32005R1891
L 302/14
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1891/2005 НА СЪВЕТА
от 14 ноември 2005 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 3068/92 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на калиев хлорид с произход от Беларус, Русия или Украйна
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основният регламент“), и по-специално член 11, параграф 3 от него,
като взе предвид предложение на Комисията след консултации с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
1. Предишни разследвания и съществуващи мерки
(1)
След разследване (предишното разследване) Съветът, с Регламент (ЕО) № 969/2000 (2), измени мерките, наложени първоначално с Регламент (ЕИО) № 3068/92 (3) върху вноса на калиев хлорид с произход, inter alia, от Русия (съществуващите мерки).
(2)
През март 2004 г. със известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4), Комисията започна по своя инициатива частично междинно преразглеждане на съществуващите мерки, за да провери дали те следва да бъдат изменени, за да се отчете разширяването на Европейския съюз до 25 държави-членки от 1 май 2004 г. (разширяването).
(3)
Резултатите от този частично междинно преразглеждане показаха, че е в интерес на Общността да се предвиди временно адаптиране на съществуващите мерки, така че да се избегне внезапен и прекалено негативен ефект върху вносители и потребители в десетте нови държави-членки непосредствено след разширяването.
(4)
За тази цел през май 2004 г., с Регламент (ЕО) № 1002/2004 (5), Комисията прие гаранция от двама производители износители от Русия, а именно акционерно дружество JSC Silvinit и JSC Uralkali за период от една година. През юни 2005 г., с Регламент (ЕО) № 858/2005на Комисията (6) от двамата производители износители от Русия приеха нови гаранции, изтичащи на 13 април 2006 г. Освен това, за да се предвиди освобождаване от антидъмпинговите мита, наложени с Регламент (ЕИО) № 3068/92 върху внос, извършен при условията на гаранция, Регламент (ЕИО) № 3068/92 бе изменен с Регламент (ЕО) № 992/2004 (7).
(5)
Следва да се отбележи, че за всички препратки към „Общността“ или към „Общността на 15-те“ в настоящия регламент се приема, че означават - освен ако не е посочено друго - Общността, така както е конституирана непосредствено преди разширяването.
2. Основания за настоящия преглед
(6)
През януари 2004 г. бяха получени отделни искания от JSC Silvinit и JSC Uralkali (заявителите) за отделни частични междинни преразглеждания на съществуващи мерки в съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент.
(7)
Заявителите твърдят и предоставят достатъчни prima facie доказателства, че сравнението на нормалната стойност на основата на собствените им разходи/вътрешни цени и техните експортни цени за Общността биха довели до премахване на дъмпинга. По тази причина, едно продължаващо налагане на съществуващите мерки на сегашните им нива, основани на нивото на установения преди това дъмпинг, не е вече необходимо за компенсиране на дъмпинга.
(8)
Решени, след съгласуване с Консултативния комитет, че съществуват достатъчно доказателства за иницииране на частични междинни преразглеждания, Комисията публикува известия за иницииране и започване на разследване (8).
3. Период на разследване
(9)
Разследването бе ограничено до дъмпинга и покриваше периода от 1 април 2003 г. до 30 март 2004 г. (период на разследване).
4. Заинтересовани страни
(10)
Комисията информира официално представителите на страната-износителка, заявителите, и производство на Общността относно започването на междинното преразглеждане и даде на всички пряко заинтересовани страни възможност да съобщят становищата си в писмен вид и да поискат изслушване. Комисията изпрати освен това въпросници до заявителите. Отговори на въпросниците бяха получени от заявителите и от търговеца-износител в Русия, свързан с една от дружествата заявители.
(11)
Комисията потърси и провери цялата информация, която сметна за необходима по смисъла на определяне на дъмпинга и извърши проверка на отговорите на въпросника в офисите на следните дружества:
а)
Производители износители от Русия:
JSC Silvinit, град Соликамск, Пермски регион, Русия,
JSC Uralkali, град Березники, Пермски регион, Русия.
б)
Свързан износител за JSC Silvinit:
Международна дружество за поташ, Москва, Русия.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
1. Разглеждан продукт
(12)
Продуктът е същият, както в предишното разследване, т.е. калиев хлорид (поташ или KCl) и се използва по принцип като селскостопански тор - пряко, смесен с други торове или след трансформиране в комплексен тор, известен като NPK (азот, фосфор, поташ). Съдържанието на поташ е променливо и се изразява като процент от теглото на калиев оксид (К2О) в сухия безводен продукт. Той се използва и като суровина в производството на някои индустриални и фармацевтични продукти.
(13)
Поташ се продава по принцип или в стандартна/прахова форма (стандартен поташ), или в друга нестандартна форма, която включва - но без да се ограничава до - гранулирана форма (гранулиран поташ). Продуктът се класира по принцип в три основни категории, на основата на съдържанието на калиев оксид, а именно:
-
съдържание на поташ, непревишаващо 40 % К2О - попадащо под код по КН 3104 20 10,
-
съдържание на поташ, превишаващо 40 % К2О, но по-малко от или равно на 62 % - попадащо под код КН 3104 20 50,
-
съдържание на поташ, превишаващо 62 % К2О - попадащо под код по КН 3104 20 90.
(14)
Следва да се напомни, че в предишното разследване бе констатирано, че вносът на някои специални смеси или съчетания с необичайно високо съдържание на калий, което не попада под никой от кодовете по КН за поташ, указани по-горе, следва също да се смята за разглеждан продукт. До това заключение се стигна, тъй като тези смеси и съчетания споделят същите основни физически и химически характеристики и се характеризират със същите приложения, както основните категории, споменати по-горе. Съобразно с това тези смеси или съчетания, попадащи под кодове по КН ех 3105 20 10, ех 3105 20 90, ех 3105 60 90, ех 3105 90 91 и ех 3105 90 99 бяха също включени в сегашното разследване и съставляват част от разглеждания продукт.
2. Сходен продукт
(15)
Бе установено, че, тъй като не съществуват различия във физическите или химическите свойства между продукта, изнесен от Русия за Общността и продукта, произведен в Русия и продаван на руския вътрешен пазар, те се смятат за сходни продукти по смисъла на сегашното разследване.
В. ДЪМПИНГ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ЗАЯВИТЕЛИТЕ
1. Нормална стойност
(16)
Що се отнася за определянето на нормалната стойност, първо бе установено дали общият обем на всяка от общите вътрешни продажби от заявителя на сходния продукт е била представителна в сравнение със съответните им общи експортни обеми на продажби за Общността. В съгласие с член 2, параграф 2 от основния регламент, вътрешните продажби се смятат за представителни, когато всеки от обемите вътрешни продажби на заявителите на сходния продукт съставлява най-малко 5 % от съответните им общи експортни обеми на продажби за Общността през време на разследвания период. На тази основа бе намерено, за двамата заявители, че общите вътрешни продажби на разглеждания продукт през време на разследвания период е бил в представителни количества.
(17)
След това, като се дефинират видовете продукти в съответствие с кодовете по ТАРИК за ЕО, под които се класира продуктът (т.е. със стандартен клас или нестандартен клас, включително на гранули) или с пакетиране или форма, в която се експедира (т.е. в насипно състояние, в чували или в съдове), се прави анализ за това дали вътрешните продажби на всеки вид продукт са били представителни. Вътрешните продажби на конкретен вид продукт се смятаха за достатъчно представителни, когато общите обеми на вътрешни продажби на този вид през време на разследвания период са представлявали 5 % или повече от общия обем продажби на сравним вид продукт, изнесен за Общността.
(18)
В резултат на този анализ бе констатирано, че един производител износител - JSC Silvinit, е продал само един изнесен вид продукт в представителни количества на вътрешния пазар.
(19)
Бе направено разследване и за това дали вътрешните продажби на всеки вид продукт са могли да бъдат разглеждани като извършени в обичайния ход на търговия, установявайки съотношението на рентабилни продажби за независими потребители от въпросния вид.
(20)
В това отношение за JSC Uralkali бе констатирано, че техните цени за вътрешни продажби за най-добре продавания вид продукт, изнасян за Общността (най-добре продавания вид износ), възлизащ на над 99 % от този износ, е показал необичайни тенденции през време на разследвания период. Бе установено, че през време на разследвания период 77 % от вътрешните продажби на най-добре продавания вид износ са за един клиент в Русия и че продажната цена за този конкретен клиент - в разстояние на един месец в средата на разследвания период, е била повече от двойна. Цените за същия вид продукт, продаден на други вътрешни потребители, също се вдигнаха през този период, но само с марж от около 40 %. Разследване на повишения на цени за други видове поташ, продадени на вътрешния пазар, показаха аналогични повишения на цените от около 40 % през време на разследвания период.
(21)
С оглед на тази конкретна пазарна ситуация относно ценообразуването на ключов вид продукт, използвано за изчисление на дъмпинговия марж в съответствие с член 2, параграф 3 от основния регламент се смята, че тези продажби не позволяват правилно сравнение. Отчитайки значението на тези продажби в обемите вътрешни продажби от въпросния вид, както и значението на този вид в общия експортен обем на поташ, изнесен от съответното дружество за Общността, се смята за уместно да се пренебрегнат тези конкретни продажби за въпросния клиент. За останалите вътрешни продажби на този вид продукт за други клиенти бе намерено, че са под праговата стойност от 5 %, смятана за необходима, за да се разглеждат като представителни. Съответно, нормалната стойност за този вид продукт бе изчислена на основата на производствените разходи за заинтересования производител износител, плюс една разумна сума за разходи за продажба, общи и административни разходи и печалба. Сумите за разходи за продажба, общи и административни разходи и печалба се основаваха на действителни данни от производството и продажбите, в обичайния ход на търговията на сходния продукт от разследвания производител износител, в съответствие с изречение първо от член 2, параграф 6 от основния регламент.
(22)
JSC Uralkali заяви, че „конкретната пазарна ситуация“, предвидена в член 2, параграф 3 от основния регламент не е приложима за продажбите на разглеждания продукт за въпросния клиент и поради това за установяване на нормалната стойност е следвало да се използват вътрешните цени на разглеждания продукт. В това отношение се твърдеше: i), че разпоредбата на член 2, параграф 3 от основния регламент не би следвало да се отнася за „изкуствено високи цени“ и ii), специалните условия, отнесени към само един конкретен клиент, не могат да се считат за съставляващи „конкретна пазарна ситуация“ за руския вътрешен пазар, взет като цяло. Освен това се твърдеше, че въпросните цени се получават вследствие „пазарните сили“ и отразяват „действителната ситуация на пазара“.
(23)
С оглед на горното следва да се отбележи, че конкретните пазарни ситуации, цитирани в член 2, параграф 3 от основния регламент, не са изчерпателни и че следва да се оцени особеността на пазара, inter alia, в светлината на ценовите вариации и тенденции, а не единствено на основата на абсолютното ниво на цените. В този случай както сделките за продажби на ниски цени, така и сделките за продажби на високи цени бяха изключени от изчисленията, тъй като те не отразяват ниво на цените с траен характер и тъй като тези цени изглежда не отразяват пазарните сили, тъй като такива тенденции не бяха намерени за никой друг продукт или никой друг клиент на JSC Uralkali. Второ, член 2, параграф 3 от основния регламент предвижда, че нормалната стойност може да се тълкува в ситуации, при които „… поради конкретна пазарна ситуация тези продажби не позволяват правилно сравнение …“. Това недвусмислено позволява, така както е в сегашната ситуация, продажби за клиент, за които се смята, че не позволяват правилно сравнение, да бъдат пренебрегнати като основа за установяване на нормална стойност. Това заключение не се отнася за руския пазар като цяло, а по-скоро за тези продажби на JSC Uralkali.
(24)
Що се отнася за JSC Silvinit, когато обемът продажби за един вид продукт, продаден на нетна продажна цена, равна на горната себестойност за единица, представлява повече от 80 % от общия обем продажби за този вид, а когато претеглената средна цена на този вид е равна или над коригираната, нормалната стойност се основава на действителната вътрешна цена, изчислена като претеглена средна стойност на цените на всички вътрешни продажби на този вид продукт, извършени през време на разследвания период, независимо от това дали тези продажби са били рентабилни или не.
(25)
За другия вид продукт на JSC Silvinit, който е продаден в недостатъчни количества, за да може вътрешните цени да послужат като подходяща основа за установяване на нормалната стойност, трябва да се приложи друг метод. В този случай бе използвана конструирана нормална стойност в съгласие с член 2, параграф 3 от основния регламент. Нормалната стойност бе конструирана, като към коригираната единична себестойност на изнасяния вид се добави разумен процент за разходи за продажба, общи и административни разходи и разумна норма на печалба, на основата на действителните данни от производството и продажбите, в обичайния ход на търговията с сходния продукт от разследвания производител износител, в съгласие с изречение първо от член 2, параграф 6 от основния регламент.
(26)
JSC Uralkali претендираше, че нормата на печалба, използвана за конструиране на нормалната стойност, не отчита правилно корекциите за разходите за газ, тъй като печалбите, използвани за тълкуваните нормални стойности бяха изведени от сметките на дружеството преди корекциите. Тази претенция не можеше обаче да бъде приета, тъй като в съгласие с изложението на член 2, параграф 6 от основния регламент за конструиране на нормалната стойност следва да се използват действителните суми на печалбата, реализирана от дружеството на вътрешния пазар.
(27)
Що се отнася до разходите за енергия, като например електричество и газ, използвани в процесите на добиване и производство на разглеждания продукт, разследването установи, че тези разходи формират различно съотношение на общите производствени разходи на производителите на поташ - не само в Русия, но така също и в други страни производителки. В това отношение производство на Общността заяви, че разходите за енергия на единица електричество и газ, плащани от руските дружества на техните доставчици на комунални услуги, не отразяват логично действителните производствени разходи за закупените електричество и газ.
(28)
С оглед на тези твърдения, в настоящия случай бе сметнато за уместно да се сравнят също и разходите за закупуване на енергия от заявителите на единица продукт с тези на друг голям производител на поташ с аналогични производствени методи, нива на изходна мощност и аналогични предимства на природната среда. Тъй като няма други производители на поташ в Русия, такава информация бе потърсена и намерена от голям производител на поташ в Канада.
(29)
Предоставените данни показват, че изискванията за енергия на канадския производител са аналогични на тези на руските производители заявители и че електричеството и газта, закупени от това дружество, са изведени от вътрешни водноелектрически централи и големи газови находища, така както е при електричеството и газта, използвани от руските дружества. Сравнението показа, че разходите на единица електричество, платени от канадския производител, не се различават съществено от тези, платени от руските производители.
(30)
Що се отнася до газовите доставки, бе установено на основата на данни, намерени в публикувания годишен доклад за 2003 г. на руския газов доставчик OAO Gazprom (чийто регионален дистрибутор е същевременно доставчик на въпросните производители износители), че вътрешната цена на газта, платена от двамата руски производители, е около една пета от експортната цена на Русия. Същият доклад показва недвусмислено, че „OAO Gazprom не получава никаква печалба на вътрешния пазар“. Макар да няма официално налична информация относно рентабилността на руските вътрешни цени за газ, всички цитати от руски правителствени източници в пресата, заедно с данни, получени от специализирани източници за пазарно разузнаване и правителствени сайтове внушават, че цените за газ, таксувани за вътрешни клиенти, се дават на цени далеч от нивата за възстановяване на разходите. Освен това цената за газ, платена от двамата руски производители, е значително по-ниска от цената за газ, платена от канадските производители.
(31)
С оглед на горното бе сметнато поради това, че цената, таксувана от регионалния руски доставчик на газ на руските производители на газ през периода на разследване, не би могла да отрази логично разходите, свързани с производството на газ, ако сравним с експортната цена на газ от Русия и цената на канадски доставчик на газ за голям индустриален потребител в Канада. Поради това в съгласие с член 2, параграф 5 от основния регламент бе направена корекция спрямо производствените разходи за всеки от заявителите. В отсъствието на всякаква друга приемлива основа, такава корекция бе направена, като се използва информация относно цената на газ за експорт, нетната сума на разходите за транспорт, митническия експортен данък, данъка добавена стойност и акциза.
(32)
В това отношение един от заявителите заяви, че таксите за газ са правилно отразени в неговите отчетни записи, поради това няма основание за никаква корекция съгласно член 2, параграф 5 от основния регламент. В отговор на този аргумент не се оспорва, че дружеството е осчетоводило коректно платените фактурирани цени, а по-скоро че корекцията е оправдана от факта, че цената на закупения газ не отразява логично разходите за производство и дистрибуция на газта.
(33)
Относно корекцията на разходите за газ руските власти също заявиха, че Комисията не е отчела различните транспортни разходи между газта, продавана на вътрешния пазар за индустриална употреба и газта, продавана за експорт. Следва да напомним (виж съображение 31), че сравнението, довело до корекцията, е направено между действително платените цени от дружествата и експортните цени, таксувани от руския доставчик на газ OAO Gazprom за експорт от Русия, нетната сума на транспортните разходи, митническия експортен данък, данъка добавена стойност и акциза. По тази причина тази претенция бе отхвърлена.
(34)
Един от заявителите заяви, че е имал значително по-ниска единична производствена цена през първото тримесечие на 2004 г. (т.е. последното тримесечие на разследвания период) поради повишена ефективност и по-ниски разходи за поддръжка и че тази по-ниска единична цена следва да се разглежда като основа за производствените разходи за целия период на разследване. На тази молба не бе отговорено, тъй като правилната основа за установяване на тези разходи е пълният период на изследване, а не разходите, направени през време на необичаен, по-кратък период.
(35)
Освен това, относно производствените разходи производство на Общността заяви, че амортизацията на капиталовите активи следва, по смисъла на производствените разходи на заявителя, да се основава на разходите за замяна на такива активи (напр. нови минни шахти и машини, и т.н.). В това отношение се твърдеше, че амортизацията, основана традиционно на стойността на придобиване (историческа стойност) на капиталовите активи не би, в съгласие с член 2, параграф 5 от основния регламент, отразила логично разходите, свързани с производството на заинтересования продукт. Поради това бе заявено, че за разходите на руските производители е необходима корекция в посока нагоре.
(36)
Що се отнася за това твърдение, бе отбелязано че амортизацията, основана на стойността на придобиване и на остатъчния икономически живот на капиталовите активи, е изглежда в съответствие със счетоводните практики в минната промишленост. Поради това, за да се установи дали амортизацията, включена в данните за производствените разходи, отразява логически разходите, свързани с производството на разглеждания продукт, разследването се фокусира върху начина, по който са били установени стойностите на активите.
(37)
В това отношение посещенията за проверка на място при руските производители показаха, че оригиналната стойност на техните активи е определена на основата на оценки, направени през време на процеса на приватизация, осъществил се през 1993 г. Тези стойности на активите били след това ревизирани между 1993 г. и 1997 г. в резултат на прилагането на „коефициенти на преоценка“, издадени от руското правителство, за да се справи с хиперинфлацията. В края на 1997 г., след Постановление на руското правителство, независими оценители извършили независими оценки на активите. За установяване на тези стойности на активите били приети три основи критерии, единият от които бил стойността на замяната на активи. Резултатите от тези независими оценки са отразени в началния баланс на заявителите през 1998 г.
(38)
Въпреки това обаче, независимо от тази оценка в посока нагоре на първоначалните стойности, бе отбелязано че стойностите на активите на заявителите, изразени като съотношение на производството спрямо стойността на активите, изглеждат все още значително по-ниски от стойностите на активите на дружествата, съставляващи производство на Общността и на един голям производител с аналогичен капацитет на добив и производство в Канада. Такава оценка не отчита обаче остаряването и по-ниското технологично ниво на активите на руските производители, получени преди извършването на приватизацията през 1993 г.
(39)
Поради това в отсъствието на всякакво действително доказателство, което да показва, че амортизацията не е отразена правилно в сметките на производителите износители, не се смята за възможно да се прави понастоящем каквато и да е корекция на амортизационните разходи в данните за производствените разходи, използвани за установяване на нормалната стойност на заявителите.
(40)
Производството на Общността заяви освен това, че разпределянето на разходите за защита на околната среда, сравнимо с разходите, понесени от Общността, следва също да се отчете в изчисленията на производствените разходи. Бе намерено обаче, че заявителите са понесли такива разходи и са ги отчели в изчисленията на производствените разходи. По отношение на това дали тези разходи следва да имат аналогично съотношение или величина спрямо тези на производителите от Общността се смята, че докато заявителите отговарят на нивата на защита на околната среда, предписани от руските органи на властта и разходите за посрещане на тези нива са коректно отразени в техните записи, не се изисква никаква корекция. Тъй като бе намерено, че случаят е такъв и за двамата заявители, не е необходима никаква корекция за разходите за околната среда.
2. Експортна цена
(41)
По отношение на Silvinit бе констатирано, че повечето продажби на поташ на дружеството за Общността през разследвания период са извършени посредством една несвързано швейцарско търговско дружество. По смисъла на сегашното разследване и в съгласие с член 2, параграф 8 от основния регламент цените, платени действително или платими на Silvinit от тази търговска дружество, бяха взети като основа за изчисление на експортната цена.
(42)
Бе намерено обаче, че две сделки са направени посредством свързана със Silvinit руска търговска дружество Международна дружество за поташ, за свързана дружество в Белгия, наречена Ferchimex AS (Ferchimex), която обработила внесения поташ в продукт, който не е предмет на разследването. В съгласие с член 2, параграф 9 от основния регламент цените, таксувани от Международната дружество за поташ за Ferchimex могат да бъдат пренебрегнати, ако се смятат за ненадеждни. Бе отбелязано, че и за двете сделки продажната цена за Ferchimex е доста аналогична за същите видове, когато се продава на независими клиенти в Общността. Освен това, и двете сделки засягат само минимални количества. По тази причина, те и двете бяха включени в общото определяне на експортната цена.
(43)
Що се отнася до Uralkali, бе констатирано че всички продажби на поташ на дружеството за Общността през разследвания период са извършени директно на търговец, намиращ се в Кипър и с фирма Fertexim Ltd, който действал като изключителен дистрибутор за Uralkali. За тези продажби експортната цена бе установена в съгласие с член 2, параграф 8 от основния регламент, т.е. на основата на цените, платени действително или платими от Fertexim.
3. Сравнение
(44)
Нормалната стойност и експортните цени и за двамата заявители бяха сравнени на основа франко завод. По смисъла на гарантиране на честно сравнение между нормалната стойност и експортната цена, бе направена надлежна отстъпка за различия, влияещи върху сравнимостта на цените в съгласие с член 2, параграф 10 от основния регламент.
(45)
Съобразно с това бяха дадени отстъпки за разликите по отношение на намаленията, разходите за транспорт, застраховка, обработка, натоварване и спомагателни разходи, разходи за пакетиране и кредитиране - където бе уместно, и подкрепено с доказателства.
4. Дъмпингов марж
(46)
Съгласно член 2, параграф 11 от основния регламент, за всеки производител износител коригираната претеглена средна нормална стойност по вид продукт бе сравнена с коригираната претеглена средна експортна цена на всеки съответен вид разглеждан продукт, продаден на Общността.
(47)
Сравнението показа съществуването на дъмпинг и за двете заинтересовани дружества, но на значително по-ниски нива от установените преди това. Като среднопретеглена стойност на всички видове, изнесени за Общността, изразени като процент от общата цена CIF на границата с Общността, с неплатено мито, установените дъмпингови маржове бяха, както следва:
Производител износител
Дъмпингов марж в %
JSC Silvinit
23,0
JSC Uralkali
12,3
Г. ТРАЕН ХАРАКТЕР НА ПРОМЕНЕНИТЕ ОБСТОЯТЕЛСТВА
(48)
В съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент бе направен анализ за това дали обстоятелствата относно дъмпинга са променени значително и дали за някоя промяна може да се каже, че е с траен характер. В това отношение бе установено, че промяната в дъмпинговите маржове е в резултат на намаление в нормалните стойности на заявителите.
(49)
В това отношение следва да се отбележи, че в сегашното разследване нормалната стойност бе установена на основата на разходите и цените на заявителите. Освен това, противно на констатациите в предишното разследване, вътрешното потребление на поташ постоянно се увеличаваше през последните няколко години и, като цяло, вътрешните продажни цени на двамата руски производители са рентабилни.
(50)
Що се отнася до трайния характер на експортните продажни цени на пазари извън Общността, никой от заявителите не бе в състояние да предостави подробни данни на основа „сделка по сделка“ на ниво производител. Бяха предоставени обаче обобщени данни по страна на направление по вид продукт. Това се сметна за достатъчно по смисъла на сегашния частично междинно преразглеждане, тъй като точното определяне на продажните цени на тези пазари не е абсолютно изискване. В отсъствието на подробни данни и с оглед на: i) разнообразието на условията на доставка, използвани за тези продажби (напр. CIF, FOB, FCA и т.н.), ii) различните логистични схеми и комбинации (напр. железопътен + морски, само железопътен и т.н.), iii) разликите в разстоянията и транспорта и разходите за обработка до различни местоназначения в Азия и Южна Америка, Комисията не бе в състояние да определи с точност продажните цени за всяка страна. Съществуваха обаче индикации за това, че нивата на продажните цени за пазари извън Общността, отчитайки разходите за транспорт, са от същия порядък, както продажбите за Общността.
(51)
С оглед на всичките тези фактори се смята за уместно да се изменят съществуващите мерки, доколкото те засягат заявителите, намалявайки дъмпинговите маржове до установените в сегашното разследване.
(52)
Съгласно член 9, параграф 4 от основния регламент, сумата на антидъмпинговите мита не следва да превишава установените дъмпингови маржове, но те трябва да са по-малки от тези маржове, ако тези по-малки мита биха били адекватни да отстранят вредата за производство на Общността. Тъй като съществуващите мита за молителите бяха изчислени на основата на дъмпинговите маржове и тъй като новите дъмпингови маржове са по-ниски от изчислените преди това, митата следва да се коригират спрямо по-ниските дъмпингови маржове, установени в настоящото разследване, а именно 23,0 % за JSC Silvinit и 12,3 % за JSC Uralkali.
(53)
Заинтересованите страни бяха информирани за основните факти и съображения, на основата на които се планира да се препоръча изменение на антидъмпинговите мита, наложени първоначално с Регламент (ЕИО) № 3068/92. На заинтересованите страни бе дадена възможност да направят коментари и да поискат изслушване. Всички получени коментари бяха взети под внимание, когато е уместно.
Д. ГАРАНЦИИ
(54)
След разкриване на основните факти и съображения, на основата на които се планира да се препоръча изменение на антидъмпинговите мита, наложени първоначално с Регламент (ЕИО) № 3068/92, и двамата заявители предложиха ценови гаранции в съгласие с член 8, параграф 1 от основния регламент.
(55)
Комисията, с Решение 2005/802/ЕО 9 (9), прие гаранциите, предложени от заявителите. Основанията за приемане на тези гаранции са изложени в това решение.
Е. ФОРМА НА МЕРКИТЕ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ЗАЯВИТЕЛИТЕ
(56)
Съществуващите мерки са приложими за осем кода по КН и включват фиксирани суми в обхвата от 19,61 EUR/тон до 40,63 EUR/тон, в зависимост от вида продукт. През време на сегашния период на разследване обаче бе намерено, че почти целият износ от заявителите за Общността е ограничен до вида продукт, попадащ под един код по КН.
(57)
Съобразно с това с оглед отсъствието на информация относно другите видове продукти и тъй като конкретният вид разглеждан поташ изглежда, че сега е най-продаваният, като най-логичен подход за изпълнение на изменените мита се смята замяната на всички фиксирани суми с едно единствено адвалорно мито за всички видове поташ, произвеждани от заявителите,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 3068/92 се изменя, както следва:
1.
член 1 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на калиев хлорид, попадащ под кодове по КН 3104 20 10, 3104 20 50, 3104 20 90, както и за специални смеси, попадащи под кодове по КН 3105 20 10 (кодове по TAРИК 3105201010 и 3105201020), ех 3105 20 90 (кодове по ТАРИК 3105209010 и 3105209020), ех 3105 60 90 (кодове по ТАРИК 3105609010 и 3105609020), ех 3105 90 91 (кодове по ТАРИК 3105909110 и 3105909120), ех 3105 90 99 (кодове по ТАРИК 3105909910 и 3105909920), с произход Беларус или Русия.“;
б)
в параграф 3 заглавието на таблицата относно „Русия“ се заменя със следното:
„Русия (всички дружества с изключение на JSC Silvinit и JSC Urakali - допълнителен код по ТАРИК - А999)“;
в)
добавя се следният параграф:
„3а. За внос на производителите износители, посочени по-долу, ставката на антидъмпинговото мито, приложимо за нетна цена франко граница на Общността, преди облагане с мито, за продуктите описани в параграф 1 е, както следва:
Дружество
Митническа ставка
Допълнителен код по ТАРИК
JSC Silvinit, Соликамск, Русия
23,0 %
А665
JSC Urakali, Березники, Русия
12,3 %
А666“
2.
в член 1а параграф 1 се заменя със следното:
„1. Внос, деклариран за пускане в свободно обращение, се освобождава от андидъмпинговите мита, наложени с член 1, при условие че стоките са произведени от дружества, от които Комисията е приела гаранция и наименованията на които са изброени в Регламент (ЕО) № 858/2005 на Комисията и в Решение 2005/802/ЕО на Комисията, с периодични изменения, и ако са внесени в съгласие с разпоредбите на същите актове на Комисията.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня следващ публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 14 ноември 2005 година.
REGULAMENTO (CE) N.o 1891/2005 DO CONSELHO
de 14 de Novembro de 2005
que altera o Regulamento (CEE) n.o 3068/92 que cria um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de cloreto de potássio originário da Bielorrúsia, da Rússia e da Ucrânia
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 384/96 do Conselho, de 22 de Dezembro de 1995, relativo à defesa contra as importações objecto de dumping de países não membros da Comunidade Europeia (1) («o regulamento de base»), nomeadamente o n.o 3 do artigo 11.o,
Tendo em conta a proposta apresentada pela Comissão, após consulta do Comité Consultivo,
Considerando o seguinte:
A. PROCESSO
1. Inquéritos anteriores e medidas em vigor
(1)
Na sequência de um inquérito («o inquérito anterior»), o Conselho, pelo Regulamento (CE) n.o 969/2000 (2), alterou as medidas inicialmente instituídas pelo Regulamento (CEE) n.o 3068/92 (3) sobre as importações de cloreto de potássio originário, inter alia, da Rússia («as medidas em vigor»).
(2)
Em Março de 2004, através de aviso publicado no Jornal Oficial da União Europeia (4), a Comissão deu início, por sua própria iniciativa, a um inquérito intercalar parcial sobre as medidas em vigor, tendo em vista determinar se estas deveriam ser alteradas a fim de ter em conta o alargamento da União Europeia a 25 Estados-Membros em 1 de Maio de 2004 («alargamento»).
(3)
Os resultados do referido reexame intercalar parcial revelaram que era do interesse da Comunidade prever uma adaptação temporária das medidas em vigor, a fim de evitar um impacto súbito e excessivamente negativo nos importadores e utilizadores dos dez novos Estados-Membros da União Europeia imediatamente a seguir ao alargamento.
(4)
Para o efeito, em Maio de 2004, pelo Regulamento (CE) n.o 1002/2004 (5), a Comissão aceitou, por um período de um ano, os compromissos oferecidos por dois produtores-exportadores da Rússia, designadamente, a JSC Silvinit e a JSC Uralkali. Em Junho de 2005, pelo Regulamento (CE) n.o 858/2005 (6), a Comissão aceitou novos compromissos oferecidos por esses dois produtores-exportadores da Rússia, que caducam em 13 de Abril de 2006. Além disso, a fim de prever a isenção dos direitos anti-dumping instituídos pelo Regulamento (CEE) n.o 3068/92 sobre as importações efectuadas nas condições previstas nos compromissos, o Regulamento (CEE) n.o 3068/92 foi alterado pelo Regulamento (CE) n.o 992/2004 (7).
(5)
Deve também notar-se que, no presente regulamento, por «a Comunidade» ou «a Comunidade dos 15», se entende, salvo disposição em contrário, a Comunidade tal como era constituída imediatamente antes do alargamento.
2. Motivos dos reexames actuais
(6)
Em Janeiro de 2004, a JSC Silvinit e a JSC Uralkali («os requerentes») solicitaram, separadamente, que fossem realizados reexames intercalares parciais das medidas em vigor, em conformidade com o disposto no n.o 3 do artigo 11.o do regulamento de base.
(7)
Os requerentes alegaram, tendo fornecido elementos de prova prima facie suficientes nesse sentido, que uma comparação entre o valor normal determinado com base nos seus próprios custos/preços no mercado interno e os seus preços de exportação para a Comunidade levaria a uma eliminação do dumping. Por conseguinte, a manutenção das medidas em vigor ao nível actual, determinado com base no nível de dumping estabelecido anteriormente, deixou de ser necessária para compensar o dumping.
(8)
Tendo decidido, após consulta do Comité Consultivo, que existiam elementos de prova suficientes para dar início a reexames intercalares parciais, a Comissão publicou os avisos de início correspondentes e deu início a um inquérito (8).
3. Período de inquérito
(9)
O inquérito, limitado às práticas de dumping, abrangeu o período compreendido entre 1 de Abril de 2003 e 30 de Março de 2004 («período de inquérito» ou «PI»).
4. Partes interessadas no inquérito
(10)
A Comissão avisou oficialmente os representantes do país de exportação, os requerentes e a indústria comunitária do início dos reexames intercalares, tendo dado a todas as partes directamente interessadas a oportunidade de apresentarem observações por escrito e de solicitarem uma audição. A Comissão enviou também questionários aos requerentes, tendo recebido respostas da parte destes últimos, assim como de uma empresa de comercialização exportadora da Rússia, coligada com uma das empresas requerentes.
(11)
A Comissão procurou e verificou todas as informações que considerou necessárias para efeitos da determinação do dumping, tendo efectuado visitas às instalações das empresas a seguir mencionadas a fim de verificar as respostas dadas ao questionário:
a)
Produtores-exportadores da Rússia:
JSC Silvinit, Solikamsk, Região de Perm, Rússia;
JSC Uralkali, Berezniki, Região de Perm, Rússia.
b)
Exportador coligado com a JSC Silvinit:
International Potash Company, Moscovo, Rússia.
B. PRODUTO EM CAUSA E PRODUTO SIMILAR
1. Produto em causa
(12)
O produto em causa é o mesmo do inquérito anterior, isto é, cloreto de potássio (potassa, KC1), geralmente utilizado como fertilizante agrícola, seja directamente ou misturado com outros fertilizantes ou após transformação num adubo composto conhecido por NPK (azoto, fósforo, potássio). O teor de potássio é variável, sendo expresso em percentagem do peso de dióxido de potássio (K2O) do produto anidro no estado seco. Também é utilizado como matéria-prima no fabrico de determinados produtos industriais e farmacêuticos.
(13)
O cloreto de potássio é geralmente comercializado quer sob a forma normal, em pó («cloreto de potássio normal»), quer sob outras formas, designadamente sob a forma granulada (cloreto de potássio granulado). O produto é geralmente classificado em três categorias de base, dependendo do teor de K2O, nomeadamente:
-
teor em potássio expresso em K2O não superior a 40 % - código NC 3104 20 10;
-
teor em potássio expresso em K2O superior a 40 %, mas igual ou inferior a 62 % - código NC 3104 20 50;
-
teor em potássio expresso em K2O superior a 62 % - código NC 3104 20 90.
(14)
É de salientar que, no âmbito do inquérito anterior, se verificou que certas misturas ou compostos especiais com um teor anormalmente elevado de cloreto de potássio, não abrangidos pelos códigos NC anteriormente mencionados, devem igualmente ser considerados como fazendo parte do produto em causa, dado que possuem características físicas e químicas de base idênticas e se destinam às mesmas utilizações que as categorias de base anteriormente mencionadas. Nessa conformidade, tais misturas ou compostos, classificados nos códigos NC ex31052010, ex31052090, ex31056090, ex31059091 e ex31059099, foram também incluídos no presente inquérito e fazem parte do produto em causa.
2. Produto similar
(15)
Dado não existirem diferenças a nível das características físicas e químicas de base entre o produto originário da Rússia exportado para a Comunidade e o produto fabricado na Rússia e vendido no mercado interno russo, considerou-se que os mesmos eram produtos similares para efeitos do presente inquérito.
C. DUMPING NO QUE SE REFERE AOS REQUERENTES
1. Valor normal
(16)
Relativamente à determinação do valor normal, a Comissão começou por averiguar se o volume total das vendas do produto similar realizadas por cada requerente no seu mercado interno era representativo em relação ao conjunto das respectivas vendas de exportação para a Comunidade. Em conformidade com o n.o 2 do artigo 2.o do regulamento de base, as vendas efectuadas no mercado interno são consideradas representativas quando o volume das vendas realizadas no mercado interno por cada requerente representar, pelo menos, 5 % do respectivo volume total de exportações para a Comunidade. Nesta base, verificou-se que, relativamente aos dois requerentes, as vendas globais do produto em causa no mercado interno efectuadas no decurso do período de inquérito foram realizadas em quantidades representativas.
(17)
Em seguida, procurou determinar-se se as vendas no mercado interno de cada tipo do produto eram representativas, tendo-se para o efeito definido os tipos do produto de acordo com os códigos Taric em que o produto em causa está classificado (isto é, a qualidade normal ou outras formas, designadamente, a forma granulada) e com a embalagem ou a forma de expedição do produto (isto é, a granel, em sacos ou em contentores). As vendas no mercado interno de um determinado tipo do produto foram consideradas suficientemente representativas sempre que o volume total das vendas desse tipo do produto realizadas no mercado interno durante o período de inquérito representava 5 % ou mais do volume total de vendas do tipo do produto comparável exportado para a Comunidade.
(18)
Foi assim apurado que um produtor-exportador, a JSC Silvinit, apenas vendera em quantidades representativas no mercado interno um tipo do produto exportado. No que respeita ao outro produtor-exportador, a JSC Uralkali, foi apurado que todos os tipos do produto exportados foram vendidos em quantidades representativas no mercado interno.
(19)
A Comissão procurou igualmente apurar se as vendas de cada tipo do produto no mercado interno podiam considerar-se efectuadas no decurso de operações comerciais normais, determinando para o efeito a proporção de vendas rentáveis do tipo do produto em causa efectuadas a clientes independentes.
(20)
A este respeito, verificou-se que os preços de venda praticados no mercado interno pela JSC Uralkali no que respeita ao tipo do produto exportado para a Comunidade mais vendido (o «tipo do produto mais vendido para exportação»), correspondente a mais de 99 % dessas exportações, revelaram uma evolução pouco habitual durante o período de inquérito. Com efeito, foi estabelecido que, durante o período de inquérito, 77 % das vendas efectuadas no mercado interno do tipo do produto mais vendido para exportação foram efectuadas a um cliente da Rússia e que o preço de venda cobrado a esse cliente específico tinha, no espaço de um mês em meados do período de inquérito, aumentado mais do dobro. Os preços do mesmo tipo do produto vendido a outros clientes do mercado interno também aumentaram nesse período, mas apenas cerca de 40 %. A análise dos aumentos de preços de outros tipos de cloreto de potássio vendidos no mercado interno revelou que estes registaram aumentos de preços similares, de cerca de 40 %, durante o período de inquérito.
(21)
Atendendo a esta situação especial do mercado no que se refere ao preço de um tipo do produto fundamental para calcular a margem de dumping, e em conformidade com o disposto no n.o 3 do artigo 2.o do regulamento de base, considera-se que as vendas em questão não permitem efectuar uma comparação adequada. Dada a proporção dessas vendas nos volumes de vendas realizadas no mercado interno do tipo de produto em questão e a importância deste último no volume global das exportações para a Comunidade de cloreto de potássio da empresa em causa, considera-se razoável não entrar em linha de conta com essas vendas específicas do cliente em questão. Verificou-se que as restantes vendas no mercado interno desse tipo do produto a outros clientes eram inferiores ao limiar de 5 % considerado necessário para serem consideradas representativas. Nessa conformidade, o valor normal para este tipo específico do produto foi determinado com base no custo de produção do produtor-exportador em causa, acrescido de um montante razoável para ter em conta os encargos de venda, as despesas administrativas e outros encargos gerais, bem como uma margem de lucro. O montante correspondente aos encargos de venda, despesas administrativas e outros encargos gerais, bem como ao lucro, foi estabelecido com base em dados concretos relativos à produção e às vendas do produto similar efectuadas pelo produtor-exportador objecto de inquérito, no decurso de operações comerciais normais, em conformidade com o n.o 6, primeira frase, do artigo 2.o do regulamento de base.
(22)
A Uralkali alegou que a «situação especial do mercado» prevista no n.o 3 do artigo 2.o do regulamento de base não é aplicável às vendas do produto em causa ao cliente em questão e que, por esse motivo, para determinar o valor normal deveriam ter sido utilizados os preços do tipo do produto em causa no mercado interno. A este respeito, foi alegado o seguinte: i) que o disposto no n.o 3 do artigo 2.o do regulamento de base não era aplicável em caso de «preços artificialmente elevados» e ii) que não se poderia considerar que as condições especiais aplicadas apenas a um cliente específico constituíssem uma «situação especial do mercado» no que se refere ao mercado interno russo considerado na sua globalidade. Além disso, foi alegado que os preços em questão eram o resultado das «forças do mercado» e reflectiam «a situação real do mercado».
(23)
No que se refere ao acima exposto, é de notar que o n.o 3 do artigo 2.o do regulamento de base não refere de forma exaustiva as «situações especiais do mercado» e que a especificidade do mercado deve ser avaliada, entre outros aspectos, à luz das variações e da evolução dos preços e não unicamente com base no nível absoluto dos preços. Neste caso, quer as vendas a baixos preços quer as vendas a preços elevados foram excluídas dos cálculos, dado não reflectirem um nível de preços de natureza duradoura nem parecerem reflectir as forças do mercado, pois não se verificaram tais tendências em relação a outro tipo do produto nem a outro cliente da Uralkali. Em segundo lugar, o n.o 3 do artigo 2.o do regulamento de base prevê que o valor normal será calculado sempre que «[…] em virtude de uma situação especial do mercado, essas vendas não permitirem uma comparação adequada […]». Esta disposição permite claramente que, tal como na situação em apreço, para determinar o valor normal, não se tenha em conta as vendas efectuadas a um cliente se se considerar que as mesmas não permitem efectuar uma comparação adequada. Esta conclusão não é aplicável a toda a Rússia, apenas às vendas da Uralkali.
(24)
No caso da JSC Silvinit, sempre que o volume de vendas de um tipo do produto, realizadas a um preço líquido igual ou superior ao custo unitário, representou mais de 80 % do volume total de vendas desse tipo do produto, e que o preço médio ponderado desse tipo do produto foi igual ou superior ao custo unitário depois de ajustado, o valor normal baseou-se no preço efectivamente pago no mercado interno, calculado como uma média ponderada dos preços da totalidade das vendas desse tipo realizadas no mercado interno durante o período de inquérito, independentemente do facto de serem ou não rentáveis.
(25)
Relativamente ao outro tipo do produto da JSC Silvinit, que foi vendido em quantidades insuficientes para que o preço no mercado interno pudesse constituir uma base adequada para determinar o valor normal, foi necessário utilizar outro método. Neste caso, utilizou-se um valor normal calculado, em conformidade com o disposto no n.o 3 do artigo 2.o do regulamento de base. O valor normal foi assim calculado adicionando-se ao custo unitário de produção desse tipo do produto exportado, devidamente ajustado, um montante razoável correspondente aos encargos de venda, às despesas administrativas e a outros encargos gerais, bem como a uma margem de lucro razoável, estabelecido com base em dados concretos relativos à produção e às vendas do produto similar efectuadas pelo produtor-exportador sujeito a inquérito, no decurso de operações comerciais normais, em conformidade com o disposto no n.o 6, primeira frase, do artigo 2.o do regulamento de base.
(26)
A Uralkali alegou que a margem de lucro utilizada para determinar o valor normal calculado não tomava devidamente em consideração os ajustamentos necessários para ter em conta os custos do gás, dado que os lucros utilizados para determinar os valores normais calculados decorriam das contas da empresa antes dos ajustamentos. Todavia, esta alegação não pôde ser aceite, uma vez que, em conformidade com o proémio do n.o 6 do artigo 2.o do regulamento de base para determinar o valor normal calculado, devem ser utilizados os montantes dos lucros efectivamente realizados pela empresa no mercado interno.
(27)
No que respeita aos custos energéticos, nomeadamente, o gás e a electricidade utilizados nos processos de extracção e de produção do produto em causa, o inquérito estabeleceu que esses custos constituíam uma parte significativa do custo total de produção do cloreto de potássio não só na Rússia mas também noutros países produtores. A este respeito, a indústria comunitária alegou que o custo unitário da energia do gás e da electricidade pago pelas empresas russas às companhias abastecedoras não reflectia razoavelmente o custo de produção real do gás e electricidade adquiridos.
(28)
Atendendo a estas alegações, considerou-se conveniente, no presente caso, proceder igualmente a uma comparação entre os custos de compra da energia, por unidade, dos requerentes e os custos de outro grande produtor de cloreto de potássio com métodos e níveis de produção idênticos e vantagens naturais similares. Dado não existirem outros produtores de cloreto de potássio na Rússia, procurou-se obter tais informações junto de um grande produtor de cloreto de potássio canadiano.
(29)
Os dados obtidos revelam que as necessidades em energia do produtor canadiano eram idênticas às dos produtores russos requerentes e que a electricidade e o gás adquiridos por esta empresa têm origem em barragens hidroeléctricas e jazidas de gás natural canadianos, tal como a electricidade e o gás utilizados pelas empresas russas. A comparação revelou que o custo por unidade da electricidade paga pelo produtor canadiano era semelhante ao custo suportado pelos produtores russos.
(30)
No que diz respeito ao abastecimento de gás, a Comissão apurou, com base em dados publicados no relatório anual de 2003 da companhia abastecedora de gás russa OAO Gazprom (cujo distribuidor regional é também o fornecedor dos produtores-exportadores em questão), que o preço no mercado interno do gás pago pelos dois produtores russos correspondia a cerca de um quinto do preço de exportação da Rússia. Nesse mesmo relatório, declara-se claramente que «a OAO Gazprom não realizou qualquer lucro no mercado interno». Embora não existam informações oficiais disponíveis sobre a rentabilidade dos preços do gás no mercado interno russo, declarações de fontes governamentais russas, corroboradas por dados obtidos junto de fontes de informação especializada sobre o mercado e em websites governamentais, sugerem claramente que os preços do gás cobrados a clientes nacionais se situam bastante abaixo do nível de recuperação dos custos. Além disso, o preço do gás pago pelos dois produtores russos era significativamente inferior ao preço do gás pago pelos produtores canadianos.
(31)
Atendendo ao que precede, considerou-se, por conseguinte, que os preços cobrados pela companhia abastecedora de gás regional russa aos produtores de cloreto de potássio russos durante o período de inquérito não podiam reflectir adequadamente os custos associados à produção de gás, quando comparados com o preço do gás exportado da Rússia e com o preço cobrado pela companhia abastecedora de gás canadiana a um importante utilizador industrial do Canadá. Por conseguinte, em conformidade com disposto no n.o 5 do artigo 2.o do regulamento de base, foi efectuado um ajustamento do custo de produção para cada um dos requerentes. Na falta de outros dados adequados, o referido ajustamento foi efectuado utilizando as informações disponíveis sobre o preço do gás para exportação, líquido dos custos de transporte, dos direitos aduaneiros de exportação, do imposto sobre o valor acrescentado e do correspondente imposto especial sobre o consumo.
(32)
A esse respeito, um dos requerentes alegou que os encargos com o gás estavam devidamente reflectidos nas suas contas, pelo que não era necessário proceder a nenhum ajustamento ao abrigo do n.o 5 do artigo 2.o do regulamento de base. Em resposta a esta alegação, deve dizer-se que não está em causa que a empresa tenha registado correctamente os preços facturados. O ajustamento justifica-se pelo facto de o preço do gás adquirido não reflectir razoavelmente o custo de produção e distribuição do gás.
(33)
Relativamente ao ajustamento para ter em conta os custos do gás, as autoridades russas alegaram também que a Comissão não tivera em conta as diferenças entre os custos de transporte do gás vendido no mercado interno para fins industriais e os do gás vendido para exportação. Deve recordar-se (ver considerando 31) que a comparação que esteve na origem do ajustamento foi efectuada entre os preços do gás efectivamente pagos pelas empresas e os preços de exportação cobrados pela companhia de gás russa OAO Gazprom, líquidos dos custos de transporte, dos direitos aduaneiros sobre as exportações, do imposto sobre o valor acrescentado e do correspondente imposto especial sobre o consumo. Por conseguinte, a alegação foi rejeitada.
(34)
Um dos requerentes alegou que, durante o primeiro trimestre de 2004 (isto é, o último trimestre do período de inquérito), o respectivo custo unitário de produção tinha sido significativamente inferior devido a um aumento da eficácia e à diminuição dos custos de manutenção e que esse custo unitário de produção inferior deveria ser tomado como base para determinar os custos de produção correspondentes a todo o período de inquérito. O pedido foi indeferido, uma vez que a base adequada para determinar os custos é o período de inquérito integral e não os custos que ocorrem num período excepcional, mais curto.
(35)
Igualmente no que respeita ao custo de produção, a indústria comunitária alegou que, para efeitos da determinação dos custos de produção dos requerentes, a amortização dos activos imobilizados deveria basear-se nos custos de substituição desses activos (por exemplo, novos poços de minas, novas máquinas, etc.). A este respeito, foi alegado que a amortização, que geralmente se baseia no valor de aquisição (histórico) dos activos, nos termos do n.o 5 do artigo 2.o do regulamento de base, não reflecte adequadamente os custos associados à produção do produto em causa. Nessa conformidade, foi alegado que seria necessário ajustar os custos dos produtores russos no sentido de um aumento.
(36)
No que respeita a esta alegação, é de salientar que a amortização baseada no valor de aquisição e no tempo de vida económica residual dos activos imobilizados parece estar em conformidade com as práticas contabilísticas da indústria extractiva. Desta forma, a fim de determinar se a amortização incluída nos dados relativos ao custo de produção reflectia razoavelmente os custos associados à produção do produto em causa, o inquérito centrou-se na forma como os valores de aquisição dos activos haviam sido estabelecidos.
(37)
A este respeito, as visitas de verificação aos produtores russos revelaram que o valor original dos seus activos imobilizados havia sido determinado com base em avaliações efectuadas durante o processo de privatizações que decorreu em 1993. Os valores dos activos foram subsequentemente revistos, entre 1993 e 1997, em resultado da aplicação de «coeficientes de reavaliação» definidos pelo Governo russo para lidar com a inflação excessiva. No final de 1997, após um decreto do Governo russo, os activos foram avaliados por avaliadores independentes. Para determinar os valores dos activos, foram adoptados três critérios, entre os quais o respectivo valor de substituição. O resultado dessas avaliações independentes está reflectido no balanço de abertura dos requerentes em 1998.
(38)
Todavia, apesar desta reavaliação no sentido do aumento dos valores iniciais, verificou-se que os valores dos activos dos requerentes, quando expressos como uma razão entre a produção e o valor patrimonial, continua a ser significativamente inferior aos valores dos activos das empresas que constituem a indústria comunitária, bem como de um importante produtor canadiano com idênticas capacidades de extracção e produção. Contudo, tal avaliação não tem em conta o carácter obsoleto nem o nível tecnológico inferior dos activos dos produtores russos adquiridos antes da privatização ocorrida em 1993.
(39)
Por conseguinte, na falta de elementos de prova substantivos que demonstrem que a amortização não tinha sido reflectida correctamente nas contas dos produtores-exportadores, não se considera possível, neste momento, proceder a quaisquer ajustamentos dos custos de amortização incluídos nos dados relativos aos custos de produção utilizados para determinar o valor normal dos requerentes.
(40)
A indústria comunitária alegou que, nos cálculos dos custos de produção, deveriam também ser tidos em conta custos com a protecção do ambiente comparáveis aos incorridos pelos produtores comunitários. Todavia, verificou-se que os requerentes tinham suportado esses custos e que os tinham incluído nos seus cálculos dos custos de produção. Em relação à questão de saber se esses custos eram semelhantes ou da mesma ordem de grandeza dos suportados pelos produtores comunitários, considerou-se que desde que os requerentes tivessem respeitado os níveis de protecção do ambiente exigidos pelas autoridades russas e que os custos decorrentes das medidas para se conformarem com esses níveis estivessem devidamente reflectidos nos seus registos, não era necessário efectuar qualquer ajustamento. Uma vez que se apurou ser o caso de ambos os requerentes, não foi efectuado nenhum ajustamento para ter em conta custos ambientais.
2. Preço de exportação
(41)
No que se refere à Silvinit, verificou-se que a maioria das vendas de cloreto de potássio efectuadas pela empresa na Comunidade durante o período de inquérito foram realizadas através de uma empresa de comercialização suíça independente. Para efeitos do presente inquérito e em conformidade com o n.o 8 do artigo 2.o do regulamento de base, o preço de exportação foi calculado com base nos preços efectivamente pagos, ou a pagar, à Silvinit por essa empresa de comercialização.
(42)
Todavia, verificou-se que duas das transacções foram efectuadas através de uma empresa de comercialização russa coligada com a Silvinit, a International Potash Company («IPC»), a uma empresa coligada estabelecida na Bélgica, denominada Ferchimex AS («Ferchimex»), que transformou o cloreto de potássio importado num produto não abrangido pelo inquérito. Em conformidade com o disposto no n.o 9 do artigo 2.o do regulamento de base, os preços cobrados pela IPC à Ferchimex podem não ser tidos em conta se não forem considerados fidedignos. Foi apurado que, para ambas as transacções, o preço de venda à Ferchimex era um preço similar ao preço cobrado pelos mesmos tipos do produto quando vendido a clientes independentes da Comunidade. Por outro lado, ambas as transacções envolviam quantidades pouco significativas. Por estes motivos, as transacções em questão foram tidas em conta para efeitos da determinação geral do preço de exportação.
(43)
No que se refere à Uralkali, verificou-se que todas as vendas de cloreto de potássio à Comunidade durante o período de inquérito foram realizadas directamente a uma empresa de comercialização situada em Chipre, denominada Fertexim Ltd, que agia enquanto distribuidor exclusivo da Uralkali. No que diz respeito a estas vendas, o preço de exportação foi estabelecido em conformidade com o n.o 8 do artigo 2.o do regulamento de base, com base nos preços efectivamente pagos ou a pagar pela Fertexim.
3. Comparação
(44)
O valor normal e os preços de exportação de ambos os requerentes foram comparados no estádio à saída da fábrica. A fim de assegurar uma comparação equitativa entre o valor normal e o preço de exportação, procedeu-se a ajustamentos para ter em conta as diferenças que afectam a comparabilidade dos preços, em conformidade com o disposto no n.o 10 do artigo 2.o do regulamento de base.
(45)
Assim, sempre que justificados e devidamente corroborados por elementos de prova, foram efectuados ajustamentos a fim de ter em conta descontos, custos de transporte, de seguro, de movimentação, de carregamento e custos acessórios, bem como despesas de embalagem e de crédito.
4. Margem de dumping
(46)
Em conformidade com o n.o 2 do artigo 11.o do regulamento de base, em relação a cada produtor-exportador, o valor normal médio ponderado ajustado por tipo do produto foi comparado com o preço de exportação médio ponderado ajustado do tipo do produto em causa correspondente vendido à Comunidade.
(47)
Essa comparação revelou a existência de dumping no que diz respeito a ambas as empresas em causa, embora a níveis significativamente inferiores aos estabelecidos anteriormente. As margens de dumping estabelecidas, enquanto média ponderada de todos os tipos exportados para a Comunidade, expressas em percentagem do preço CIF fronteira comunitária do produto não desalfandegado, são as seguintes:
Produtor-exportador
Margem de dumping (%)
JSC Silvinit
23,0 %
JSC Uralkali
12,3 %
D. NATUREZA DURADOURA DAS NOVAS CIRCUNSTÂNCIAS
(48)
Em conformidade com o n.o 3 do artigo 11.o do regulamento de base, a Comissão procurou determinar se as circunstâncias no que respeita ao dumping se haviam alterado de forma significativa e se tal alteração poderia ser considerada de natureza duradoura. A este respeito, foi apurado que a alteração relativa às margens de dumping era resultado de uma diminuição dos valores normais dos requerentes.
(49)
A este propósito, deve notar-se que no presente inquérito o valor normal foi estabelecido com base nos custos e nos preços dos requerentes. Além disso, contrariamente às conclusões a que se chegou no âmbito do inquérito anterior, verificou-se que o consumo de cloreto de potássio no mercado interno aumentou regularmente nos últimos anos e que, globalmente, os preços de venda no mercado interno de ambos os produtores russos foram rentáveis.
(50)
No que se refere à natureza duradoura dos preços de venda a que os produtos exportados são vendidos noutros mercados que não o da Comunidade, nenhum dos requerentes pôde facultar dados pormenorizados, transacção a transacção, ao nível do produtor. Todavia, foram comunicados dados globais por país de destino e por tipo do produto, que foram considerados suficientes para efeitos do presente reexame parcial, uma vez que uma determinação exacta dos preços de venda em tais mercados não é um requisito absoluto. Na falta de dados pormenorizados e tendo em conta: i) a variedade das condições de entrega a que obedecem essas vendas (por exemplo, CIF, FOB, FCA etc.); ii) as diferentes disposições e combinações logísticas (por exemplo, transporte ferroviário + marítimo ou só ferroviário); iii) as diferenças em termos de distâncias e de custos de transporte e de movimentação para os vários destinos na Ásia e na América do Sul, a Comissão não pôde determinar com exactidão os preços de venda para cada país. Todavia, existem indícios de que os níveis dos preços de venda em mercados não comunitários são da mesma ordem de grandeza dos preços de venda na Comunidade, com excepção, é óbvio, dos custos de transporte.
(51)
Tendo em conta estes factores, considera-se conveniente alterar as medidas em vigor no que diz respeito aos requerentes, designadamente reduzindo as margens de dumping em função das margens estabelecidas no presente inquérito.
(52)
Em conformidade com o n.o 4 do artigo 9.o do regulamento de base, o montante dos direitos anti-dumping não deve exceder as margens de dumping estabelecidas, devendo no entanto ser inferior a essas margens se, para eliminar o prejuízo da indústria da Comunidade, forem suficientes direitos mais baixos. Uma vez que os direitos em vigor aplicáveis aos requerentes foram calculados com base nas margens de dumping e as novas margens de dumping são inferiores às margens calculadas anteriormente, os direitos devem ser ajustados para o nível das margens de dumping inferiores determinadas no âmbito do presente inquérito, designadamente, 23,0 % para a JSC Silvinit e 12,3 % para a JSC Uralkali.
(53)
As partes interessadas foram informadas dos factos e considerações essenciais com base nos quais se tencionava recomendar que os direitos anti-dumping instituídos inicialmente pelo Regulamento (CEE) n.o 3068/92 fossem alterados, tendo-lhes sido dada oportunidade para apresentarem observações e solicitarem uma audição. As observações apresentadas pelas partes interessadas foram devidamente tidas em conta, sempre que tal se afigurou adequado.
E. COMPROMISSOS
(54)
Na sequência da divulgação dos factos e considerações essenciais com base nos quais se tencionava recomendar a alteração dos direitos anti-dumping inicialmente instituídos pelo Regulamento (CEE) n.o 3068/92, ambos os requerentes ofereceram compromissos de preços ao abrigo do disposto no n.o 1 do artigo 8.o do regulamento de base.
(55)
A Comissão, pela sua Decisão 2005/802/CE (9), aceitou os compromissos oferecidos pelos requerentes. As razões para aceitar os compromissos são explanadas na referida decisão.
F. FORMA DAS MEDIDAS NO QUE RESPEITA AOS REQUERENTES
(56)
As medidas em vigor são aplicáveis a tipos do produto classificados em oito códigos NC e compreendem montantes fixos que variam entre 19,61 euros/t. e 40,63 euros/t., em função do tipo do produto. Durante o presente período de inquérito, todavia, foi apurado que quase todas as exportações efectuadas pelos requerentes para a Comunidade se limitavam a um único tipo do produto classificado num determinado código NC.
(57)
Nessa conformidade, atendendo à falta de informações sobre os restantes tipos do produto e dado que o tipo de cloreto de potássio em questão parece ser o mais comercializado, considera-se que a abordagem mais pertinente para aplicar os direitos alterados consiste na substituição de todos os montantes fixos por um montante ad valorem único para todos os tipos de cloreto de potássio fabricados pelos requerentes,
APROVOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
O Regulamento (CEE) n.o 3068/92 é alterado do seguinte modo:
1.
O artigo 1.o passa a ter a seguinte redacção:
a)
O n.o 1 é substituído pelo seguinte:
«1. É instituído um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de cloreto de potássio dos códigos NC 3104 20 10, 3104 20 50, 3104 20 90 e das misturas especiais dos códigos NC ex31052010 (códigos Taric 3105201010 e 3105201020), ex31052090 (códigos Taric 3105209010 e 3105209020), ex31056090 (códigos Taric 3105609010 e 3105609020), ex31059091 (códigos Taric 3105909110 e 3105909120), ex31059099 (códigos Taric 3105909910 e 3105909920), originárias da Bielorrússia ou da Rússia.»;
b)
No n.o 3, o título do quadro referente à Rússia passa ter a seguinte redacção:
«Rússia (todas as empresas, com excepção da JSC Silvinit e da JSC Uralkali - código adicional Taric A999)»;
c)
É inserido o seguinte número:
«3-A. Para as importações dos produtos descritos no n.o 1 produzidos pelos produtores-exportadores abaixo mencionados, a taxa do direito anti-dumping aplicável ao preço líquido, franco fronteira comunitária, dos produtos não desalfandegados é a seguinte:
Empresa
Taxa do direito
Código adicional Taric
JSC Silvinit, Solikamsk, Rússia
23,0 %
A665
JSC Uralkali, Berezniki, Rússia
12,3 %
A666»
2.
O n.o 1 do artigo 1.o-A passa a ter a seguinte redacção:
«1. Os produtos importados declarados para introdução em livre prática ficam isentos dos direitos anti-dumping instituídos no artigo 1.o, desde que tenham sido produzidos pelas empresas cujos compromissos a Comissão tenha aceite, especificamente designadas no Regulamento (CE) n.o 858/2005 da Comissão e na Decisão n.o 2005/802/CE da Comissão, e subsequentes alterações, e que a respectiva importação seja efectuada em conformidade com as disposições desses actos da Comissão.».
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 14 de Novembro de 2005.