31999L0030
L 163/41
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 1999/30/ЕО НА СЪВЕТА
от 22 април 1999 година
относно пределно допустимите стойности за серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово в околния въздух
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 130т, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с принципите, установени в член 189в от Договора (3),
(1)
като има предвид, че въз основа на принципите, определени в член 130с от Договора, програмата на Европейската общност за политика и действия в областта на околната среда и устойчивото развитие (Петата програма за действие в областта на околната среда) (4) предвижда по-конкретно изменения на съществуващото законодателство по отношение на замърсителите на въздуха; като има предвид, че тази програма препоръчва формулирането на дългосрочни цели в областта на качеството на въздуха;
(2)
като има предвид, че член 129 от Договора предвижда изискванията за опазване на здравето да представляват неразделна част от политиките на Общността; като има предвид, че член 3, буква о) от Договора предвижда действията на Общността да включват принос към постигането на високо ниво на здравеопазване;
(3)
като има предвид, че в изпълнение на член 4, параграф 5 от Директива 96/62/ЕО на Съвета от 27 септември 1996 г. относно оценката и управлението на качеството на въздуха (5) Съветът следва да приеме законодателството, предвидено в параграф 1 и разпоредбите, предвидени в параграфи 3 и 4 от същия член;
(4)
като има предвид, че пределно допустимите стойности, установени в тази директива, представляват минимални изисквания; като има предвид, че в съответствие с член 130у от Договора държавите-членки могат да поддържат или да въвеждат по-засилени опазващи мерки; като има предвид, че могат да се въвеждат конкретни, по-стриктни пределно допустими стойности, за да се опази здравето на определени уязвими категории от населението, като деца, болни; като има предвид, че една държава-членка може да изиска пределно допустимите стойности да бъдат достигнати преди датите, определени в настоящата директива;
(5)
като има предвид, че екосистемите следва да бъдат защитени от неблагоприятните ефекти на азотните оксиди;
(6)
като има предвид, че различните видове частици могат да имат различно вредно въздействие върху човешкото здраве; като има предвид, че съществуват доказателства, че рисковете за човешкото здраве, свързани с излагането на въздействието на прахови частици, възникнали в резултат на човешката дейност, са по-високи от рисковете, свързани с излагането на въздействие на естествено възникващите частици от природни явления в околния въздух;
(7)
като има предвид, че Директива 96/62/ЕО изисква разработване на планове за действие за зоните, в които концентрациите на замърсителите в околния въздух превишават определено допустимите стойности плюс приложимите временни допустими отклонения, за да се осигури спазване на пределно допустимите стойности към датата или датите, посочени по-долу; като има предвид, че доколкото имат отношение към праховите частици, такива планове за действие и други стратегии за намаляване следва да имат за цел намаляване на концентрациите на фините частици като част от общото намаляване на концентрациите на праховите частици;
(8)
като има предвид, че Директива 96/62/ЕО предвижда стойностите на пределно допустимите стойности и алармени прагове да се основават на констатациите от работата, извършвана от международни научни групи, които работят активно в тази област; като има предвид, че Комисията трябва да вземе предвид най-новите данни от научните изследвания в съответните области на епидемиологията и околната среда и последните новости в метрологията при последващото преразглеждане на елементите, върху които се основават пределно допустимите стойности и алармените прагове;
(9)
като има предвид, че с оглед улесняване на преразглеждането на настоящата директива през 2003 г. Комисията и държавите-членки следва да разгледат възможностите за стимулиране на изследванията за ефектите от замърсителите, обхванати в настоящата директива, а именно серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово;
(10)
като има предвид, че прецизните стандартизирани методи за измерване и общите критерии за местоположение на измервателните пунктове са важен елемент в оценката на качеството на околния въздух от гледна точка на това, да се получи съпоставима информация за цялата Общност;
(11)
като има предвид, че в съответствие с член 12, параграф 1 от Директива 96/62/ЕО измененията, необходими за приспособяване към научния и техническия прогрес, могат да се отнесат единствено до критериите и техниките за оценка на концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово или до подробния режим за изпращане на информация до Комисията и могат да нямат нито пряк, нито косвен ефект, изразяващ се в промяна на пределно допустимите стойности или на алармените прагове;
(12)
като има предвид, че актуалната информация относно концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово във въздуха следва да бъде на разположение на обществеността,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цели
Целите на настоящата директива са да:
-
установи пределно допустими стойности и в случаите, в които това е уместно, алармени прагове относно концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово в околната среда с цел да бъдат избегнати, предотвратени или намалени вредните въздействия върху човешкото здраве и околната среда като цяло,
-
направи оценка на концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни окиси, прахови частици и олово в околния въздух на базата на общи методи и критерии,
-
събере съответната информация относно концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни окиси, прахови частици и олово в околния въздух и да осигури достъпа на обществеността до нея,
-
поддържа качеството на околния въздух там, където е добро, и да го подобрява в други случаи по отношение на концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни окиси, прахови частици и олово.
Член 2
Определения
По смисъла на настоящата директива:
1.
„атмосферен въздух“ е въздухът на открито в тропосферата, с изключение на този на работните места;
2.
„замърсител“ е всяко вещество, въведено пряко или косвено от човека в околния въздух, което може да оказва вредно въздействие върху човешкото здраве и/или околната среда като цяло;
3.
„ниво“ е определена концентрация на даден замърсител в околния въздух или определена стойност на неговото отлагане от въздуха върху открити повърхности, в даден момент;
4.
„оценка“ е всеки метод, използван с цел измерване, изчисляване, прогнозиране или предварително определяне на нивото на замърсителя в околния въздух;
5.
„пределно допустима стойност“ е всяко ниво, определено въз основа на научни познания с цел избягване, предотвратяване или ограничаване на определени вредни въздействия върху човешкото здраве и/или околната среда като цяло, което следва да бъде постигнато в определен срок и да не бъде превишавано след постигането му;
6.
„алармен праг“ е всяко ниво, чието превишаване е свързано с риск за човешкото здраве, дори при кратковременна експозиция, и при превишаването на което държавите-членки следва незабавно да предприемат стъпките, предвидени в Директива 96/62/ЕО;
7.
„допустимо отклонение“ е такъв процент от пределно допустимата стойност, с който последната може да бъде превишавана съгласно условията, предвидени в Директива 96/62/ЕО;
8.
„зона“ е произволна част от територията на държавите-членки в граници, определени от самите тях;
9.
„агломерация“ е всяка зона с концентрация на населението, по-голяма от 250 000 жители, или в случаите, когато концентрацията на населението е по-малка или равна на 250 000 жители, се гледа гъстотата на населението на км2, която трябва да е такава според държавите-членки, че да оправдава необходимостта от оценка и управление на качеството на околния въздух;
10.
„азотни оксиди“ е сумата от азотните оксиди и азотния двуоксид, прибавени като милиардни части и изразени като азотен двуоксид в микрограмове на кубичен метър;
11.
„ПЧ10“ са прахови частици, които са в състояние да преминат през размерно-селективен сепаратор с 50-процентна ефективност на задържане и с критичен размер 10 μm аеродинамичен диаметър;
12.
„ПЧ2,5“ са прахови частици, които са в състояние да преминат през размерно-селективен сепаратор с 50-процентна ефективност на задържане и с критичен размер 2,5 μm аеродинамичен диаметър;
13.
„горен оценъчен праг“ е ниво, определено в приложение V, под което може да се използва комбинация от измервания и моделиращи техники за оценка на качеството на въздуха в съответствие с член 6, параграф 3 от Директива 96/62/ЕО;
14.
„долен оценъчен праг“ е ниво, определено в приложение V, под което може да се използва едно от двете: моделиране или техники на оценка на целите за качество на въздуха, в съответствие с член 6, параграф 4 от Директива 96/62/ЕО;
15.
„природни явления“ са вулканичните изригвания, сеизмичната активност, геотермалните активности, пожарите, силни ветрове и атмосферни отлагания или пренос на природни частици от сухи райони;
16.
„фиксирани измервания“ са измервания, извършени в съответствие с член 6, параграф 5 от Директива 96/62/ЕО.
Член 3
Серен двуоксид
1. Държавите-членки следва да предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че концентрациите на серен двуоксид в околния въздух, оценени в съответствие с член 7, не превишават пределно допустимите стойности, определени в раздел I от приложение I, считано от съответните дати, изложени пак там.
Допустимите граници, установени в раздел I от приложение I, се прилагат в съответствие с член 8 от Директива 96/62/ЕО.
2. Допустимите отклонения за концентрации на серен двуоксид в околния въздух са определени в раздел II от приложение I.
3. За да се подпомогне Комисията при подготовката на доклада, съгласно разпоредбите на член 10 там, където е приложимо, до 31 декември 2003 г. държавите-членки следва да записват данни за концентрациите на серен двуоксид, усреднени в рамките на десет минути, от определени пунктове за мониторинг, които те са избрали като представителни за качество на въздуха в населени райони, които са близко до източниците и за които се измерват часови концентрации. В същото време, когато се предоставят данни за часовите концентрации в съответствие с член 11, параграф 1 от Директива 96/62/ЕО, държавите-членки следва да докладват на Комисията за упоменатите избрани пунктове за мониторинг, броя на десетминутните концентрации, които са надвишавали 500 µg/m3, броя на дните в рамките на календарната година, когато са настъпили те, броя на дните, в които часовите концентрации на серен двуоксид едновременно надвишават 350 µg/m3 и записаната максимална стойност на десетминутна концентрация.
4. Държавите-членки могат да определят зони или агломерации, в рамките на които пределно допустимите стойности за серен двуоксид, определени в раздел I от приложение I, са надвишени в резултат на концентрации на серен двуоксид в околния въздух, дължащи се на природни източници. Държавите-членки изпращат на Комисията списък с тези зони или агломерации заедно с информацията за концентрациите и източниците на серен двуоксид, които са ги причинили. При информиране на Комисията в съответствие с член 11, параграф 1 от Директива 96/62/ЕО държавите-членки предоставят и необходимите доказателства, за да покажат, че каквито и да е превишения се дължат на природни източници.
В рамките на тези зони или агломерации държавите-членки са задължени да прилагат планове за действие в съответствие с член 8, параграф 3 от Директива 96/62/ЕО само когато пределно допустимите стойности, определени в раздел I от приложение I, са надвишени в резултат на емисии от човешка дейност.
Член 4
Азотни двуоксиди и азотни оксиди
1. Държавите-членки вземат необходимите мерки, които да гарантират, че концентрациите на азотен двуоксид и в случаите, когато това е приложимо, на азотни оксиди в околния въздух, оценени в съответствие с член 7, не превишават пределно допустимите стойности, определени в раздел I от приложение II, считано от съответните дати, определени пак там.
Допустимите отклонения, изложени в раздел I от приложение II, се прилагат в съответствие с член 8 от Директива 96/62/ЕО.
2. Алармените прагове за концентрации на азотен двуоксид в околния въздух са определените в раздел II от приложение II.
Член 5
Прахови частици
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че концентрациите на ПЧ10 в околния въздух, оценени в съответствие с член 7, не превишават пределно допустимите стойности, определени в раздел I от приложение III, считано от съответните дати, определени пак там.
Допустимите отклонения, определени в раздел I от приложение III, се прилагат в съответствие с член 8 от Директива 96/62/ЕО.
2. Държавите-членки осигуряват инсталирането и действието на пунктове за мониторинг, от които ще се получават данни за концентрациите на ПЧ2,5. Броят и разположението на станциите, в които се измерва ПЧ2,5, се определят от отделните държави-членки с оглед представителността на концентрациите на ПЧ2,5 на местно и регионално ниво в съответната държава-членка. Където това е възможно, пробовземните точки се разполагат заедно с пробовземни точки за ПЧ10.
Държавите-членки изпращат на Комисията ежегодно, не по-късно от девет месеца след края на всяка година, средната аритметична стойност, медианата, 98-ия перцентил и максималната концентрация, изчислени спрямо извършените за период от 24 часа отделни измервания на ПЧ2,5, в рамките на съответната година. 98-ият перцентил се изчислява съгласно процедурата, определена в раздел 4 от приложение I към Решение 97/101/ЕО на Съвета от 27 януари 1997 г. относно въвеждане на взаимен обмен на информация и данни от мрежи и отделни станции, измерващи замърсяването на обкръжаващия въздух в рамките на държавите-членки (6).
3. Плановете за действие относно ПЧ10, изготвени в съответствие с член 8 от Директива 96/62/ЕО и общите стратегии за намаляване на концентрациите на ПЧ10, също така са насочени към намаляването на концентрациите на ПЧ2,5.
4. Държавите-членки информират Комисията за местата, където пределно допустимите стойности за ПЧ10, определени в раздел I от приложение III, са превишени поради концентрации на ПЧ10 в околния въздух, дължащи се на природни явления, и това води до значително по-високи концентрации, отколкото са нивата на естествения фон в съответствие с член 11, параграф 1 от Директива 96/62/ЕО. При информиране на Комисията в съответствие с член 11, параграф 1 от Директива 96/62/ЕО държавите-членки предоставят и необходимите доказателства, за да покажат, че тези превишения се дължат на природни явления. Държавите-членки са задължени да прилагат планове за действие в съответствие с член 8, параграф 3 от Директива 96/62/ЕО само в случаите, когато пределно допустимите стойности, определени в раздел I от приложение III, са превишени по причини, различни от природните явления.
5. Държавите-членки могат да определят зони или агломерации, в които пределно допустимите стойности на ПЧ10, определени в раздел I от приложение III, са превишени поради концентрации на ПЧ10 в околния въздух, дължащи се на отлагания на частици като резултат от опесъчаване на пътищата през зимата. Държавите-членки изпращат на Комисията списък с тези зони и агломерации заедно с информация за концентрациите и източниците на ПЧ10, определени пак там. При информиране на Комисията в съответствие с член 11, параграф 1 от Директива 96/62/ЕО държавите-членки предоставят необходимите доказателства, за да покажат, че тези превишения се дължат на отложени частици и че са взети съответни мерки за намаляване на концентрациите.
В тези зони или агломерации държавите-членки са задължени да прилагат планове за действие в съответствие с член 8, параграф 3 от Директива 96/62/ЕО, само ако пределно допустимите стойности, определени в раздел I от приложение III, са превишени поради нива на ПЧ10, причинени не от опесъчаване на пътищата през зимата, а по други причини.
Член 6
Олово
Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че концентрациите на олово в околния въздух, оценени в съответствие с член 7, не превишават пределно допустимите стойности, определени в раздел I от приложение IV, считано от съответните дати, определени пак там.
Допустимите отклонения, определени в раздел I от приложение IV, се прилагат в съответствие с член 8 от Директива 96/62/ЕО.
Член 7
Оценка на концентрациите
1. Горните и долните оценъчни прагове за серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово за целите на член 6 от Директива 96/62/ЕО са определените в раздел I от приложение V.
Класификацията на всяка зона или агломерация за целите на посочения член 6 се преразглежда най-малко на всеки пет години в съответствие с процедурата, определена в раздел II от приложение V. В случай на настъпили значителни изменения в дейностите, имащи отношение към концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици или олово в околния въздух, класификацията се преразглежда по-рано.
2. Списък на критериите за определяне на разположението на пробовземните точки, използвани при измерване на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово, е определен в приложение VI. Минималният брой на пробовземните точки за фиксирани измервания на концентрации за всеки конкретен замърсител е посочен в приложение VII. Те се инсталират във всяка зона или агломерация, в които се изисква измерване, ако фиксираните измервания са единственият източник на данни за концентрациите в рамките на тази зона или агломерация.
3. В зоните и агломерациите, в рамките на които информацията от фиксираните мониторингови пунктове се допълва с информация от други източници, такива като инвентаризация на емисиите, представителни измервателни методи и моделиране на качеството на въздуха, броят на фиксираните мониторингови пунктове, които следва да бъдат инсталирани, както и пространствената разделителна способност на останалите методи са достатъчни, с оглед определянето на концентрациите на замърсителите на въздуха в съответствие с раздел I от приложение VI и раздел I от приложение VIII.
4. В зоните и агломерациите, в рамките на които не се изискват измервания, може да се използва моделиране или методи, оценяващи целите.
5. Референтните методи за анализ на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, както тези за пробовземане и анализи на олово са определени в раздели от I до III от приложение IХ.
Еталонните методи за пробовземане и измерване на ПЧ10 са определени в раздел IV от приложение IХ.
Еталонните методи за пробовземане и измерване на ПЧ2,5 са определени в раздел V от приложение IХ.
Еталонните техники за моделиране качеството на въздуха са определени в раздел VI от приложение IХ.
6. Датата, до която държавите-членки информират Комисията за методите, използвани за предварителна оценка на качеството на въздуха съгласно член 11, параграф 1, буква г) от Директива 96/62/ЕО, е 18 месеца след влизане в сила на настоящата директива.
7. Всички изменения, необходими за изменението на настоящия член и приложения V - IХ в съответствие с научния и техническия прогрес, се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 12 от Директива 96/62/ЕО.
Член 8
Информиране на обществеността
1. Държавите-членки осигуряват, че на обществеността е осигурен достъп до актуална информация за концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово във въздуха, както и на съответни организации, като екологични организации, потребителски организации, организации, представляващи интересите на уязвимите части от населението, и на други заинтересовани органи по здравеопазване посредством организации за радиоразпръскване, преса, информационни екрани или услуги по компютърните мрежи.
Информацията за концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди и прахови частици трябва да се актуализира най-малко един път дневно. В случаите, когато данните за стойностите на серен двуоксид и азотен двуоксид са почасови, при възможност информацията се актуализира почасово. Информацията за концентрации на олово във въздуха се актуализира на три месеца.
Тази информация като минимум показва превишения на концентрациите на пределно допустимите стойности и алармените прагове за усреднени периоди, както е определено в приложения I - IV. Също така информацията включва кратка оценка като съпоставка с пределно допустимите стойности и алармените прагове и подходяща информация за ефектите върху здравето.
2. При осигуряване на достъп до обществеността съгласно член 8, параграф 3 от Директива 96/62/ЕО, включително до планове или програми, отнасящи се до разпоредбите на член 3, параграф 4, член 5, параграф 4 и член 5, параграф 5 от настоящата директива, държавите-членки също така осигуряват подобен достъп и на организациите по параграф 1 от настоящия член.
3. В случаите, когато алармените прагове, определени в приложение I или II, са превишени, се осигурява достъп на обществеността до данните в съответствие с член 10 от Директива 96/62/ЕО. Информацията като минимум включва точките, изброени в раздел III от приложения I и III.
4. Информацията, която се предоставя на обществеността и организациите по параграфи 1 и 3 от настоящия член, е ясна, изчерпателна и достъпна.
Член 9
Отмяна и преходни разпоредби
1. Директива 80/779/ЕИО на Съвета от 15 юли 1980 г. относно допустими емисии по качество на въздуха и ръководните стойности за серен двуоксид и суспендирани частици (7) се отменя считано от 19 юли 2001 г., с изключение на член 1, член 2, параграф 1, член 3, параграф 1, членове 9, 15 и 16 от Директива 80/779/ЕИО и приложения I, IIIб и IV към същата директива, които се отменят считано от 1 януари 2005 г.
2. Директива 82/884/ЕИО на Съвета от 3 декември 1982 г. относно допустимите стойности на олово във въздуха (8) се отменя считано от 19 юли 2001 г., с изключение на членове 1, 2, член 3, параграф 1, членове 7, 12 и 13 от същата директива, които се отменят от 1 януари 2005 г.
3. Директива 85/203/ЕИО на Съвета от 7 март 1985 г. относно нормите за азотен двуоксид във въздуха (9) се отменя считано от 19 юли 2001 г., с изключение на член 1, параграф 1, първо тире, член 2, параграф 2, първо тире, член 3, параграф 1, членове 5, 9, 15 и 16 от Директива 85/203/ЕИО и приложение I към същата директива, които се отменят от 1 януари 2010 г.
4. От 19 юли 2001 г. държавите-членки използват пунктове за мониторинг и други методи за оценка на качеството на въздуха, които са в съответствие с изискванията на настоящата директива, при оценката на концентрациите на серен двуоксид, азотен двуоксид и олово във въздуха с оглед получаването на данни с цел демонстриране на съответствието с пределно допустимите стойности, установени с Директива 80/779/ЕИО, Директива 82/884/ЕИО и Директива 85/203/ЕИО, дотогава, докато пределно допустимите стойности, определени с тези директиви, преустановят действието си.
5. От 19 юли 2001 г. държавите-членки могат да използват пунктове за мониторинг и други методи за оценка на качеството на въздуха, които са в съответствие с изискванията на настоящата директива, по отношение на ПЧ10 при оценката на концентрациите на суспендирани прахови частици, както са определени в приложение IV към Директива 80/779/ЕИО; с цел демонстриране на такова съответствие събраните данни се умножават по коефициент 1,2.
6. Държавите-членки информират Комисията за всяко превишаване на пределно допустимите стойности, установени в Директиви 80/779/ЕИО, 82/884/ЕИО и 85/203/ЕИО, заедно със запис на стойностите, причините за тях и предприетите мерки за предотвратяване на повторение в рамките на девет месеца считано от края на всяка година, в съответствие с процедурата, определена в член 11 от Директива 96/62/ЕО, докато пределно допустимите стойности, определени с упоменатите директиви, прекратят действието си.
7. Държавите-членки могат да продължат да използват ръководните стойности за опазване на екосистемите в зоните, в които считат за необходимо да ограничат или предотвратят предвидимо превишаване и замърсяване със серен двуоксид, азотни оксиди или суспендирани прахови частици, както е определено в приложение II към Директива 80/779/ЕИО и приложение II към Директива 85/203/ЕИО.
Член 10
Докладване и преразглеждане
Комисията предоставя на Европейския парламент и на Съвета не по-късно от 31 декември 2003 г. доклад въз основа на опита от прилагането на настоящата директива, и по-конкретно на резултатите от най-новите научни изследвания за въздействието върху човешкото здраве в резултат на излагането на въздействието на серен двуоксид, азотен двуоксид и азотни оксиди, прахови частици и олово, както и за технологичното развитие, постигнато при методите за измерване и другите начини за оценка на концентрациите на прахови частици във въздуха и отлагането на олово по повърхности.
С оглед поддържането на високо ниво на опазване на човешкото здраве и околната среда и като се има предвид придобитият опит при прилагане на настоящата директива от държавите-членки, по-специално условията, определени в приложение VI, според които са извършвани измервания, цитираният по-горе доклад се съпровожда с предложение за изменения на настоящата директива, ако е необходимо. По-специално Комисията ще подложи на проверка пределно допустимите стойности за втората фаза на ПЧ10 с оглед да ги направи задължителни и ще разгледа потвърждаването или предлагането на алтернативни пределно допустими стойности за втория етап или, в случай че това е подходящо, още за първия етап. В допълнение Комисията ще обърне специално внимание на определянето на пределно допустими стойности за ПЧ2,5 или на различни фракции на праховите частици, в случай че е подходящо. Освен това Комисията ще подложи на проверка годишните пределно допустими стойности за опазване на човешкото здраве от азотен двуоксид и ще направи предложение, което ще потвърди или измени сегашните стойности. Също така ще бъдат проучени часовите пределно допустими стойности за азотен двуоксид в светлината на указанията на Световната здравна организация и като се съобрази с това, дали тези пределно допустими стойности следва да се потвърдят или изменят.
Комисията също така ще се съобрази с това, дали е подходящо да се дадат стойности на алармени прагове за ПЧ10 и ПЧ2,5, или конкретни фракции на прахови частици, както е направено за другите замърсители, включени в настоящата директива.
Член 11
Глоби
Държавите-членки определят глоби за нарушение на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива. Тези глоби са ефикасни, съответстващи на нарушенията и възпиращи.
Член 12
Прилагане
1. Държавите-членки въвеждат в сила законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива преди 19 юли 2001 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното си законодателство в областта, регулирана от настоящата директива.
Член 13
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 14
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Люксембург на 22 април 1999 година.
DIRECTIVA 1999/30/CE DO CONSELHO
de 22 de Abril de 1999
relativa a valores-limite para o dióxido de enxofre, dióxido de azoto e óxidos de azoto, partículas em suspensão e chumbo no ar ambiente
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente o n.o 1 do artigo 130.oS,
Tendo em conta a proposta da Comissão(1),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social(2),
Deliberando nos termos do artigo 189.oC do Tratado(3),
(1) Considerando que, com base nos princípios consignados no artigo 130.oR do Tratado, o programa da Comunidade Europeia de política e acção em matéria de ambiente e desenvolvimento sustentável (quinto programa de acção em matéria de ambiente)(4) prevê em especial alterações à legislação sobre poluentes atmosféricos; que o referido programa recomenda o estabelecimento de objectivos a longo prazo em matéria de qualidade do ar;
(2) Considerando que o artigo 129.o do Tratado prevê que as exigências em matéria de protecção da saúde constituem uma componente das demais políticas comunitárias; que a alínea o) do artigo 3.o do Tratado determina que a acção da Comunidade implica uma contribuição para a realização de um elevado nível de protecção da saúde;
(3) Considerando que, nos termos do n.o 5 do artigo 4.o da Directiva 96/62/CE do Conselho, de 27 de Setembro de 1996, relativa à avaliação e gestão da qualidade do ar ambiente(5), o Conselho deve adoptar a legislação a que se refere o n.o 1, bem como as disposições previstas nos n.os 3 e 4 do mesmo artigo;
(4) Considerando que os valores-limite fixados pela presente directiva constituem requisitos mínimos; que, nos termos do artigo 130.oT do Tratado, os Estados-membros podem manter ou introduzir medidas de protecção reforçadas; que, nomeadamente, podem ser adoptados valores-limite mais rigorosos para proteger a saúde de categorias da população especialmente vulneráveis, como as crianças e os doentes hospitalizados; que os Estados-membros podem determinar que os valores-limite sejam atingidos numa data anterior à fixada na presente directiva;
(5) Considerando que os ecossistemas devem ser protegidos contra os efeitos nocivos do dióxido de enxofre; que a vegetação deve ser protegida contra os efeitos nocivos dos óxidos de azoto;
(6) Considerando que diferentes tipos de partículas podem ter efeitos nocivos diversos sobre a saúde humana; que está provado que os riscos para a saúde humana associados à exposição a partículas em suspensão criadas pelo homem são mais elevados do que os riscos associados à exposição a partículas de origem natural presentes no ar ambiente;
(7) Considerando que a Directiva 96/62/CE prevê o desenvolvimento de planos de acção para zonas em que a concentração de poluentes no ar ambiente exceda os valores-limite acrescidos das margens temporárias de tolerância aplicáveis, para garantir a observância dos valores-limite até à ou às datas indicadas; que, no que se refere a partículas em suspensão, esses planos de acção e outras estratégias de redução devem procurar reduzir as concentrações de partículas finas no contexto da redução total das concentrações de partículas em suspensão;
(8) Considerando que a Directiva 96/62/CE prevê que os valores numéricos para os valores-limite e os limiares de alerta se devem basear nos resultados de trabalhos efectuados por grupos científicos internacionais que operam nesse domínio; que a Comissão deverá tomar em consideração os dados mais recentes da investigação científica nos domínios apropriados da epidemiologia e do ambiente, assim como os mais recentes progressos dos métodos de medição para que sejam avaliados os elementos em que se fundamentam os valores-limite e os limiares de alerta;
(9) Considerando que, para facilitar a revisão da presente directiva em 2003, a Comissão e os Estados-membros deverão estudar modos de promover a investigação sobre os efeitos dos poluentes nela referidos, designadamente o dióxido de enxofre, o dióxido de azoto e os óxidos de azoto, as partículas em suspensão e o chumbo;
(10) Considerando que as técnicas normalizadas de medição exacta e os critérios comuns para a localização das estações de medição são elementos importantes para a avaliação da qualidade do ar ambiente, a fim de obter informações comparáveis em toda a Comunidade;
(11) Considerando que, nos termos do n.o 1 do artigo 12.o da Directiva 96/62/CE, as alterações necessárias à adaptação ao progresso científico e técnico só podem incidir nos critérios e técnicas de avaliação das concentrações de dióxido de enxofre, de dióxido de azoto e óxidos de azoto, partículas em suspensão e chumbo e/ou nas modalidades de envio da informação à Comissão e não devem ter por efeito modificar, directa ou indirectamente, os valores-limite ou os limiares de alerta;
(12) Considerando que deve ser facultado ao público um acesso fácil a informações actualizadas sobre concentrações de dióxido de enxofre, dióxido de azoto e óxidos de azoto, partículas em suspensão e chumbo no ar ambiente,
ADOPTOU A PRESENTE DIRECTIVA:
Artigo 1.o
Objectivos
Os objectivos da presente directiva são:
- o estabelecimento de valores-limite e, quando apropriado, de limiares de alerta para as concentrações de dióxido de enxofre, dióxido de azoto e óxidos de azoto, partículas em suspensão e chumbo no ar ambiente, a fim de evitar, prevenir ou limitar os efeitos nocivos destes poluentes sobre a saúde humana e sobre o ambiente na sua globalidade,
- a avaliação, com base em métodos e critérios comuns, das concentrações de dióxido de enxofre, dióxido de azoto e óxidos de azoto, partículas em suspensão e chumbo no ar ambiente,
- a obtenção de informações adequadas sobre as concentrações de dióxido de enxofre, dióxido de azoto e óxidos de azoto, partículas em suspensão e chumbo no ar ambiente e assegurar a sua divulgação junto do público,
- a manutenção da qualidade do ar ambiente, quando esta é boa, e a sua melhoria nos outros casos, no que diz respeito ao dióxido de enxofre, dióxido de azoto e óxidos de azoto, partículas em suspensão e chumbo.
Artigo 2.o
Definições
Para efeitos da presente directiva, entende-se por:
1. "Ar ambiente": o ar exterior da troposfera, excepto o ar dos locais de trabalho.
2. "Poluente": as substâncias introduzidas directa ou indirectamente pelo homem no ar ambiente capazes de produzir efeitos nocivos sobre a saúde humana ou o meio ambiente.
3. "Nível": a concentração no ar ambiente ou a deposição superficial de um poluente num dado intervalo de tempo.
4. "Avaliação": os métodos utilizados para medir, calcular, prever ou estimar o nível de um poluente no ar ambiente.
5. "Valor-limite": o nível fixado com base em conhecimentos científicos com o intuito de evitar, prevenir ou reduzir os efeitos nocivos sobre a saúde humana e/ou o ambiente na sua globalidade, susceptível de ser atingido num prazo determinado e que, quando atingido, não deverá ser excedido.
6. "Limiar de alerta": o nível acima do qual uma exposição de curta duração acarreta riscos para a saúde humana e a partir do qual os Estados-membros tomarão medidas imediatas, tal como previsto na Directiva 96/62/CE.
7. "Margem de tolerância": a percentagem do valor-limite em que este valor pode ser excedido nas condições constantes da Directiva 96/62/CE.
8. "Zona": parte do território dos Estados-membros, delimitada por eles próprios.
9. "Aglomeração": uma zona caracterizada por uma concentração de população superior a 250000 habitantes ou, quando a concentração da população for inferior ou igual a 250000 habitantes, uma densidade populacional por quilómetro quadrado que justifique que os Estados-membros avaliem e giram a qualidade do ar ambiente.
10. "Óxidos de azoto": a soma de monóxido e dióxido de azoto adicionados como partes por bilião e expressas em dióxido de azoto, em microgramas por metro cúbico.
11. "PM10": partículas em suspensão susceptíveis de passar através de um filtro selectivo com 50 % de eficiência para um diâmetro aerodinâmico de 10 μm.
12. "PM2,5": partículas em suspensão susceptíveis de passar através de um filtro selectivo com 50 % de eficiência para um diâmetro aerodinâmico de 2,5 μm.
13. "Limiar superior de avaliação": nível de poluição, especificado no anexo V, abaixo do qual pode ser utilizada uma combinação de medidas e de técnicas de modelização para avaliar a qualidade do ar ambiente, nos termos do n.o 3 do artigo 6.o da Directiva 96/62/CE.
14. "Limiar inferior de avaliação": nível de poluição, especificado no anexo V, abaixo do qual só pode ser utilizada a modelização ou a estimativa objectiva para avaliar a qualidade do ar ambiente, nos termos do n.o 4 do artigo 6.o da Directiva 96/62/CE.
15. "Catástrofe natural": erupções vulcânicas, actividades sísmicas, actividades geotérmicas, incêndios florestais incontrolados, ventos de grande intensidade ou ressuspensão ou transporte atmosférico de partículas naturais provenientes de regiões secas.
16. "Medições fixas": medições efectuadas nos termos do n.o 5 do artigo 6.o da Directiva 96/62/CE.
Artigo 3.o
Dióxido de enxofre
1. Os Estados-membros adoptarão as medidas necessárias para garantir que as concentrações de dióxido de enxofre no ar ambiente, avaliadas nos termos do artigo 7.o, não excedam os valores-limite estabelecidos na secção I do anexo I, a partir das datas nela fixadas.
As margens de tolerância previstas na secção I do anexo I cumprirão o disposto no artigo 8.o da Directiva 96/62/CE.
2. O limiar de alerta para as concentrações de dióxido de enxofre no ar ambiente consta da secção II do anexo I.
3. A fim de coadjuvar a Comissão na elaboração do relatório previsto no artigo 10.o, os Estados-membros procederão, quando possível, até 31 de Dezembro de 2003, ao registo dos dados relativos às concentrações de dióxido de enxofre, determinadas de 10 em 10 minutos, a partir de algumas das estações de medição seleccionadas pelos Estados-membros como representativas da qualidade do ar em áreas habitadas próximas das fontes e em que as concentrações sejam medidas de hora a hora. Simultaneamente com os dados fornecidos sobre as concentrações de hora a hora, e nos termos do n.o 1 do artigo 11.o da Directiva 96/62/CE, quando possível, os Estados-membros comunicarão à Comissão, para as estações de medição seleccionadas, os valores de concentrações medidas de 10 em 10 minutos que excedam 500 μg/m3, o número de dias do ano em que tal tenha ocorrido, o número desses dias em que, ao mesmo tempo, as concentrações de dióxido de enxofre medidas de hora a hora tenham excedido simultaneamente 350 μg/m3 e a concentração máxima registada de 10 em 10 minutos.
4. Os Estados-membros podem designar zonas ou aglomerações nas quais os valores-limite de dióxido de enxofre referidos na secção I do anexo I são excedidos devido a essas concentrações no ar ambiente, causadas por factores naturais. Os Estados-membros enviarão à Comissão listas dessas zonas ou aglomerações juntamente com informações sobre concentrações e fontes de dióxido de enxofre nas mesmas. Ao informarem a Comissão, nos termos do n.o 1 do artigo 11.o da Directiva 96/62/CE, os Estados-membros deverão fornecer a justificação necessária para demonstrar que as superações se devem a causas naturais.
Nessas zonas ou aglomerações, os Estados-membros só executarão planos de acção nos termos do n.o 3 do artigo 8.o da Directiva 96/62/CE, quando os valores-limite estabelecidos na secção I do aexo I forem excedidos devido a emissões criadas pelo homem.
Artigo 4.o
Dióxido de azoto e óxidos de azoto
1. Os Estados-membros adoptarão as medidas necessárias para garantir que as concentrações de dióxido de azoto e, se for caso disso, de óxidos de azoto no ar ambiente, avaliadas nos termos do artigo 7.o, não excedam os valores-limite estabelecidos na secção I do anexo II, a partir das datas nela fixadas.
As margens de tolerância previstas na secção I do anexo II cumprirão o disposto no artigo 8.o da Directiva 96/62/CE.
2. O limiar de alerta para as concentrações de dióxido de azoto no ar ambiente consta da secção II do anexo II.
Artigo 5.o
Partículas em suspensão
1. Os Estados-membros adoptarão as medidas necessárias para garantir que as concentrações de PM10 no ar ambiente, avaliadas nos termos do artigo 7.o, não excedam os valores-limite estabelecidos na secção I do anexo III, a partir das datas nela fixadas.
As margens de tolerância especificadas na secção I do anexo III cumprirão o disposto no artigo 8.o da Directiva 96/62/CE.
2. Os Estados-membros garantirão que as estações de medição que fornecem os dados sobre as concentrações de PM2,5 estão instaladas e operacionais. O número e a localização das estações de medição de PM2,5 serão estabelecidos pelos Estados-membros, tendo em vista a obtenção de valores representativos das concentrações de PM2,5 no respectivo território. Sempre que possível, os seus pontos de amostragem serão instalados conjuntamente com os pontos de amostragem de PM10.
Os Estados-membros enviarão anualmente à Comissão, o mais tardar nove meses após o final de cada ano, a média aritmética dos valores, a mediana, o percentil 98 e o valor da concentração máxima determinados a partir das medições de PM2,5 durante um período de 24 horas no decorrer desse ano. O percentil 98 será calculado nos termos do anexo I, secção 4, da Decisão 97/101/CE do Conselho, de 27 de Janeiro de 1997, que estabelece um intercâmbio recíproco de informações e de dados provenientes das redes e estações individuais que medem a poluição atmosférica nos Estados-membros(6).
3. Os planos de acção estabelecidos para as concentrações de PM10 nos termos do artigo 8.o da Directiva 96/62/CE e as estratégias gerais a adoptar para a sua redução terão também como objectivo a redução das concentrações de PM2,5.
4. Sempre que os valores-limite de PM10 indicados na secção I do anexo III forem excedidos em virtude de concentrações de PM10 no ar ambiente devidas a catástrofes naturais de que resultem concentrações significativamente superiores aos valores de base normais decorrentes de factores naturais, os Estados-membros informarão a Comissão, nos termos do n.o 1 do artigo 11.o da Directiva 96/62/CE, apresentando a justificação necessária para demonstrar que essas superações se devem a catástrofes naturais. Nesses casos, os Estados-membros só serão obrigados a aplicar planos de acção nos termos do n.o 3 do artigo 8.o da Directiva 96/62/CE quando os valores-limite estabelecidos na secção I do anexo III forem excedidos devido a outras causas que não catástrofes naturais.
5. Os Estados-membros podem designar zonas ou aglomerações nas quais os valores-limite de PM10 referidos na secção I do anexo III são excedidos devido a essas concentrações no ar ambiente causadas pela ressuspensão de partículas em consequência da colocação de areia nas estradas durante o Inverno. Os Estados-membros enviarão à Comissão listas dessas zonas ou aglomerações juntamente com informações sobre concentrações e fontes de PM10 nas mesmas. Ao informarem a Comissão, nos termos do n.o 1 do artigo 11.o da Directiva 96/62/CE, os Estados-membros deverão fornecer a justificação necessária para demonstrar que as superações se devem a essas partículas em ressuspensão, e que foram tomadas as medidas possíveis para fazer baixar as concentrações.
Nessas zonas ou aglomerações, os Estados-membros só executarão planos de acção nos termos do n.o 3 do artigo 8.o da Directiva 96/62/CE, quando os valores-limite estabelecidos na secção I do anexo III forem excedidos devido a níveis de PM10 que não resultem da colocação de areia nas estradas durante o Inverno.
Artigo 6.o
Chumbo
Os Estados-membros adoptarão as medidas necessárias para garantir que as concentrações de chumbo no ar ambiente, avaliadas nos termos do artigo 7.o, não excedam os valores-limite estabelecidos na secção I do anexo IV, a partir das datas nela fixadas.
As margens de tolerância previstas na secção I do anexo IV cumprirão o disposto no artigo 8.o da Directiva 96/62/CE.
Artigo 7.o
Avaliação das concentrações
1. Os limiares superior e inferior de avaliação do dióxido de enxofre, do dióxido de azoto e óxidos de azoto, das partículas em suspensão na atmosfera e do chumbo, para efeitos do artigo 6.o da Directiva 96/62/CE, constam da secção I do anexo V.
A classificação de cada zona ou aglomeração para efeitos do referido artigo 6.o será vista, pelo menos de cinco em cinco anos, nos termos da secção II do anexo V. Essa classificação será vista mais cedo, em caso de alterações significativas das actividades relevantes para as concentrações de dióxido de enxofre, dióxido de azoto ou, quando apropriado, óxidos de azoto, partículas em suspensão na atmosfera ou chumbo.
2. O anexo VI estabelece os critérios de escolha da localização dos pontos de amostragem para medição dos níveis de dióxido de enxofre, dióxido de azoto e óxidos de azoto, partículas em suspensão na atmosfera e chumbo. O anexo VII define o número mínimo de pontos de amostragem para medições fixas das concentrações de cada poluente; esses pontos de amostragem devem ser instalados nas zonas ou aglomerações em que são exigidas medições, se a medição fixa for a única fonte de dados sobre concentrações nessas zonas.
3. Nas zonas e aglomerações nas quais as informações recolhidas a partir de estações de medição fixa forem complementadas por dados provenientes de outras fontes, como registos de taxas de emissão, métodos de avaliação de referência e modelização da qualidade do ar, o número de estações de medição fixa a instalar, bem como a resolução espacial de outras técnicas, deverão permitir medir as concentrações de poluentes atmosféricos nos termos da secção I do anexo VI, e da secção I do anexo VIII.
4. Nas zonas e aglomerações em que não são exigidas medições, podem ser utilizadas técnicas de modelização ou de estimativa objectiva.
5. Os métodos de referência a utilizar na análise dos níveis de dióxido de enxofre, dióxido de azoto e óxidos de azoto, e na amostragem e análise dos níveis de chumbo, constam das secções I a III do anexo IX.
O método de referência para a amostragem e a medição dos níveis de PM10 consta da secção IV do anexo IX.
O método de referência provisório para a amostragem e a medição dos níveis de PM2,5 consta da secção V do anexo IX.
As técnicas de referência para a modelização da qualidade do ar constam da secção VI do anexo IX.
6. Os Estados-membros comunicarão à Comissão os métodos utilizados na avaliacão preliminar da qualidade do ar, nos termos do n.o 1, alínea d), do artigo 11.o da Directiva 96/62/CE, 18 meses a contar da data de entrada em vigor da presente directiva.
7. Quaisquer alterações necessárias para adaptar o presente artigo e os anexos V a IX ao progresso técnico e científico serão adoptadas nos termos do artigo 12.o da Directiva 96/62/CE.
Artigo 8.o
Informação do público
1. Os Estados-membros garantirão que sejam regularmente facultadas ao público bem como às organizações competentes neste domínio, como as organizações de defesa do ambiente, as organizações de defesa do consumidor, as organizações que representam os interesses das populações mais vulneráveis e outros organismos competentes em matéria de protecção da saúde, informações actualizadas sobre os níveis ambientais de dióxido de enxofre, dióxido de azoto e óxidos de azoto, partículas em suspensão e chumbo, através, por exemplo, da rádio, da imprensa, de painéis de informação ou dos serviços das redes informáticas.
As informações sobre as concentrações de dióxido de enxofre, dióxido de azoto e partículas em suspensão deverão ser actualizadas pelo menos diariamente e, no caso dos valores do dióxido de enxofre e de óxido de azoto medidos de hora a hora, as informações deverão ser actualizadas de hora a hora, se possível. As informações sobre a concentração de chumbo no ar ambiente deverão ser actualizadas de três em três meses.
Essas informações incluirão pelo menos todos os casos em que as concentrações excedam os valores-limite e os limiares de alerta nos períodos de amostragem especificados nos anexos I a IV, bem como uma breve avaliação relativa aos valores-limite e aos limiares de alerta e informações adequadas quanto aos efeitos sobre a saúde.
2. Ao divulgarem publicamente os planos ou programas nos termos do n.o 3 do artigo 8.o da Directiva 96/62/CE, incluindo os planos ou programas a que se referem o n.o 4 do artigo 3.o, e os n.os 4 e 5 do artigo 5.o da presente directiva, os Estados-membros comunicá-los-ão igualmente às organizações referidas no n.o 1.
3. Sempre que se exceda um limiar de alerta referido no anexo I ou no anexo II, as informações facultadas ao público, nos termos do artigo 10.o da Directiva 96/62/CE, incluirão no mínimo os pontos da lista que consta da secção III do anexo I e do anexo II.
4. As informações divulgadas ao público e às organizações ao abrigo dos n.os 1 e 3 devem ser claras, compreensíveis e acessíveis.
Artigo 9.o
Revogações e acordos transitórios
1. A Directiva 80/779/CEE do Conselho, de 15 de Julho de 1980, relativa a valores-limite e a valores-guia de qualidade do ar para o dióxido de enxofre e as partículas em suspensão(7) é revogada em 19 de Julho de 2001, excepto o artigo 1.o, o n.o 1 do artigo 2.o, o n.o 1 do artigo 3.o, e os artigos 9.o, 15.o e 16.o e os anexos I, III b e IV que são revogados em 1 de Janeiro de 2005.
2. A Directiva 82/884/CEE do Conselho, de 3 de Dezembro de 1982, relativa a um valor-limite para o chumbo contido na atmosfera(8) é revogada em 19 de Julho de 2001, excepto os artigos 1.o e 2.o, o n.o 1 do artigo 3.o e os artigos 7.o, 12.o e 13.o que são revogados em 1 de Janeiro de 2005.
3. A Directiva 85/203/CEE do Conselho, de 7 de Março de 1985, relativa às normas de qualidade do ar para o dióxido de azoto(9) é revogada em 19 de Julho de 2001, excepto o artigo n.o 1, primeiro travessão e o n.o 2 do artigo 1.o, o primeiro travessão do artigo 2.o, o n.o 1 do artigo 3.o e os artigos 5.o, 9.o, 15.o e 16.o e o anexo I que são revogados em 1 de Janeiro de 2001.
4. A partir de 19 de Julho de 2001, os Estados-membros utilizarão estações de medição e outros métodos de avaliação da qualidade do ar, de acordo com os requisitos da presente directiva, para avaliar as concentrações de dióxido de enxofre, de óxido de azoto e chumbo no ar ambiente, de modo a obter dados destinados a demonstrar a observância dos valores-limite estabelecidos nas Directivas 80/779/CEE, 82/884/CEE e 85/203/CEE, até à data em que os valores-limite estabelecidos nessas directivas deixem de ser aplicáveis.
5. A partir de de 19 de Julho de 2001, os Estados-membros poderão utilizar estações de medição e outros métodos de avaliação da qualidade do ar relativos às PM10, de acordo com os requisitos da presente directiva para avaliar as concentrações de partículas em suspensão, de modo a demonstrar a observância dos valores-limite para a totalidade das partículas em suspensão estabelecidos no anexo IV da Directiva 80/779/CEE; no entanto, para demonstrar essa observância, os dados recolhidos serão multiplicados por um factor de 1,2.
6. Os Estados-membros informarão a Comissão de qualquer superação dos valores-limite estabelecidos nas Directivas 80/779/CEE, 82/884/CEE e 85/203/CEE, assim como dos valores registados, das causas que explicam esses valores e das medidas tomadas para evitar que se repitam, anualmente, num prazo de nove meses a contar do final de cada ano, nos termos do artigo 11.o da Directiva 96/62/CE, até à data em que os valores-limite estabelecidos nessas directivas deixarem de ser aplicáveis.
7. Nas zonas em que os Estados-membros considerarem necessário limitar ou prevenir um aumento previsível da poluição por dióxido de enxofre, óxidos de azoto ou partículas em suspensão, poderão continuar a usar os valores-guia para a protecção dos ecossistemas que constam do anexo II da Directiva 80/779/CEE e do anexo II da Directiva 85/203/CEE.
Artigo 10.o
Relatório e revisão
O mais tardar em 31 de Dezembro de 2003, a Comissão apresentará ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório sobre a experiência adquirida com a aplicação da presente directiva e, designadamente, sobre os resultados dos trabalhos de investigação científica mais recentes acerca dos efeitos na saúde humana e nos ecossistemas da exposição ao dióxido de enxofre, dióxido de azoto e óxidos de azoto, a diferentes fracções de partículas em suspensão e ao chumbo, bem como sobre o progresso tecnológico, incluindo o desenvolvimento dos métodos de medição e de outros tipos de avaliação das concentrações de partículas em suspensão no ar ambiente e da deposição superficial de partículas em suspensão e de chumbo.
A fim de manter um elevado nível de protecção da saúde humana e do ambiente, e tendo em conta a experiência adquirida com a aplicação da presente directiva nos Estados-membros, incluindo, em particular, as condições, previstas no anexo VI, em que se efectuaram as medições, esse relatório será acompanhado, se necessário, de propostas de alteração da presente directiva. Em particular, a Comissão procederá à análise dos valores-limite de PM10 para a segunda fase, a fim de os tornar obrigatórios, e reflectirá sobre uma possível confirmação ou alteração dos valores-limite para a segunda fase e, se adequada, para a primeira fase. Além disso, a Comissão prestará especial atenção à fixação de valores-limite para as PM2,5 ou para diferentes fracções de partículas em suspensão, consoante o caso. A Comissão analisará ainda o valor-limite anual de dióxido de azoto para protecção da saúde humana e apresentará uma proposta de confirmação ou de alteração desse valor. A Comissão analisará igualmente o valor-limite horário de dióxido de azoto, segundo as orientações da Organização Mundial de Saúde e ponderará a confirmação ou alteração desse valor-limite.
A Comissão prestará especial atenção à fixação de limiares de alerta, coerentes com os fixados para outros poluentes na presente directiva, para as PM10, para as PM2,5 ou para determinadas partículas em suspensão, consoante o caso.
Artigo 11.o
Sanções
Os Estados-membros determinarão as sanções aplicáveis às violações das disposições nacionais adoptadas em execução da presente directiva. Essas sanções serão efectivas, proporcionadas e dissuasivas.
Artigo 12.o
Aplicação
1. Os Estados-membros porão em vigor as disposições legislativas, regulamentares e administrativas necessárias para dar cumprimento à presente directiva em 19 de Julho de 2001. Do facto informarão imediatamente a Comissão.
Quando os Estados-membros adoptarem essas disposições, estas devem incluir uma referência à presente directiva ou ser acompanhadas dessa referência na publicação oficial. As modalidades dessa referência serão adoptadas pelos Estados-membros.
2. Os Estados-membros comunicarão à Comissão o texto das principais disposições de Direito interno que adoptarem nas matérias reguladas pela presente directiva.
Artigo 13.o
Entrada em vigor
A presente directiva entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
Artigo 14.o
Destinatários
Os Estados-membros são os destinatários da presente directiva.
Feito no Luxemburgo, em 22 de Abril de 1999.