посочен в член 2, предприятията, чието седалище се намира в страна, която не е държава-членка, когато съществуват юридически пречки за предаване на необходимата информация, без да се засяга действието на разпоредбите на приложение I, точка 2.5, и на приложение II, точка 4.
Наред с това, компетентните органи, които отговарят за упражняването на допълнителен надзор, могат, в случаите, посочени по-долу, да решат за всеки конкретен случай да не вземат предвид определено предприятие при допълнителния надзор, посочен в член 2:
-
ако предприятието, което следва да бъде взето предвид, представлява незначителен интерес с оглед целите на допълнителния надзор върху застрахователни предприятия,
-
ако включването на финансовото състояние на предприятието би било неуместно или от заблуждаващо с оглед целите на допълнителния надзор върху застрахователни предприятия.
Член 4
Органи, компетентни да упражняват допълнителен надзор
1. Допълнителният надзор се упражнява от компетентните органи на държавата-членка, в която застрахователното предприятие е получило официално разрешително в съответствие с член 6 от Директива 73/239/ЕИО или член 6 от Директива 79/267/ЕИО.
2. Когато застрахователен холдинг, презастрахователно предприятие, застрахователно предприятие от страна, която не е държава-членка или смесен застрахователен холдинг е предприятие майка по отношение на застрахователни предприятия, които имат разрешително в две или повече държави-членки, компетентните органи на съответните държави-членки могат да постигнат споразумение относно кои от тях ще отговарят за упражняването на допълнителния надзор.
3. Когато в държава-членка съществува повече от един компетентен орган за разумен надзор върху застрахователни предприятия и презастрахователни предприятия, тази държава-членка предприема нужните мерки, за да организира координацията на тези органи.
Член 5
Наличие и качество на информацията
1. Държавите-членки предвиждат, че компетентните органи са длъжни да изискват всяко застрахователно предприятие, което подлежи на допълнителен надзор, да разполага с подходящи механизми за вътрешен контрол с цел предоставяне на всички данни и всяка информация, полезни за целите на този надзор.
2. Държавите-членки предприемат нужните мерки с цел никакви пречки от правен характер в тяхната компетенция да не възпрепятстват предприятията, подлежащи на допълнителен надзор, и техните свързани предприятия и предприятия, притежаващи дялово участие, да обменят помежду си информация, полезна за целите на допълнителния надзор.
Член 6
Достъп до информация
1. Държавите-членки предвиждат техните компетентни органи, отговорни за упражняване на допълнителен надзор, да имат достъп до всяка информация, която би била полезна за целите на надзора върху застрахователно предприятие, подлежащо на допълнителен надзор. Компетентните органи могат да се обръщат направо към съответните предприятия съгласно член 3, параграф 2 за получаване на нужната им информация, само ако тази информация е била поискана от застрахователното предприятие и то не я предоставило.
2. Държавите-членки предвиждат компетентните им органи да могат да извършват на тяхна територия, сами или чрез лица, оправомощени за тази цел, проверка на място на информацията по параграф 1 съответно в:
-
застрахователното предприятие, което подлежи на допълнителен надзор,
-
дъщерните предприятия на това застрахователно предприятие,
-
предприятията майки на това застрахователно предприятие,
-
дъщерните предприятия на предприятие майка на това застрахователно предприятие.
3. Когато, при прилагането на този член, компетентните органи на една държава-членка желаят в конкретен случай да проверят важна информация за предприятие, което се намира в друга държава-членка и е свързано застрахователно предприятие, дъщерно предприятие, предприятие майка или дъщерно предприятие на предприятие майка на застрахователното предприятие, подлежащо на допълнителен надзор, те трябва да поискат компетентните органи на другата държава-членка да извършат проверката. Органите, получили такова искане, са длъжни да предприемат действия в рамките на тяхната компетентност, като извършат проверката сами или като позволят на органите, които са отправили искането или на одитор, или експерт да я извършат.
Член 7
Сътрудничество между компетентните органи
1. Когато застрахователни предприятия, установени в различни държави-членки, са пряко или непряко свързани или имат общо предприятие, притежаващо дялово участие, компетентните органи на всяка държава-членка си изпращат при поискване всяка полезна информация, която би позволила или улеснила упражняването на надзора съгласно тази директива, и съобщават по своя инициатива всяка информация, която според тях е важна за другите компетентни органи.
2. Когато застрахователно предприятие и кредитна институция по смисъла на Директива 77/780/ЕИО (10) или инвестиционно предприятие по смисъла на Директива 93/22/ЕИО (11), или и двете, са пряко или непряко свързани или имат общо предприятие, притежаващо дялово участие, компетентните органи и органите, натоварени с обществена отговорност да упражняват надзор върху другите предприятия, осъществяват тясно сътрудничество помежду си. Без да се засягат съответните им задължения, тези органи си предоставят всяка информация, която би улеснила изпълнението на задачата им, по-специално в рамките на настоящата директива.
3. Информацията, получена съгласно тази директива, и по-специално всеки обмен на информация между компетентните органи, който е предвиден в тази директива, е предмет на задължение за спазване на служебна тайна, определено в член 16 от Директива 92/49/ЕИО и член 15 от Директива 92/96/ЕИО.
Член 8
Операции между членове на групата
1. Държавите-членки предвиждат компетентните органи да упражняват общ надзор върху сделките между:
а)
застрахователно предприятие и:
i)
свързано предприятие на застрахователното предприятие;
ii)
предприятие, притежаващо дялово участие в застрахователното предприятие;
iii)
свързано предприятие на предприятие, притежаващо дялово участие в застрахователно предприятие;
б)
застрахователно предприятие и физическо лице, което има дялово участие:
i)
в застрахователното предприятие или в негово свързано предприятие;
ii)
в предприятие, притежаващо дялово участие в застрахователното предприятие;
iii)
в свързано предприятие на предприятие, притежаващо дялово участие в застрахователното предприятие.
Тези сделки се отнасят по-специално до:
-
заеми,
-
гаранции и задбалансови операции,
-
допустими елементи при определяне, границата на платежоспособност,
-
инвестиции,
-
презастрахователни операции,
-
договори за подялба на разходи.
2. За тази цел държавите-членки изискват от застрахователните предприятия да декларират най-малко веднъж годишно пред компетентните органи важните сделки, предвидени в параграф 1.
Ако, въз основа на тази информацията е видно, че платежоспособността на застрахователното предприятие е или може да бъде поставена под заплаха, компетентният орган предприема подходящи мерки на равнище на застрахователното предприятието.
Член 9
Изискване за коригиране на платежоспособност
1. В случаите, посочени в член 2, параграф 1, държавите-членки изискват да се извърши изчисление на коригираната платежоспособност в съответствие с приложение I.
2. Всички свързани предприятия, предприятия, притежаващи дялово участие или свързани предприятия на предприятие, притежаващо дялово участие се включват в изчислението, посочено в параграф 1.
3. Ако изчислението по параграф 1 покаже, че коригираната платежоспособност е отрицателна, компетентните органи предприемат подходящи мерки спрямо съответното застрахователно предприятие.
Член 10
Презастрахователни предприятия, застрахователни холдинги и застрахователни предприятия от страна, която не е държава-членка
1. В случаите, посочени в член 2, параграф 2, държавите-членки изискват да бъде прилаган методът на допълнителен надзор, в съответствие с приложение II.
2. В случаите, посочени в член 2, параграф 2, в изчислението се включват всички свързани предприятия на застрахователния холдинг, на презастрахователното предприятие или на застрахователното предприятие от страна, която не е държава-членка съгласно метода, предвиден в приложение II.
3. Ако, въз основа на това е изчисление компетентните органи стигнат до заключението, че платежоспособността на дъщерно застрахователно предприятие на застрахователния холдинг, презастрахователното предприятие или застрахователното предприятие от страна, която не е държава-членка е, или може да бъде поставена под заплаха, те предприемат подходящи мерки на равнище на застрахователно предприятие.
Член 11
Прилагане
1. Държавите-членки приемат необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да приведат законодателството си в съответствие с настоящата директива, най-късно до 5 юни 2000 г. Те незабавно уведомяват Комисията за това.
2. Държавите-членки предвиждат, че разпоредбите, посочени в параграф 1, се прилагат за пръв път при надзора върху счетоводните отчети за финансовата година, която започва на 1 януари 2001 г. или през тази календарна година.
3. Когато държавите-членки приемат мерките, посочени в параграф 1, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
4. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби на националното си право, приети от тях в областта, регулирана от тази директива.
5. Най-късно до 1 януари 2006 г., Комисията представя на Комитета по застраховане отчет за прилагането на тази директива, и при нужда - за необходимостта от по-нататъшна хармонизация.
Член 12
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 13
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 27 октомври 1998 година.
DIRECTIVA 98/78/CE DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO de 27 de Outubro de 1998 relativa à fiscalização complementar das empresas de seguros que fazem parte de um grupo segurador
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, o nº 2 do seu artigo 57º,
Tendo em conta a proposta da Comissão (1),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social (2),
Deliberando nos termos do artigo 189ºB do Tratado (3),
(1) Considerando que a Primeira Directiva 73/239/CEE do Conselho, de 24 de Julho de 1973, relativa à coordenação das disposições legislativas, regulamentares e administrativas respeitantes ao acesso à actividade de seguro directo não vida e ao seu exercício (4), e a Primeira Directiva 79/267/CEE do Conselho, de 5 de Março de 1979, relativa à coordenação das disposições legislativas, regulamentares e administrativas respeitantes ao acesso à actividade de seguro directo de vida e ao seu exercício (5), exigem que as empresas de seguros disponham de uma margem de solvência;
(2) Considerando que, por força da Directiva 92/49/CEE do Conselho, de 18 de Junho de 1992, relativa à coordenação das disposições legislativas, regulamentares e administrativas respeitantes ao seguro directo não vida e que altera as Directivas 73/239/CEE e 88/357/CEE (terceira directiva sobre o seguro não vida) (6), e da Directiva 92/96/CEE do Conselho, de 10 de Novembro de 1992, que estabelece a coordenação das disposições legislativas, regulamentares e administrativas relativas ao seguro directo vida e que altera as Directivas 79/267/CEE e 90/619/CEE (terceira directiva sobre o seguro de vida) (7), o acesso à actividade seguradora e o seu exercício se encontram subordinados à concessão de uma autorização administrativa única, emitida pelas autoridades competentes do Estado-membro no qual se situa a sede da empresa de seguros (Estado-membro de origem); que esta autorização permite que as empresas desenvolvam as suas actividades em toda a Comunidade, quer em regime de liberdade de estabelecimento quer em regime de livre prestação de serviços; que as autoridades competentes dos Estados-membros de origem são responsáveis pela fiscalização da solidez financeira das empresas de seguros, e nomeadamente da sua solvabilidade;
(3) Considerando que as medidas relativas à fiscalização complementar das empresas de seguros que façam parte de um grupo de seguros devem permitir às autoridades incumbidas da fiscalização de uma empresa de seguros fazer um juízo mais fundamentado sobre a situação financeira daquelas; que esta fiscalização complementar deve tomar em consideração certas empresas que não se encontram actualmente sujeitas a fiscalização ao abrigo das directivas comunitárias; que a presente directiva não implica de modo algum que os Estados-membros sejam obrigados a exercer uma função fiscalizadora sobre essas empresas individualmente consideradas;
(4) Considerando que, num mercado comum dos seguros, as empresas de seguros estão em concorrência directa entre si, pelo que as regras relativas aos requisitos de capital devem ser equivalentes; que, para o efeito, os critérios aplicados na determinação da fiscalização complementar não devem ser deixados unicamente à apreciação dos Estados-membros; que, sendo assim, a adopção de regras de base comuns servirá da melhor forma os interesses da Comunidade, na medida em que evitará distorções da concorrência; que é necessário eliminar certas diferenças entre as legislações dos Estados-membros em matéria de supervisão prudencial das empresas de seguros que fazem parte de um grupo de seguros;
(5) Considerando que o sistema adoptado consiste em realizar a harmonização essencial, necessária e suficiente para alcançar um reconhecimento mútuo dos sistemas de supervisão prudencial neste domínio; que a presente directiva tem, nomeadamente, por objectivo a protecção dos interesses dos segurados;
(6) Considerando que certas disposições da presente directiva definem normas mínimas; que o Estado-membro de origem pode criar regras mais estritas em relação às empresas de seguros autorizadas pelas suas próprias autoridades competentes;
(7) Considerando que a presente directiva prevê a fiscalização complementar de todas as empresas de seguros que sejam empresas participantes em pelo menos uma empresa de seguros, uma empresa de resseguros ou uma empresa de seguros de um país terceiro, bem como a fiscalização complementar, segundo regras diferentes, de todas as empresas de seguros cuja empresa-mãe seja uma sociedade gestora de participações no sector de seguros, uma empresa de resseguros, uma empresa de seguros de um país terceiro ou uma sociedade gestora de participações mista de seguros; que a fiscalização das empresas de seguros numa base individual por parte das autoridades competentes continua a ser o princípio fundamental da fiscalização da actividade seguradora;
(8) Considerando que é necessário calcular a situação de solvência corrigida das empresas de seguros que fazem parte de um grupo de seguros; que as autoridades competentes na Comunidade aplicam diferentes métodos, a fim de tomarem em consideração as repercussões sobre a situação financeira das empresas de seguros decorrentes do facto de estas fazerem parte de um grupo de seguros; que a presente directiva estabelece três métodos para efeitos desse cálculo; que se aceita o princípio de que estes métodos são equivalentes do ponto de vista prudencial;
(9) Considerando que a solvência de uma empresa de seguros filial de uma sociedade gestora de participações no sector seguros, de uma empresa de resseguros ou de uma empresa de seguros de um país terceiro pode ser afectada pelos recursos financeiros do grupo de que faz parte a empresa de seguros e pela repartição dos recursos financeiros no interior do grupo; que é importante dar às autoridades competentes meios para exercerem uma fiscalização complementar e tomarem medidas adequadas ao nível da empresa de seguros quando a solvência desta estiver ou puder vir a estar em risco;
(10) Considerando que as autoridades competentes deverão ter acesso a todas as informações úteis para o exercício da fiscalização complementar; que deverá ser instituída uma colaboração entre as autoridades responsáveis pela fiscalização das empresas de seguros, bem como entre as autoridades responsáveis pela fiscalização dos diferentes sectores financeiros;
(11) Considerando que determinados tipos de transacções intragrupo são susceptíveis de afectar a situação financeira de uma empresa de seguros; que as autoridades competentes deverão poder exercer uma fiscalização geral dessas operações intragrupo e tomar as medidas adequadas ao nível da empresa de seguros quando a solvência da empresa de seguros estiver ou puder vir a estar em risco,
ADOPTARAM A PRESENTE DIRECTIVA:
Artigo 1º Definições
Para efeitos da presente directiva, entende-se por:
a) Empresa de seguros: uma empresa que tenha recebido uma autorização administrativa nos termos do artigo 6º da Directiva 73/239/CEE ou do artigo 6º da Directiva 79/267/CEE;
b) Empresa de seguros de um país terceiro: uma empresa que, se a sua sede estivesse situada na Comunidade, seria obrigada a dispor de uma autorização nos termos do artigo 6º da Directiva 73/239/CEE ou do artigo 6º da Directiva 79/267/CEE;
c) Empresa de resseguros: uma empresa que não seja uma empresa de seguros ou uma empresa de seguros de um país terceiro e cuja actividade principal consista em aceitar riscos cedidos por uma empresa de seguros, por uma empresa de seguros de um país terceiro ou por outras empresas de resseguros;
d) Empresa-mãe: uma empresa-mãe na acepção do artigo 1º da Directiva 83/349/CEE (8), bem como qualquer empresa que, no parecer das autoridades competentes, exerça efectivamente uma influência dominante sobre outra empresa;
e) Filial: uma empresa filial na acepção do artigo 1º da Directiva 83/349/CEE, bem como qualquer empresa sobre a qual, no parecer das autoridades competentes, uma empresa-mãe exerça efectivamente uma influência dominante. Qualquer empresa filial de uma empresa filial é igualmente considerada como filial da empresa-mãe de que essa empresa depende;
f) Participação: uma participação na acepção da primeira frase do artigo 17º da Directiva 78/660/CEE (9) ou a titularidade, directa ou indirecta, de 20 % ou mais dos direitos de voto ou do capital de uma empresa;
g) Empresa participante: uma empresa que seja uma empresa-mãe ou uma empresa que detenha uma participação;
h) Empresa coligada: uma empresa que seja ou uma filial, ou qualquer outra empresa na qual se detenha uma participação;
i) Sociedade gestora de participações no sector dos seguros: uma empresa-mãe cuja actividade principal consista na aquisição e detenção de participações em empresas filiais quando essas empresas sejam exclusiva ou principalmente empresas de seguros, empresas de resseguros ou empresas de seguros de um país terceiro, sendo pelo menos uma destas filiais uma empresa de seguros;
j) Sociedade gestora de participações mista de seguros: uma empresa-mãe que não seja uma empresa de seguros, uma empresa de seguros de um país terceiro, uma empresa de resseguros ou uma sociedade gestora de participações no sector dos seguros, sendo pelo menos uma das suas filiais uma empresa de seguros;
k) Autoridades competentes: as autoridades nacionais que exercem, por força de lei ou de regulamentação, a supervisão das empresas de seguros.
Artigo 2º Aplicabilidade da fiscalização complementar das empresas de seguros
1. Para além das disposições da Directiva 73/239/CEE e da Directiva 79/267/CEE, que estabelecem as regras em matéria de fiscalização das empresas de seguros, os Estados-membros devem prever a fiscalização complementar das empresas de seguros que sejam empresas participantes de pelo menos uma empresa de seguros, uma empresa de resseguros ou uma empresa de seguros de um país terceiro, segundo as regras constantes dos artigos 5º, 6º, 8º e 9º
2. Todas as empresas de seguros cuja empresa-mãe seja uma sociedade gestora de participações no sector dos seguros, uma empresa de resseguros ou uma empresa de seguros de um país terceiro estão sujeitas, segundo as regras previstas no nº 2 do artigo 5º e nos artigos 6º, 8º e 10º, a uma fiscalização complementar.
3. Todas as empresas de seguros cuja empresa-mãe seja uma sociedade gestora de participações mista de seguros estão sujeitas, na medida e segundo as regras previstas no nº 2 do artigo 5º e nos artigos 6º e 8º, a uma fiscalização complementar.
Artigo 3º Âmbito da fiscalização complementar
1. O exercício da fiscalização complementar nos termos do artigo 2º não implica de modo algum que as autoridades competentes sejam obrigadas a exercer uma função de fiscalização sobre a empresa de seguros de um país terceiro, a sociedade gestora de participações no sector dos seguros, a sociedade gestora de participações mista de seguros ou a empresa de resseguros, individualmente consideradas.
2. A fiscalização complementar deve ter em conta:
- as empresas coligadas da empresa de seguros,
- as empresas participantes da empresa de seguros,
- as empresas coligadas de uma empresa participante da empresa de seguros, a que se referem os artigos 5º, 6º, 8º, 9º e 10º
3. Os Estados-membros podem decidir não ter em conta, na fiscalização complementar prevista no artigo 2º, empresas cuja sede se situe num país terceiro em que existam obstáculos jurídicos à transferência da informação necessária, sem prejuízo do disposto no ponto 2.5 do anexo I e no ponto 4 do anexo II.
Além disso, as autoridades competentes incumbidas do exercício da fiscalização complementar podem decidir, caso a caso, não ter em conta uma empresa na fiscalização complementar prevista no mesmo artigo, nos seguintes casos:
- quando a empresa a incluir apresentar um interesse pouco significativo, atendendo aos objectivos da fiscalização complementar das empresas de seguros,
- quando a inclusão da situação financeira da empresa for inadequada ou susceptível de induzir em erro, atendendo aos objectivos da fiscalização complementar das empresas de seguros.
Artigo 4º Autoridades competentes incumbidas de exercer a fiscalização complementar
1. A fiscalização complementar é exercida pelas autoridades competentes do Estado-membro em que a empresa de seguros tenha obtido a autorização administrativa nos termos do artigo 6º da Directiva 73/239/CEE ou do artigo 6º da Directiva 79/267/CEE.
2. No caso de empresas de seguros autorizadas em dois ou mais Estados-membros terem como empresa-mãe a mesma sociedade gestora de participações no sector dos seguros, a mesma empresa de resseguros, a mesma empresa de seguros de um país terceiro, ou a mesma sociedade gestora de participações mista de seguros, as autoridades competentes dos Estados-membros em causa podem chegar a um acordo no sentido de designar as que, de entre elas, serão incumbidas de exercer a fiscalização complementar.
3. Quando num Estado-membro exista mais do que uma autoridade competente em matéria de supervisão prudencial das empresas de seguros e das empresas de resseguros, esse Estado-membro tomará as medidas necessárias à organização da coordenação entre essas autoridades.
Artigo 5º Disponibilidade e qualidade das informações
1. Os Estados-membros determinarão que as autoridades competentes devem exigir que todas as empresas de seguros sujeitas à fiscalização complementar disponham de procedimentos de controlo interno adequados à produção de dados e informações úteis para efeitos do exercício dessa fiscalização complementar.
2. Os Estados-membros tomarão as medidas adequadas para que, no âmbito da sua competência, nenhum obstáculo de natureza jurídica impeça as empresas sujeitas à fiscalização complementar ou as respectivas empresas coligadas ou participantes de trocarem entre si informações úteis para efeitos do exercício dessa fiscalização complementar.
Artigo 6º Acesso às informações
1. Os Estados-membros determinarão que as autoridades competentes incumbidas de exercer a fiscalização complementar tenham acesso a todas as informações úteis para efeitos do exercício da fiscalização das empresas de seguros sujeitas à fiscalização complementar. As autoridades competentes só poderão dirigir-se directamente às empresas em causa referidas no nº 2 do artigo 3º para obter a comunicação das informações necessárias, se essas informações tiverem sido solicitadas à empresa de seguros e esta as não tiver prestado.
2. Os Estados-membros determinarão que as suas autoridades competentes possam proceder no seu território, directamente ou por intermédio de pessoas que tenham mandatado para o efeito, à verificação in loco das informações a que se refere o nº 1:
- na empresa de seguros sujeita à fiscalização complementar,
- nas empresas filiais dessa empresa de seguros,
- nas empresas-mãe dessa empresa de seguros,
- nas empresas filiais de uma empresa-mãe dessa empresa de seguros.
3. Se, no âmbito da aplicação do presente artigo, as autoridades competentes de um Estado-membro desejarem, em determinados casos, verificar informações importantes respeitantes a uma empresa cuja sede se situe noutro Estado-membro, que seja uma empresa de seguros coligada, uma empresa filial, uma empresa-mãe ou uma empresa filial de uma empresa-mãe da empresa de seguros sujeita à fiscalização complementar, deverão solicitar às autoridades competentes desse outro Estado-membro que seja efectuada essa verificação. As autoridades que tiverem recebido o pedido devem, no âmbito da sua competência, dar-lhe o devido seguimento, quer procedendo elas próprias a essa verificação quer permitindo que as autoridades que apresentaram o pedido a efectuem, quer ainda permitindo que um revisor ou um perito a realize.
Artigo 7º Cooperação entre as autoridades competentes
1. No caso de empresas de seguros estabelecidas em diferentes Estados-membros se encontrarem directa ou indirectamente coligadas ou terem uma empresa participante comum, as autoridades competentes de cada Estado-membro comunicarão reciprocamente, a pedido, todas as informações úteis susceptíveis de permitir ou facilitar o exercício da fiscalização prevista no âmbito da presente directiva e comunicarão, por iniciativa própria, qualquer informação que se lhes afigure essencial para as outras autoridades competentes.
2. No caso de uma empresa de seguros e, quer uma instituição de crédito na acepção da Directiva 77/780/CEE (10) ou uma empresa de investimento na acepção da Directiva 93/22/CEE (11), quer ambas, se encontrarem directa ou indirectamente coligadas, ou terem uma empresa participante comum, as autoridades competentes e as autoridades investidas da missão pública de fiscalização dessas outras empresas colaborarão estreitamente. Sem prejuízo das respectivas competências, as citadas autoridades comunicarão reciprocamente todas as informações susceptíveis de facilitar o cumprimento da sua missão, em especial no contexto da presente directiva.
3. As informações recebidas por força da presente directiva, e designadamente as trocas de informações entre autoridades competentes previstas na presente directiva, são abrangidas pelo segredo profissional definido no artigo 16º da Directiva 92/49/CEE e no artigo 15º da Directiva 92/96/CEE.
Artigo 8º Operações intragrupo
1. Os Estados-membros determinarão que as autoridades competentes exerçam uma fiscalização geral das operações entre:
a) Uma empresa de seguros e:
i) uma empresa coligada da empresa de seguros,
ii) uma empresa participante da empresa de seguros,
iii) uma empresa coligada de uma empresa participante da empresa de seguros;
b) Uma empresa de seguros e uma pessoa singular detentora de uma participação:
i) na empresa de seguros ou numa das suas empresas coligadas,
ii) numa empresa participante da empresa de seguros,
iii) numa empresa coligada de uma empresa participante da empresa de seguros.
Estas operações dizem respeito, nomeadamente, a:
- empréstimos,
- garantias e operações extrapatrimoniais,
- elementos a considerar na margem de solvência,
- investimentos,
- operações de resseguro,
- acordos de repartição de custos.
2. Para esse efeito, os Estados-membros exigirão que as empresas de seguros declarem pelo menos uma vez por ano, às autoridades competentes, as operações significativas previstas no nº 1.
Se, com base nessas informações, se afigurar que a solvência da empresa de seguros está ou pode vir a estar em risco, a autoridade competente tomará as medidas adequadas ao nível da empresa de seguros.
Artigo 9º Requisito de solvência corrigido
1. No caso previsto no nº 1 do artigo 2º, os Estados-membros exigirão que seja efectuado um cálculo de solvência corrigida, de acordo com o anexo I.
2. As empresas coligadas, empresas participantes e empresas coligadas de uma empresa participante serão incluídas no cálculo previsto no nº 1.
3. Se o cálculo previsto no nº 1 revelar que a solvência corrigida é negativa, as autoridades competentes tomarão as medidas adequadas ao nível da empresa de seguros em questão.
Artigo 10º Empresas de resseguros, sociedades gestoras de participações no sector dos seguros e empresas de seguros de um país terceiro
1. No caso previsto no nº 2 do artigo 2º, os Estados-membros exigirão a aplicação do método de fiscalização complementar, nos termos do anexo II.
2. No caso previsto no nº 2 do artigo 2º, o cálculo deve incluir todas as empresas coligadas da sociedade gestora de participações no sector dos seguros, da empresa de resseguros ou da empresa de seguros de um país terceiro, de acordo com o método previsto no anexo II.
3. Se, com base nesse cálculo, as autoridades competentes concluírem que a solvência de uma empresa de seguros filial da sociedade gestora de participações no sector dos seguros, da empresa de resseguros ou de uma empresa de seguros de um país terceiro está ou pode vir a estar em risco, tomarão as medidas adequadas ao nível dessa empresa de seguros.
Artigo 11º Aplicação
1. Os Estados-membros adoptarão as disposições legislativas, regulamentares e administrativas necessárias para darem cumprimento à presente directiva, o mais tardar até 5 de Junho de 2000. Do facto informarão imediatamente a Comissão.
2. Os Estados-membros determinarão que as disposições a que se refere o nº 1 se apliquem pela primeira vez à fiscalização das contas do exercício que tem início em 1 de Janeiro de 2001 ou durante esse ano civil.
3. Quando os Estados-membros adoptarem as disposições a que se refere o nº 1, estas devem incluir uma referência à presente directiva ou ser acompanhadas dessa referência na publicação oficial. As modalidades dessa referência serão adoptadas pelos Estados-membros.
4. Os Estados-membros comunicarão à Comissão o texto das principais disposições de direito interno que adoptem no domínio regido pela presente directiva.
5. O mais tardar até 1 de Janeiro de 2006 a Comissão apresentará ao Comité de Seguros um relatório sobre a aplicação da presente directiva, e, se for o caso, sobre a necessidade de posterior harmonização.
Artigo 12º Entrada em vigor
A presente directiva entra em vigor na data da sua publição no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
Artigo 13º Destinatários
Os Estados-membros são os destinatários da presente directiva.
Feito em no Luxemburgo, em 27 de Outubro de 1998.