31997L0023
L 181/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 97/23/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ НА И СЪВЕТА
от 29 май 1997 година
относно сближаване на законодателствата на държавите-членки във връзка със съоръженията под налягане
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по специално член 100а от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
в съответствие с процедурата, предвидена в член 189б от Договора (3), с оглед съвместния текст, одобрен от Помирителния комитет на 4 февруари 1997 г.,
(1)
като имат предвид, че вътрешният пазар е зона без вътрешни граници, в която са осигурени свободно движение на стоки, хора, услуги и капитал;
(2)
като имат предвид, че съществува разлика в съдържанието и обхвата на действие на законовите, подзаконовите и административни разпоредби, в сила в държавите-членки с оглед безопасността и здравето на хората, и, когато е целесъобразно, на домашни животни или собственост, когато технически средства, работещи под налягане, не са обхванати от действието на настоящото законодателството на Общността; като имат предвид, че процедурите по сертифициране и инспекция на такива средства се различават в отделните държави-членки; като има предвид, че такива несъответствия могат да създадат пречки в търговията в рамките на Общността;
(3)
като имат предвид, че хармонизацията на националното законодателство е единственото средство за отстраняване на тези пречки към свободната търговия; като има предвид, че тази цел не може да се постигне със задоволителен резултат от отделните държави-членки; като имат предвид, че тази директива определя задължителни разпоредби за свободното движение на съоръженията, за които е приложима;
(4)
като имат предвид, че дадено съоръжение, което работи под налягане не повече от 0,5 бара, не представлява значителен риск, дължащ се на това налягане; като имат предвид, че не би трябвало да съществуват прегради за неговото свободно движение в рамките на Общността; като имат предвид, че тази директива се отнася само за съоръжения с максимално допустимо налягане PS, превишаващо 0,5 бара;
(5)
като имат предвид, че тази директива се отнася също и до функционални групи, съставени от няколко части съоръжения под налягане, които образуват едно неразделно и функциониращо цяло; като имат предвид, че тези функционални групи могат да варират от прости функционални групи като например тенджери под налягане до сложни функционални групи като тръбни бойлери; като имат предвид, че производителят би могъл да планира да пусне на пазара това съоръжение като функционална група, а не под формата на съставните си части, тогава тази функционална група трябва да отговаря на настоящата директива; като имат предвид, че от друга страна, настоящата директива не обхваща функционални групи от съоръжения под налягане на място и под отговорността на потребителя, както е случаят с индустриалните инсталации;
(6)
като имат предвид, че настоящата директива хармонизира националните разпоредби за рисковете, дължащи се на налягане, като имат предвид, че другите рискове, дължащи се на тези съоръжения, могат да попаднат в приложното поле на друга директива, която третира такива рискове; като имат предвид, че съоръженията под налягане могат да се включат сред продуктите в обхвата на друга директива, въз основа на член 100а от Договора; като имат предвид, че разпоредбите, изложени в някои от тези директиви, третират риска, дължащ се на високо налягане; като имат предвид, че тези разпоредби се считат за подходящи да осигуряват необходимата защита; като имат предвид, когато рискът, свързан с тези съоръжения, остава малък; като имат предвид, че в тази връзка има основание да се изключат тези съоръжения от обхвата на настоящата директива;
(7)
като имат предвид, че въпросът за съоръженията под налягане, включени в международните конвенции, транспортът и рискове, дължащи се на налягане, трябва във възможно най-кратки срокове се разгледат от предстоящите директиви на Общността, основани на тези конвенции или допълнения към съществуващите директиви; като имат предвид, че тези съоръжения са съответно изключени от обхвата на настоящата директива;
(8)
като имат предвид, че някои видове съоръжения под налягане, въпреки че имат максимално допустимото налягане PS по-високо от 0,5 бара, не представляват значителен риск, дължащ се на налягането, и следователно свободното движение в Общността на подобни съоръжения не би трябвало да се възпрепятства, ако то е законно произведено или пуснато на пазара в една държава-членка; като имат предвид, че не е необходимо за осигуряване свободно движение на тези съоръжения те да се включват в обхвата на настоящата директива; като имат предвид, че то е надлежно и изрично изключено от нейния обхват;
(9)
като имат предвид, че други съоръжения под налягане, предмет на максимално допустимо налягане по-високо от 0,5 бара и представляващи значителен риск, дължащ се на налягането, но с оглед на което са гарантирани свободно движение и подходящо ниво на безопасност, се изключват от обхвата на настоящата директива; като имат предвид, че такива изключвания, обаче, следва редовно да се проверяват с оглед да се установи дали е необходимо да се предприеме някакво действие на ниво Съюз;
(10)
като имат предвид, че регламентите за премахване на техническите бариери в търговията, трябва да следват новия подход, предвиден в резолюцията на Съвета от 7 май 1985 г. относно нов подход за техническа хармонизация и стандарти (4), което изисква дефиниция на основните изисквания за безопасност и други изисквания на обществото, без да се намаляват съществуващите доказани нива на защита в рамките на държавите-членки; като имат предвид, че тази резолюция предвижда много голям брой производства да бъдат обхванати от единна директива, с цел да се избегнат чести изменения и мултиплициране на директивите;
(11)
като имат предвид, че съществуващите директиви на Общността относно сближаване на законодателствата на държавите-членки, отнасящи се до съоръженията под налягане, са направили положителни стъпки към премахване на бариерите в търговията в тази област; като имат предвид, че тези директиви обхващат само този раздел в незначителна степен; като имат предвид, че Директива 87/404/ЕИО на Съвета от 25 юни 1987 г. относно хармонизирането на законодателствата на държавите-членки, свързани с прости съоръжения под налягане (5), това е първият случай на приложение на новия подход в раздела на съоръженията под налягане; като имат предвид, че настоящата директива няма да се прилага в зоната, обхваната от Директива 87/404/ЕИО; като имат предвид, че не по-късно от три години след влизане в сила на настоящата директива, се направи преглед на приложението на Директива 87/404/ЕИО с оглед да се установи необходимостта от нейното включване към настоящата директива;
(12)
като имат предвид, че рамковата директива, Директива 76/767/ЕИО на Съвета от 27 юли 1976 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки относно общите разпоредби за уредите под налягане и методите за контрол на тези уреди (6) не е задължителна; като имат предвид, че тя предвижда процедура за двустранно признаване на тестовете и проверки на съоръженията под налягане, които не са работили задоволително, и следователно трябва да се заменят с ефективни мерки на Общността;
(13)
като имат предвид, че обхватът на настоящата директива трябва да се базира на една обща дефиниция на термина „съоръжения под налягане“, което да позволява техническото усъвършенстване на тези продуктите;
(14)
като имат предвид, че спазването на основните изисквания за безопасност е необходимо, за да се осигури безопасността на съоръженията под налягане; като имат предвид, че тези изисквания са разделени на общи и специфични изисквания, на които съоръженията под налягане трябва да отговарят; като имат предвид, че специфичните изисквания са предвидени за определен тип съоръжения под налягане; като имат предвид, че някои типове съоръжения под налягане в категориите III и IV трябва да са предмет на окончателна оценка, която да включва окончателна инспекция и тестове за доказателство;
(15)
като имат предвид, че държавите-членки трябва да могат да излагат произведените от тях съоръжения под налягане на търговски панаири, които все още не са в съответствие с изискванията на настоящата директива; като имат предвид, че по време на демонстрации трябва да се вземат необходимите мерки за безопасност, съгласно общите правила за безопасност на заинтересованата държава-членка за осигуряване безопасността на лицата;
(16)
като имат предвид, че да се улесни задачата за демонстриране на съгласуваност с основните изисквания, е полезно стандартите да са хармонизирани на европейско ниво, особено по отношение на проекта, производството и изпитването на съоръженията под налягане, съгласуваност, която дава възможност да се приеме, че продуктът отговаря на споменатите основни изисквания; като имат предвид, че стандартите, хармонизирани на европейско ниво, са изготвени от частни организации и трябва да запазят своя незадължителен статус; като имат предвид, че за тази цел Европейският комитет по стандартизация (CEN) и Европейският комитет по стандартизация в електротехниката (Сenelec) се признават за организации, компетентни да приемат хармонизираните стандарти, които следват общите насоки за сътрудничество между Комисията и тези два органа, подписани на 13 ноември 1984 г.;
(17)
като имат предвид, че за целите на настоящата директива, хармонизираният стандарт представлява техническа спецификация (европейски стандарт или документ за хармонизация), приет от един или друг от тези органи, или от двата, по искане на Комисията съгласно Директива 83/189/ЕИО на Съвета от 28 март 1983 г. относно определяне на процедура за осигуряване на информация в сферата на техническите стандарти и наредби (7) и съгласно общите насоки, посочени по-горе; като имат предвид, че, по отношение на стандартизацията, е в полза на комисията да получи помощта на Комитета, учреден съгласно Директива 83/189/ЕИО; като имат предвид, че Комитетът, при необходимост, се консултира с технически експерти;
(18)
като имат предвид, че производството на съоръжения под налягане изисква използването на безопасни материали; като имат предвид, че в отсъствието на хармонизирани стандарти е необходимо да се определят характеристиките на материалите, които се използват многократно; като имат предвид, че тази дефиниция е установена от европейските одобрения за материалите, като тези одобрения са издадени от един от нотифицираните органи, специално създадени за тази цел; като имат предвид, че материалите, които отговарят на европейските одобрения, се счита, че изпълняват основните изисквания на настоящата директива;
(19)
като имат предвид, че с оглед естеството на рисковете, свързани с използването на съоръжения под налягане, е необходимо да се установят процедури за оценка на съответствието с основните изисквания на директивите; като имат предвид, че тези процедури трябва да се разделят според нивото на опасност, характерно за съоръженията под налягане; като имат предвид, че за всяка категория съоръжения под налягане трябва да има съответна процедура или избор между различни процедури с еднаква строгост; като имат предвид, че приетите процедури са в съгласие с изискванията на Решение 93/465/ЕИО на Съвета от 22 юли 1993 г. относно модулите в различните фази на процедурите по оценка на съответствието и правилата за поставянето и използването на маркировката СЕ, които са предвидени за използване в директивите за техническа хармонизация (8); като имат предвид, че подробностите, добавени към тези процедури, са оправдани от естеството на необходимото проверка за съоръжения под налягане;
(20)
като имат предвид, че държавите-членки трябва да са в позиция да упълномощават инспекторати за извършване на някои действия по оценка за съответствие в рамките на тази директива; като имат предвид, че за тази цел настоящата директива установява критерии за оторизиране на инспекторати от държавите-членки;
(21)
като имат предвид, че при условията, постановени в настоящата директива, някои процедури за оценка съответствие могат да изискват да се инспектира всяка част от съоръжения от нотифициран орган или служба за проверка но потребителите като част от окончателната оценка; като имат предвид, че в други случаи трябва да се изготви разпоредба, според която окончателната оценка може да се контролира от нотифициран орган посредством неочаквани посещения;
(22)
като имат предвид, че съоръженията под налягане, като общо правило, носят маркировката СЕ, прикрепена или от производителя или негов упълномощен представител, определен в Общността; предвид това, че маркировката СЕ означава, че съоръженията под налягане отговарят на условията на настоящата директива и на тези на други приложими директиви на Общността относно маркировката СЕ; като имат предвид, че на съоръженията под налягане, определени от настоящата директива, които представляват само незначителен риск поради налягане и за които процедурите за сертификат не са оправдани, няма да се прикрепя маркировката СЕ;
(23)
като имат предвид, че където е необходимо държавите-членки, както е постановено в член 100а от Договора, могат да вземат временни мерки за ограничаване или забрана върху пускането на пазара, използването и употребата на съоръжения под налягане в случаите, когато те представляват особен риск за безопасността на хората и, когато е целесъобразно, на домашните животни и собствеността, при условие че мерките са предмет на контролна процедура на Общността;
(24)
като имат предвид, че адресатите на каквото и да е решение, взето съгласно настоящата директива, трябва да са наясно с причините зад това решение и средствата за обжалване, налични за тях;
(25)
като имат предвид, че е необходимо да се установи преходна разпоредба, която да даде възможност съоръженията под налягане, произведени в съответствие с действащите национални уредби, които са в сила при влизането в сила на настоящата директива, да бъдат маркирани и да влезят в употреба;
(26)
като имат предвид, че изискванията, постановени в приложенията, трябва да са изготвени максимално ясно, което да позволи на всички потребители, включително малки и средни предприятия (МСП), да се съобразят лесно с тях;
(27)
като имат предвид, че споразумението за modus vivendi между Европейския парламент, Съвета и Комисията по отношение изпълнителните мерки за актове, приети съгласно процедурата, установена в член 189б от Договора, беше постигнато на 20 декември 1994 г. (9),
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Обхват и определения
1. Настоящата директива се прилага към проекта, производството и оценката за съответствие на съоръженията под налягане и функционални групи с максимално допустимо налягане PS по-голямо от 0,5 бара.
2. По смисъла на настоящата директива:
2.1.
„Съоръжения под налягане“ са съдове, тръбопроводи, устройства за безопасност и устройства под налягане.
Когато е приложимо, към съоръженията се отнасят и елементи, присъединени към частите на съоръжението, подложени на налягане като фланци, щуцери, свързващи елементи, опори, транспортни уши и др.
2.1.1.
„Съд“ е затворена конструкция, проектирана и предназначена за съхраняване на флуиди под налягане, включително директно свързаните към нея приспособления, до точката за присъединяването ѝ с други съоръжения. Съдът може да има една или повече камери.
2.1.2.
„Тръбопровод“ е свързани помежду си тръбни елементи, които са предназначени за пренос на флуиди и които са неразделна част от система под налягане; тръбопроводите включват тръби или система от тръби, тръбни елементи, фитинги, компенсатори, гъвкави тръби и други елементи, устойчиви на налягане; към тръбопроводите се отнасят топлообменните апарати за охлаждане или нагряване на въздух, съставени от тръби.
2.1.3.
„Устройства за безопасност“ са устройства, предназначени да предпазят съоръжението от превишаване на налягането над допустимата стойност, включващи:
-
устройства за непосредствено ограничаване на налягането - предпазни клапани, предпазни устройства с разрушаващи се елементи, прегъваеми пръти, управляеми защитни системи за понижаване на налягането, и
-
ограничителни устройства, които задействат приспособления за корекция или осигуряват изключването или изключването и блокирането, такива като превключватели, задействани от налягането, температурата и нивото на флуида, и измервателни устройства за контрол и регулиране, свързани с безопасността.
2.1.4.
„Устройства под налягане“ са елементите с технологична функция, затворената конструкция на които е подложена на налягане.
2.1.5.
„Функционална група“ е съвкупност от съоръжения под налягане, свързани от производителя им и функциониращи като едно цяло.
2.2.
„Налягане“ е налягането в съоръжението, отнесено към атмосферното, т.е. манометрично налягане; налягането при вакуум се означава с отрицателна стойност.
2.3.
„Максимално допустимо налягане (PS)“ е максималното налягане, определено от производителя, за което е проектирано съоръжението.
Определя се в място, указано от производителя; това място трябва да бъде в точката на присъединяване на устройствата за безопасност и/или ограничителните устройства или най-високата точка на съоръжението, или, ако това не е приложимо, в която и да е друга точка.
2.4.
„Минимална/максимална допустима температура (TS)“ е определената минимална/максимална температура, за която е проектирано съоръжението, приета от производителя.
2.5.
„Обем (V)“ е вътрешният обем на всяка камера, включително обемът на щуцерите до първата връзка или заваръчен шев, без обема на постоянните вътрешни елементи.
2.6.
„Номинален размер (DN)“ е числената стойност на размера, който е общ за всички елементи в тръбна система, различни от елементите, които се означават чрез външния диаметър или диаметъра на резбата; за удобство тази стойност е закръглено число, използвано за означаване на диаметъра, което е приблизително свързано с производствените размери; означава се с DN, следвано от число.
2.7.
„Флуиди“ са чисти газове, течности и пари, както и техните смеси; флуидите могат да съдържат и суспензия от твърди вещества.
2.8.
„Неразглобяеми съединения“ са тези съединения, които не могат да бъдат разглобени без разрушаване.
2.9.
„Европейско одобрение за материалите“ е технически документ, в който се определят характеристиките на материалите, които са предназначени за многократна употреба при производството на съоръжения под налягане, които не са обхванати от хармонизиран стандарт.
3. Следното се изключва от обхвата на настоящата директива:
3.1.
тръбопроводи, състоящи се от една или повече тръби, за транспортиране на флуиди или вещества от или към една инсталация, включително крайната спирателна арматура и принадлежащите им съоръжения. Това изключение не се прилага към стандартните съоръжения под налягане в станции за намаляване на налягането или в компресорни станции;
3.2.
тръбопроводи за снабдяване, разпределяне и отвеждане на вода и съоръженията към тях - напорни тръбопроводи във водни електрически централи, водонапорни галерии и шахти и съоръженията към тях;
3.3.
съоръжения, които обхваща Директива 87/404/ЕИО относно простите съдове под налягане;
3.4.
съоръжения, които обхваща Директива 75/324/ЕИО от 20 май 1975 г. на Съвета относно сближаване на законодателствата на държавите-членки, свързани с аерозолни опаковки (10).
3.5.
съоръжения, предназначени за функционирането на превозни средства, определени от следните директиви и техните приложения:
-
Директива 70/156/ЕИО на Съвета от 6 февруари 1970 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки по отношение на типовото одобрение на моторни превозни средства и техните ремаркета (11),
-
Директива 74/150/ЕИО на Съвета от 4 март 1974 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки за типовото одобрение на колесни селскостопански и горскостопански трактори (12),
-
Директива 92/61/ЕИО на Съвета от 30 юни 1992 г. относно типовото одобрение на двуколесни и триколесни моторни превозни средства (13);
3.6.
съоръжения, класифицирани като не по-високо от категория I според член 9 от настоящата директива и обхванато от следните директиви:
-
Директива 89/392/ЕИО на Съвета от 14 юни 1989 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки в областта на машините (14),
-
Директива 95/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 юни 1995 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка с асансьорите (15),
-
Директива 73/23/ЕИО на Съвета от 19 февруари 1973 г. относно хармонизирането на законодателствата на държавите-членки във връзка с електрически съоръжения, предназначени за използване в определени граници на напрежението (16),
-
Директива 93/42/ЕИО на Съвета от 14 юни 1993 г. относно медицинските изделия (17),
-
Директива 90/396/ЕИО на Съвета от 29 юни 1990 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки във връзка със съоръженията, изгарящи газово гориво (18),
-
Директива 94/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 март 1994 г. относно сближаването на законодателствата на държавите-членки по отношение на съоръженията и защитните системи, предназначени за използване в потенциално експлозивна атмосфера (19).
3.7.
съоръжения, предмет на член 223, параграф 1, буква б) от Договора;
3.8.
съоръжения, специално разработени за използване в ядрената техника, при повреда на които могат да се отделят радиоактивни продукти;
3.9.
съоръжения за контрол, използвани при проучване и добив на нефт, природен газ и геотермална енергия, както и в подземни хранилища, предназначени за поддържане и/или контрол на налягането в сондажите; към съоръженията се отнася колонната глава (фонтанна арматура), превенторите за предотвратяване на фонтаниране, тръбопроводи и сборни колектори (манифолди) и съоръженията към тях.
3.10.
съоръжения и машини с вътрешни пространства, за които определянето на размерите, изборът на материал и производствените правила се основават главно на изисквания за достатъчна якост, устойчивост и стабилност, за да издържат на статични и динамични работни натоварвания или други работни характеристики и при които налягането не е определящ фактор при проектирането. Тези съоръжения могат да включват:
-
двигатели, включително турбини и двигатели с вътрешно горене,
-
парни машини, парни или газови турбини, турбогенератори, компресори, помпи и задвижващите им механизми;
3.11.
доменни пещи с инсталации за охлаждане на пещта, рекуператори, прахоуловители, инсталации за очистване на доменен газ, вагрянки с охлаждане на пещта, газови преобразуватели и леярски кофи за топене, претопяване, обезгазяване и леене на стомана и цветни метали;
3.12.
корпуси на електрически съоръжения за високо напрежение - превключватели, разединители, управляващи уреди, трансформатори и ротационни машини;
3.13.
тръби под налягане за трансмисионни системи например за електрозахранване и телефонни кабели;
3.14.
плавателни средства, ракети, въздухоплавателни средства или подвижни плаващи съоръжения и съоръжения под налягане, предназначени за вграждане в тях или за тяхното задвижване;
3.15.
съоръжения под налягане, изработени от еластична обвивка, като пневматични гуми, въздушни възглавници, топки за игра, надуваеми лодки и др.;
3.16.
изпускателни и всмукателни шумозаглушители;
3.17.
бутилки или кутии за газирани напитки, предназначени за крайно потребление;
3.18.
съдове, конструирани за транспорт и разпределение на напитки с PS-V не повече от 500 бара-L и максимално допустимо налягане ненадвишаващо 7 бара;
3.19.
съоръжения, които са обхванати от ADR (20), RID (21), IMDG (22) и Конвенцията ICAO (23);
3.20.
нагревателни елементи и тръбопроводи в инсталации за нагряване на вода;
3.21.
съдове за течности с максимално налягане на газовете над течността до 0,5 бара;
Член 2
Надзор над пазара
1. Държавите-членки вземат всички мерки, необходими да гарантират това, че съоръженията под налягане и функционалните групи, посочени в член 1, могат да бъдат пуснати на пазара и да влязат в действие само ако са правилно инсталирани и поддържани и са използвани по предназначение, и не застрашават здравето и безопасността на хората и, когато е целесъобразно, на домашните животни или собствеността.
2. Разпоредбите на настоящата директива не засягат правото на държавите-членки да постановят, като надлежно отчитат разпоредбите на Договора, такива изисквания, които се считат за необходими, и да осигурят така че хората, и в частност работниците, са защитени по време на използване на съоръженията под налягане или на посочените функционални групи, при условие че това не означава модифициране на тези съоръжения или функционални групи по начин, който не е определен от настоящата директива.
3. На търговски панаири, изложения, демонстрации и т.н. държавите-членки не трябва да спират от показване съоръжения под налягане или функционални групи, определени от член 1, които не са в съответствие с условията на настоящата директива, при положение че един видим знак ясно показва тяхното несъответствие и тяхната негодност за продаване до привеждането им в съответствие от страна на производителя или негов представител, установен в границите на Общността. По време на демонстрации трябва да се вземат подходящи мерки за сигурност съгласно изискванията, определени от компетентните власти на заинтересованите държави-членки, с оглед осигуряване безопасността на лицата.
Член 3
Технически изисквания
1. Съоръженията под налягане, третирани в 1.1, 1.2, 1.3 и 1.4, трябва да отговарят на основните изисквания, изложени в приложение I:
1.1.
Съдове, с изключение на тези посочените в 1.2, за:
а)
съдове за сгъстени, втечнени или разтворени под налягане газове, пари или течности, при които налягането на парите при максималната допустима температура е по-голямо от 0,5 бара над нормалното атмосферно налягане, (1 013 мбара) в следните граници:
-
за флуиди от група 1, когато обемът на съда е по-голям от 1 l и произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и обема в литри е по-голямо от числото 25 или когато максималното допустимо налягане е над 200 бара (приложение II, таблица 1),
-
за флуиди от група 2, когато обемът на съда е по-голям от 1 l и произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и обема в литри е по-голямо от числото 5 или когато максималното допустимо налягане е по-голямо от 1 000 бара, както и всички преносими пожарогасители и бутилките за апаратите за изкуствено дишане (приложение II, таблица 2);
б)
съдове за течности, при които налягането на парите при максималната допустима температура не надвишава с повече от 0,05 МРа нормалното атмосферно налягане (1 013 мбара) в следните граници:
-
за флуиди от група 1, когато обемът на съда е по-голям от 1 l и произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и обема в литри е по-голямо от числото 20 или когато максималното допустимо налягане е над 50 МРа (приложение II, таблица 3),
-
за флуиди от група 2, когато максималното допустимо налягане е над 1 МРа и произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и обема в литри е по-голямо от числото 1 000 или когато максималното допустимо налягане е над 100 МРа (приложение II, таблица 4).
1.2.
съоръжения под налягане с обем над 2 l, застрашени от прегряване чрез нагряване с пламък или по друг начин, за производство на пара или гореща вода с температура над 110 °C, както и всички тенджери под налягане (приложение II, таблица 5).
1.3.
Тръбопроводи за:
а)
сгъстени, втечнени или разтворени под налягане газове, пари или течности, при които налягането на парите при максималната допустима температура е по-голямо с 0,05 МРа над нормалното атмосферно налягане (1 013 мбара) в следните граници:
-
за флуиди от група 1, когато номиналният диаметър на тръбопровода е над 25 mm (приложение II, таблица 6),
-
за флуиди от група 2, когато номиналният диаметър на тръбопровода е над 32 mm и произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и номиналния диаметър в милиметри е по-голямо от числото 100 (приложение II, таблица 7);
б)
течности, при които налягането на парите при максималната допустима температура не надвишава с повече от 0,05 МРа нормалното атмосферно налягане (1 013 мбара) в следните граници:
-
за флуиди от група 1, когато номиналният диаметър на тръбопровода е над 25 mm и произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и номиналния диаметър в милиметри е по-голямо от числото 200 (приложение II, таблица 8),
-
за флуиди от група 2, когато номиналният диаметър на тръбопровода е над 200 mm и максималното допустимо налягане е над 1 МРа и произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и номиналния диаметър в милиметри е по-голямо от числото 500 (приложение II, таблица 9).
1.4.
Устройствата за безопасност и устройствата под налягане, предназначени за съоръжения, третирани от раздели 1.1, 1.2 и 1.3, включително и там, където такива съоръжения са част от функционална група.
2. Функционалните групи, дефинирани от член 1, раздел 2.1.5, които включват най-малко една част от съоръжения под налягане, обхванати от раздел 1 от настоящия член и, които са изброени в раздели 2.1, 2.2 и 2.3 от настоящия член, трябва да отговарят на изискванията, изложени в приложение I.
2.1.
Функционални групи за производство на пара или гореща вода с температура над 110 °C, които включват поне едно съоръжение под налягане, нагрявано с пламък или по друг начин и застрашено от прегряване.
2.2.
Функционални групи, различни от тези посочени в раздел 2.1, ако производителят възнамерява да ги пуска на пазара и да ги пуска в действие като цяло съоръжение.
2.3.
Функционалните групи за производство на топла вода с температура до 110 °C, зареждани ръчно с твърдо гориво, когато произведението от максималното допустимо налягане в мегапаскали и обема в литри е по-голямо от цифрата 5, трябва да отговарят на основните изисквания, посочени в точки 2.10, 2.11, 3.4, 5, буква а) и 5, буква г) от приложение I.
3. Съоръжения под налягане и/или функционални групи под или равни на границите, определени в раздели 1.1, 1.2 и 1.3 и раздел 2, трябва да се конструират и произведат съгласно стабилната инженерна практика на държавите-членки, за осигуряване безопасно използване. Съоръженията под налягане и/или функционалните групи трябва да се придружават от съответните инструкции за употреба и трябва да носят маркировка, която да позволява идентифициране на производителя или негов упълномощен представител, установен в Общността. Такова съоръжение и/или функционална група не трябва да носи маркировка СЕ, съгласно посочената в член 15.
Член 4
Свободно движение
1.1. Държавите-членки не забраняват, ограничават или препятстват, на основание на рискове, дължащи се на налягане, пускането на пазара или в действие, при условия, определени от производителя на съоръжения под налягане или функционални групи, посочени в член 1, които спазват настоящата директива и носят СЕ маркировка, сочеща, че са преминали оценка за стандарт съгласно член 10.
1.2.
Държавите-членки не забраняват, ограничават или препятстват, на основание рискове, дължащи се на налягане, пускането на пазара или в действие на съоръжения под налягане или функционални групи, които спазват член 3, параграф 3.
2. Държавите-членки могат да изискват, до степен необходима за безопасността и правилното ползване на съоръженията под налягане и функционалните групи, информацията, посочена в приложение I, раздели 3.3 и 3.4, да бъде предоставена на официалния(те) език(ци) на Общността, които може да са определени съгласно Договора от държавата-членка, в която съоръженията или функционалните групи достигат до крайния потребител.
Член 5
Презумпция за съответствие
1. Държавите-членки приемат съоръженията за налягане и частите към тях, носещи знака на ЕО, съгласно член 15, и Декларацията на ЕО за съответствие, съгласно приложение VII, като съответстващи на всички разпоредби на тази директива, включително оценката за съответствие, съгласно член 10.
2. Съоръжения под налягане и функционални групи, които съответстват на националните стандарти, транспониращи хармонизираните стандарти, референтните номера, на които са публикувани в Официален вестник на Европейските общности, се счита, че отговарят на основните изисквания, посочени в член 3. Държавите-членки публикуват референтните номера на националните стандарти, които са посочени по-горе.
3. Държавите-членки гарантират, че са взети подходящи мерки, така че двете страни на производството да имат принос на национално ниво в процеса на подготовка и наблюдаване на хармонизираните стандарти.
Член 6
Комитет по техническите стандарти и разпоредби
Когато държава-членка или Комисията счита, че стандартите, посочени в член 5, параграф 2, не отговарят напълно на основните изисквания, предвидени в член 3, заинтересованата държава-членка или Комисията информира Временния комитет, създаден съгласно член 5 от Директива 83/189/ЕИО, като излага причините за това. Комитетът спешно представя становище.
Като взима предвид становището на Комитета, Комисията уведомява държавите-членки, за това дали тези стандарти следва да се изтеглят от публикациите, посочени в член 5, параграф 2.
Член 7
Комитет за съоръженията под налягане
1. Комисията може да вземе всякакви мерки, които счита за необходими, за изпълнение на следните разпоредби:
Когато държава-членка счита, че от много сериозни съображения за безопасност,
-
част или серия от съоръжения, посочени в член 3, параграф 3, следва да бъдат предмет на разпоредбите съгласно член 3, параграф 1, или
-
функционални групи или серия от функционални групи, посочени в член 3, параграф 3, следва да бъдат предмет на разпоредбите съгласно член 3, параграф 2, или
-
част или серия от съоръжения под налягане трябва да се класифицират чрез отпадане в друга категория от приложение II,
тя представя надлежно обоснована молба до Комисията с молба да вземе необходимите мерки. Тези мерки се приемат съгласно процедурата, изложена в параграф 3.
2. Комисията се подпомага от постоянен комитет, наречен по-долу „Комитет“, съставен от представители, назначени от държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
Комитетът изготвя свой процедурен правилник.
3. Представителят на Комисията представя на Комитета проект на мерките, които следва да се вземат съобразно параграф 1. Комитетът представя становището си върху проекта в срок, който председателят може да определи в зависимост от спешността на случая, при необходимост, чрез гласуване.
Становището се записва в протокола; в допълнение, всяка държава-членка има право да поиска позицията ѝ да бъде отразена в протокола.
Комисията се съобразява със становището на Комитета. Тя информира Комитета за начина, по който е отчетено неговото становище.
4. Комитетът може след това да проучи всякакъв друг въпрос, свързан с изпълнението и практическото приложение на настоящата директива, и повдигнат от неговия председател или по собствена инициатива, или по молба на държава-членка.
Член 8
Предпазна клауза
1. Ако държава-членка установи, че съоръжения под налягане или функционални групи, посочени в член 1, носещи маркировката СЕ и използвани в съответствие с предназначението им, са способни да застрашат безопасността на хората и, когато е целесъобразно, на домашните животни или собствеността, тя взима всички необходими мерки, тези съоръжения или функционални групи да бъдат изтеглени от пазара, да забрани пускането им на пазара, пускането им в действие или да ограничи свободното им движение.
Държавата-членка незабавно информира Комисията за всяка подобна мярка, като посочва причините за нейното решение, и по-специално, когато несъответствието се дължи на:
а)
неудовлетворяване на основните изисквания, предвидени в член 3;
б)
неправилно приложение на стандартите, предвидени в член 5, параграф 2;
в)
слабости в стандартите, предвидени в член 5, параграф 2;
г)
слабости в европейското одобрение на материалите за съоръжения под налягане, предвидени в член 11.
2. Комисията се консултира незабавно със заинтересованите страни. Когато Комисията счита, след направените консултации, че мярката е оправдана, тя незабавно информира държавата-членка, която е поела инициативата, и другите държави-членки.
Когато Комисията счита, след това консултиране, че мярката е неоправдана, тя незабавно информира за това държавата-членка, която е поела инициативата, и производителя или негов упълномощен представител, установен в Общността. Ако решението, предвидено в параграф 1, се основава на слабост в стандартите на Европейското одобрение за материалите и ако държавата-членка, която е взела решението, поддържа своята позиция, Комисията информира незабавно Комитета, както е посочено в член 6, с оглед започване на процедура съгласно първия параграф от член 6.
3. Когато съоръжения под налягане или функционални групи, които не отговарят на стандартите, а носят маркировката СЕ, компетентната държава-членка предприема действие, срещу лицето(лицата), което е поставило маркировката СЕ, и информира за това Комисията и другите държави-членки.
4. Комисията гарантира държавите-членки да бъдат информирани за развитието и изхода на тази процедура.
Член 9
Класификация на съоръженията под налягане
1. Съоръженията под налягане, предвидени в член 3, параграф 1, се класифицират по категории в съответствие с приложение II и съгласно възходяща степен на опасност.
За целта на тази класификация флуидите се разделят в две групи, съгласно 2.1 и 2.2.
2.1
Група 1 включва опасни флуиди. „Опасен флуид“ е вещество или препарат, който е предмет на дефинициите в член 2, параграф 2 от Директива 67/548/ЕИО на Съвета от 27 юни 1967 г. относно сближаването на законовите, подзаконови и административни разпоредби във връзка с класификацията, опаковането и етикетирането на опасните вещества (24).
Група 1 включва флуиди, определени като:
-
експлозивни,
-
изключително запалими,
-
силно запалими,
-
запалими (където максималната допустима температура е над температурата на запалване),
-
силно токсични,
-
токсични,
-
оксидиращи.
2.2.
Група 2 включва всички други флуиди, които не са предвидени в 2.1
3. Категорията на съдове, които имат две или повече камери, се определя според камерата, която е от най-високата категория. Когато в една камера се съдържат различни флуиди, категорията ѝ се определя според флуида, изискващ най-висока категория.
Член 10
Оценка за съответствие
1.
1.1.
Преди пускането на пазара на съоръжения под налягане производителят трябва да е подложил всяка част от съоръжения на процедури за оценка на стандарта, описани в приложение III, съгласно условията, дадени в настоящия член.
1.2.
Процедурите за оценката на съответствие с оглед поставяне на маркировка СЕ се определят от категорията, както е дефинирано в член 9, в който съоръженията са класифицирани.
1.3.
Процедурата за оценка за съответствие, които се прилагат за различните категории, са, както следва:
-
категория I
Модул А
-
категория II
Модул А1
Модул D1
Модул Е1
-
категория III
Модули В1 + D
Модули B1 + F
Модули B + E
Модули В + С1
Модул Н
-
категория IV
Модули B + D
Модули B + F
Модул G
Модул Н1
1.4.
Съоръженията под налягане трябва да се подложат на една от процедурите за оценка на съответствие, като тя може да се избира от производителя от тези, установени за категорията, в която те са класифицирани. Производителят може също да избере да прилага една от процедурите, която се отнася за по-висока категория, ако има такава.
1.5.
В рамките на процедурите за проверка на качеството на съоръженията от категории III и IV, изложени в член 3, раздел 1.1, буква а), раздел 1.1, буква б) първо тире и раздел 1.2, нотифицираният орган, когато прави внезапни проверки, взима пробни образци на съоръженията под налягане от производствените помещения или складовете, за да извърши или осигури извършването на крайното оценяване съгласно приложение I, раздел 3.2.2. В тази връзка производителят информира нотифицирания орган за производствената си програма. Нотифицираният орган прави най-малко две проверки през първата година от производството. Честотата на последващите проверки се определя от нотифицирания орган въз основа на критериите, определени в раздел 4.4 на съответните модули.
1.6.
В случай на производство на единични съдове и съоръжения от категория III, посочени в член 3, раздел 1.2, съгласно процедурата на модул Н, нотифицираният орган извършва или е възлага извършването на окончателната оценка, както е посочено в приложение I, раздел 3.2.2, за всяка единица. За тази цел производителят съобщава на нотифицирания орган предвидената производствена програма.
2. Функционални групи, посочени в приложение 3, параграф 2, са предмет на процедура за обща оценка на съответствие, която включва:
а)
оценяване на всяко от съоръженията под налягане, от които е изградена функционалната група, и посочено в член 3, параграф 1, и за което не е била приложена процедура за оценяване на съответствието и няма отделна маркировка CE; оценяването се извършва по процедура в зависимост от категорията на всяко отделно съоръжение;
б)
оценяване вграждането на различните елементи на функционалната група, както е посочено в раздели 2.3, 2.8 и 2.9 в приложение I; процедурата за оценяване се определя от съоръжението от най-високата категория, като се изключват устройствата за безопасност;
в)
оценяване защитата на функционалната група срещу превишаване на допустимите работни параметри съгласно раздели 2.10 и 3.2.3 от приложение I; процедурата за оценяване се извършва, като се има предвид съоръжението от най-високата категория, което трябва да бъде защитено.
3. Като изключение от параграфи 1 и 2 компетентните власти могат, когато е оправдано, да разрешат пускане на пазара и пускане в действие на територията на заинтересованата държава-членка на отделни части от съоръжения под налягане и функционални групи съгласно член 1, параграф 2, по отношение на които процедурите от параграфи 1 и 2 от настоящия член не са приложени и използването на които е в интерес на експериментирането.
4. Протоколите и кореспонденцията, свързани с оценката на съответствие, се изготвят на официалния език (езици) на Общността, които могат да бъдат определени в съответствие с Договора от държавата-членка, в която органът, отговорен за провеждането на тези процедури, е установен, или на език, приет от този орган.
Член 11
Европейско одобрение на материалите
1. Европейско одобрение на материалите, както е определено от член 1, раздел 2.9, се издава по искане на един или повече производители на материали или съоръжения от един от нотифицираните органи съгласно член 12, специално създаден за тази цел. Нотифицираният орган определя и осъществява или организира осъществяването на съответни инспекции и тестове за определяне съответствието на видовете материали със съответните изисквания на настоящата директива; в случай, че се признае безопасността на материалите за използване преди 29 ноември 1999 г., нотифицираният орган отчита съществуващите данни, когато удостоверява такова съответствие.
2. Преди издаването на Европейско одобрение за материалите нотифицираният орган информира държавите-членки и Комисията, като им изпраща подходящата информация. В срок от три месеца държавата-членка може да отнесе въпроса до Постоянния комитет според предвиденото в член 5 от Директива 83/189/ЕИО, като представя причините за това. В такъв случай Комитетът спешно представя становище.
Нотифицираният орган издава Европейско одобрение за материали, като взима предвид, когато е целесъобразно, становището на Комитета и представените коментари.
3. Копие от Европейското одобрение за материалите на съоръжения под налягане се изпраща до държавите-членки, нотифицираните органи и Комисията. Комисията публикува и актуализира списък на европейски одобрения за материали в Официален вестник на Европейските общности.
4. Материалите, използвани за производството на съоръжения под налягане, които отговарят на Европейските одобрения за материали, справките за които са публикувани в Официален вестник на Европейските общности, се приемат за съответстващи с приложимите основни изисквания на приложение I.
5. Нотифицираният орган, издал Европейското одобрение за материали за съоръжения под налягане, оттегля това одобрение, ако констатира, че то не е трябвало да бъде издавано или ако типът материали е обхванат от хармонизиран стандарт. Органът незабавно уведомява другите държави-членки, нотифицираните органи и Комисията за всяко оттегляне на одобрение.
Член 12
Нотифицирани органи
1. Държавите-членки нотифицират до Комисията и другите държави-членки органите, които са назначили за извършване на процедурите по член 10 и член 11, заедно със специфичните задачи, за осъществяването на които тези органи са определени, както и идентификационните номера, определени предварително за тях от Комисията.
Комисията публикува в Официален вестник на Европейските общности списък на нотифицираните органи заедно с техните идентификационни номера и задачата, за която са нотифицирани. Комисията осигурява актуализирането на този списък.
2. Държавите-членки прилагат критериите, изложени в приложение IV, за определяне на органите. Органите, които отговарят на критериите, постановени в съответните хармонизирани стандарти, се счита, че отговарят на съответните критерии в приложение IV.
3. Държава-членка, която е нотифицирала органа, трябва да оттегли тази нотификация, ако тя констатира, че органът повече не отговаря на критериите по параграф 2.
Тя своевременно информира останалите държави-членки и Комисията за всяко оттегляне на нотификация.
Член 13
Признати организации - трети страни
1. Държавите-членки нотифицират Комисията и другите държави-членки за организации - трети страни, които те са признали за целите на задачите от приложение I, раздели 3.2.2. и 3.1.3.
Комисията публикува в Официален вестник на Европейските общности списък на признатите организации и задачите, за които те са признати. Комисията осигурява актуализирането на този списък.
2. Държавите-членки прилагат критериите, изложени в приложение IV, за признаване на организации. Организациите, които отговарят на критериите, постановени от съответните хармонизирани стандарти, се приемат като изпълняващи съответните критерии от приложение IV.
3. Държава-членка, която е признала една организация, трябва да оттегли признаването си, ако се окаже, че тази организация вече не отговаря на критериите, изложени в параграф 2.
Тя трябва своевременно да информира другите държави-членки и Комисията за всяко такова оттегляне на признаване.
Член 14
Инспекторати на потребителя
1. Чрез дерогация от разпоредбите, свързани със задачите, изпълнявани от нотифицираните органи, държавите-членки могат да разрешават на своя територия пускането на пазара и пускането в действие на съоръжения под налягане или функционални групи, посочени в член 1, чието съответствие с основните изисквания е оценено от потребителския инспекторат, създаден в съответствие с критериите по параграф 8.
2. Когато една държава-членка е определила потребителски инспекторат в съгласие с критериите, изложени в този член, той не може въз основа на рискове, дължащи се на налягане, да забрани, ограничи или възпрепятства пускането на пазара или пускането в действие, при условията предвидени в настоящия член, на съоръжения под налягане или функционални групи, чието съответствие е оценено от потребителски инспекторат, определен от друга държава-членка съгласно критериите, определени в този член.
3. Съоръжения под налягане и функционални групи, съответствието на които е оценено от потребителския инспекторат, не носят маркировката СЕ.
4. Съоръженията под налягане и функционалните групи могат да се използват само на места, ръководени от група, част от която представлява споменатия инспекторат. Групата трябва да прилага обща политика за безопасност с оглед техническите спецификации за проектиране, производство, инспекция, поддръжка и използване на съоръжения под налягане и функционални групи.
5. Потребителските инспекторати действат изключително за групата, от която те са част.
6. Процедурите за оценка на съответствието, които се прилагат от потребителските инспекторати, са модули А1, С1, F и G, както е описано в приложение III.
7. Държавите-членки информират другите държави-членки и Комисията за това, кои потребителски инспекторати са упълномощили, какви са задачите, за които те са определени, и, за всеки инспекторат, списък на местата, които изпълняват условията на параграф 4.
8. При определяне на потребителските инспекторати държавите-членки прилагат критериите, изброени в приложение V, и осигуряват групата, част от която е този инспекторат, да спазва критериите, посочени във второто изречение на параграф 4.
9. Държава-членка, която е упълномощила потребителски инспекторат, оттегля това разрешение, ако се окаже, че потребителският инспекторат вече не отговаря на критериите на параграф 8. Тя информира другите държави- членки и Комисията.
10. Ефектът на настоящия член се наблюдава от Комисията и се оценява три години след датата, определена в член 20, параграф 3. За тази цел държавите-членки изпращат до Комисията всяка полезна информация за изпълнението на този член. При необходимост оценката се придружава от предложение за изменение на директивата.
Член 15
Маркировка СЕ
1. Маркировката СЕ се състои от инициалите „СЕ“ съгласно модела в приложение VI.
Маркировката СЕ се придружава от номер за идентификация, както е посочено в член 12, параграф 1, на нотифицирания орган, свързан с етапа на контрол на производството.
2. Маркировката СЕ се прикрепва на видно място, чете се лесно и не може да се заличава във всяка
-
част от съоръжение под налягане, посочено в член 3, параграф 1, или
-
функционална група, посочена в член 3, параграф 2,
която е завършена или е в състояние да позволи заключителна оценка, както е описано в раздел 3.2 от приложение I.
3. Не е необходимо маркировката СЕ да се прикрепя към всяка отделна част на съоръжения под налягане, която формира функционална група, както е посочено в член 3, параграф 2. Отделните части на съоръжения под налягане, които вече носят маркировката СЕ, когато се включат в функционална група, продължат да носят тази маркировка.
4. Когато съоръжения под налягане или функционална група са предмет на други директиви, засягащи други аспекти, които предвиждат поставяне на маркировка СЕ, последните посочват, че за съоръженията под налягане или функционалната група се приема, че отговарят на разпоредбите на тези други директиви.
Ако една или повече от тези директиви позволяват на производителя, през преходен период, да избере кой режим да прилага, тогава маркировката СЕ посочва съответствие само с директивите, които производителят прилага. В такъв случай данните в споменатите директиви, публикувани в Официален вестник на Европейските общности, трябва да се дадат в документите, съобщенията или инструкциите, изисквани от директивите и придружаващи съоръжението под налягане или функционалната група.
5. Забранява се поставянето на маркировки СЕ върху съоръженията под налягане или функционалните групи, които могат да подведат трети лица по отношение на значението и формата на маркировката СЕ. Всяка друга маркировка може да се прикрепя върху съоръжения под налягане или функционални групи, при условие че не е намалена видимостта и четливостта на маркировката СЕ.
Член 16
Ненадлежно поставяне на маркировка СЕ
Без да се засяга член 8:
а)
когато една държава-членка установи, че маркировката СЕ е поставена ненадлежно, производителят или неговият упълномощен представител, установен в Общността, е задължен да приведе продукта в съответствие с разпоредбите относно маркировка СЕ и да преустанови нарушението при условията, наложени от държавата-членка;
б)
ако това несъответствие продължава да съществува, държавата-членка трябва да вземе всички подходящи мерки за ограничаване или забрана пускането на пазара на въпросния продукт, или да осигури изтеглянето му от пазара, съгласно процедурите, установени в член 8.
Член 17
Държавите-членки вземат подходящи мерки за поощряване на властите, които отговарят за изпълнение на настоящата директива, да сътрудничат една с друга и да осигуряват една на друга и на Комисията информация, която да подпомага функционирането на настоящата директива.
Член 18
Решения, водещи до отказ или ограничение
Всяко решение, взето съгласно настоящата директива, което ограничава пускането на пазара и пускането в действие, или изисква изтегляне от пазара на съоръжения под налягане или функционални групи, трябва да заяви точните основания на които се базира. Това решение се съобщава на заинтересованото лице, което в същото време се информира за правните средства за защита срещу него, съгласно действащото законодателство в заинтересованата държава-членка и сроковете, в които тези средства трябва да бъдат упражнени.
Член 19
Отмяна
Член 22 от Директива 76/767/ЕИО спира да се прилага, считано от 29 ноември 1999 г., по отношение на съоръженията под налягане и функционалните групи, предмет на настоящата директива.
Член 20
Транспониране и преходни разпоредби
1. Държавите-членки приемат и обнародват преди 29 май 1999 г. необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно уведомяват Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат мерките, посочени в първата алинея, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Методите на позоваване се определят от държавите-членки.
Държавите-членки прилагат тези разпоредби считано от 29 ноември 1999 г.
2. Държавите-членки предоставят на Комисията текста на разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
3. Държавите-членки трябва да разрешат пускането на пазара на съоръжения под налягане и функционални групи, които отговарят на действащата нормативна уредба на тяхна територия към датата на прилагане на настоящата директива, до 29 май 2002 г. и да позволят такива съоръжения и функционални групи да се употребяват след тази дата.
Член 21
Адресати на директивата
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 29 май 1997 година.
DIRECTIVA 97/23/CE DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO de 29 de Maio de 1997 relativa à aproximação das legislações dos Estados-membros sobre equipamentos sob pressão
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, o seu artigo 100ºA,
Tendo em conta as propostas da Comissão (1),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social (2),
Deliberando nos termos do procedimento previsto no artigo 189ºB do Tratado, em função do projecto comum aprovado pelo Comité de conciliação em 4 de Fevereiro de 1997 (3),
(1) Considerando que o mercado interno compreende um espaço sem fronteiras internas em que é assegurada a livre circulação de mercadorias, pessoas, serviços e capitais;
(2) Considerando que há divergências quanto ao teor e ao âmbito de aplicação das medidas legislativas, regulamentares e administrativas vigentes nos Estados-membros relativas à protecção da saúde e à segurança das pessoas, e, eventualmente, dos animais domésticos ou dos bens, no que respeita aos equipamentos sob pressão não abrangidos pela legislação comunitária em vigor; que os procedimentos de certificação e inspecção desses equipamentos variam consoante os Estados-membros; que tais disparidades poderão constituir entraves às trocas comerciais dentro da Comunidade;
(3) Considerando que o único meio para suprimir esses entraves às trocas comerciais é a harmonização das legislações nacionais; que este objectivo não poderá ser concretizado de modo satisfatório pelos Estados-membros individualmente; que a presente directiva apenas fixa os requisitos indispensáveis para a livre circulação dos equipamentos a que se aplica;
(4) Considerando que os equipamentos sujeitos a uma pressão inferior ou igual a 0,5 bar não apresentam riscos significativos ligados à pressão; que, por essa razão, não pode ser entravada a sua livre circulação na Comunidade; que, por conseguinte, a presente directiva é aplicável aos equipamentos sujeitos a uma pressão máxima admissível PS superior a 0,5 bar;
(5) Considerando que a presente directiva abrange igualmente os conjuntos compostos por vários equipamentos sob pressão reunidos para formar um todo integrado e funcional; que esses conjuntos podem ir desde um conjunto simples, como uma panela de pressão, até um conjunto complexo como uma caldeira de tubos de água; que, quando o fabricante de um conjunto o destina a ser colocado no mercado e em serviço enquanto tal - e não como uma série de elementos independentes -, esse conjunto deve respeitar o disposto na presente directiva; que, em contrapartida, a presente directiva não abrange a montagem de equipamento sob pressão efectuada nas instalações do utilizador, sob a responsabilidade deste último, por exemplo em instalações industriais;
(6) Considerando que a presente directiva harmoniza as disposições nacionais no que se refere aos riscos devidos à pressão; que, por conseguinte, os outros riscos que estes equipamentos podem apresentar são eventualmente do âmbito de outras directivas que tratam desses mesmos riscos; que, todavia, determinados equipamentos sob pressão podem ser incluídos em produtos objecto de outras directivas adoptadas com base no artigo 100ºA do Tratado; que as disposições previstas por algumas dessas directivas tratam dos riscos ligados à pressão; que essas disposições são consideradas suficientes para prevenir, de forma adequada, os riscos devidos à pressão apresentados por esses equipamentos quando o nível de risco desses equipamentos é reduzido; que, por conseguinte, é conveniente excluir esses equipamentos do âmbito de aplicação da presente directiva;
(7) Considerando que, para os equipamentos sob pressão abrangidos por convenções internacionais, os riscos associados ao transporte e o risco devido à pressão serão tratados, o mais rapidamente possível, em futuras directivas comunitárias baseadas nessas convenções ou em adendas às directivas existentes; que esses equipamentos estão, por esse motivo, excluídos de âmbito de aplicação da presente directiva;
(8) Considerando que determinados equipamentos sob pressão, embora sujeitos a uma pressão máxima admissível PS superior a 0,5 bar, não apresentam riscos significativos devidos à pressão; que não se deverão, portanto, levantar obstáculos à livre circulação desses equipamentos na Comunidade se os mesmos tiverem sido legalmente fabricados ou comercializados num Estado-membro; que, para assegurar a livre circulação desses equipamentos, não é necessário incluí-los no âmbito de aplicação da presente directiva; que, por conseguinte, esses equipamentos foram expressamente excluídos;
(9) Considerando que outros equipamentos de pressão sujeitos a uma pressão máxima admissível superior a 0,5 bar e que apresentam um risco significativo devido à pressão, mas para os quais está garantida a liberdade de circulação e um nível adequado de segurança, são excluídos do âmbito da presente directiva; que essas exclusões serão, porém, regularmente analisadas para apurar a eventual necessidade de actuar a nível da União;
(10) Considerando que a regulamentação destinada a suprimir os entraves técnicos às trocas comerciais deve adoptar a nova abordagem prevista na resolução do Conselho, de 7 de Maio de 1985, relativa a uma nova abordagem em matéria de harmonização técnica e de normalização (4), que impõe uma definição dos requisitos essenciais de segurança e de outros requisitos de carácter social sem reduzir os níveis de protecção justificados em vigor nos Estados-membros; que a referida resolução prevê que um grande número de produtos seja abrangido por uma única directiva, a fim de evitar alterações frequentes e uma multiplicação de directivas;
(11) Considerando que as actuais directivas comunitárias relativas à aproximação das legislações dos Estados-membros no domínio dos equipamentos sob pressão constituem medidas positivas com vista à supressão dos entraves às trocas comerciais neste domínio; que as referidas directivas abrangem apenas uma pequena parte deste sector; que a Directiva 87/404/CEE do Conselho, de 25 de Junho de 1987, relativa à aproximação das legislações dos Estados-membros respeitantes aos recipientes sob pressão simples (5), constitui a primeira aplicação da nova abordagem no sector dos equipamentos sob pressão; que a presente directiva não será aplicável no domínio abrangido pela Directiva 87/404/CEE; que, o mais tardar três anos após a entrada em vigor da presente directiva, a citada Directiva 87/404/CEE será submetida a apreciação para averiguar da necessidade da sua integração na presente directiva;
(12) Considerando que a Directiva-Quadro 76/767/CEE do Conselho, de 27 de Julho de 1976, relativa à aproximação das legislações dos Estados-membros respeitantes às disposições comuns sobre os recipientes sob pressão e os métodos de controlo desses recipientes (6), tem carácter facultativo; que esta directiva prevê um procedimento de reconhecimento bilateral dos ensaios e certificações de equipamentos sob pressão cujo funcionamento se revelou insatisfatório e que deve, portanto, ser substituído por medidas comunitárias eficazes;
(13) Considerando que o âmbito de aplicação da presente directiva deve basear-se numa definição geral da expressão «equipamentos sob pressão», por forma a permitir o desenvolvimento técnico dos produtos;
(14) Considerando que a observância dos requisitos essenciais de segurança é fundamental para garantir a segurança dos equipamentos sob pressão; que esses requisitos foram subdivididos em requisitos de carácter geral e de carácter específico que os equipamentos sob pressão devem observar; que nomeadamente os requisitos específicos se destinam a ter em conta tipos específicos de equipamentos sob pressão; que determinados tipos de equipamentos sob pressão das categorias III e IV devem ser sujeitos a uma avaliação final que inclua a inspecção final e ensaios;
(15) Considerando que os Estados-membros devem autorizar a exibição, em feiras comerciais, de equipamentos sob pressão que ainda não preencham os requisitos da presente directiva; que, nessas ocasiões, devam ser tomadas medidas de segurança adequadas em aplicação das normas gerais de segurança do Estado-membro em causa, a fim de garantir a segurança das pessoas;
(16) Considerando que, a fim de facilitar a tarefa de comprovação da observância dos requisitos essenciais, são necessárias normas harmonizadas a nível europeu, designadamente no que respeita ao projecto, fabrico e ensaio dos equipamentos sob pressão, normas cuja observância implique a presunção da conformidade de um dado produto com os referidos requisitos essenciais; que as normas harmonizadas a nível europeu são elaboradas por organismos privados e devem continuar a ser facultativas; que, para este efeito, o Comité Europeu de Normalização (CEN) e o Comité Europeu de Normalização Electrotécnica (Cenelec) são designados como organismos competentes para a adopção de normas harmonizadas que observem as orientações gerais de cooperação entre a Comissão e estes dois organismos, assinados em 13 de Novembro de 1984;
(17) Considerando que, para efeitos de presente directiva, uma norma harmonizada é uma especificação técnica (norma europeia ou documento de harmonização) adoptada por um dos referidos organismos, ou por ambos, a pedido da Comissão, nos termos da Directiva 83/189/CEE do Conselho, de 28 de Março de 1983, relativa a um procedimento de informação no domínio das normas e regulamentações técnicas (7), e de acordo com as orientações gerais acima mencionadas; que relativamente às questões de normalização, é oportuno que a Comissão seja assistida pelo comité criado pela Directiva 83/189/CEE; que, quando necessário, o comité recorrerá a peritos técnicos;
(18) Considerando que o fabrido de equipamentos sob pressão requer a utilização de materiais de utilização segura; que, na falta de normas harmonizadas, é útil a definição das características dos materiais destinados a uma utilização repetida; que esta definição se realiza através de aprovações europeias de materiais emitidas por um dos organismos notificados, especialmente designados para o efeito; que os materiais conformes com essa aprovação devem beneficiar da presunção de conformidade com os requisitos essenciais da presente directiva;
(19) Considerando que, dado o tipo de riscos inerentes à utilização dos equipamentos sob pressão, importa estabelecer procedimentos que abranjam a avaliação da observância dos requisitos básicos das directivas; que os referidos procedimentos devem ser concebidos tendo em conta o grau de risco inerente aos equipamentos sob pressão; que, por conseguinte, para cada categoria de equipamento sob pressão, deve existir um procedimento adequado ou um leque de vários procedimentos de rigor equivalente; que os procedimentos adoptados estão em conformidade com a Decisão 93/465/CEE do Conselho, de 22 de Julho de 1993, relativa aos módulos referentes às diversas fases dos procedimentos de avaliação da conformidade e às regras de aplicação e de utilização da marcação «CE» de conformidade, destinados a ser utilizados nas directivas de harmonização técnica (8); que as alterações de pormenor introduzidas nestes procedimentos se justificam, dado o carácter da verificação requerida no que respeita aos equipamentos sob pressão;
(20) Considerando que os Estados-membros devem poder autorizar os serviços de inspecção dos utilizadores a desempenhar determinadas tarefas de avaliação de conformidade no âmbito da presente directiva; que, para o efeito, a presente directiva enuncia as condições de autorização, pelos Estados-membros dos serviços de inspecção dos utilizadores;
(21) Considerando que, nos termos da presente directiva, alguns processos de avaliação de conformidade podem impor que cada artigo seja inspeccionado e ensaiado por um organismo notificado ou por um serviço de inspecção dos utilizadores, como parte da avaliação final do equipamento sob pressão; que, noutros casos, de devem prever disposições que garantam que a avaliação final possa ser controlada por um organismo notificado através de visitas-surpresa;
(22) Considerando que os equipamentos sob pressão devem, por via de regra, ostentar a marcação «CE», aposta quer pelo fabricante, quer pelo seu mandatário estabelecido na Comunidade; que a marcação «CE» traduz a conformidade do equipamento sob pressão com o disposto na presente directiva e nas restantes directivas comunitárias aplicáveis à aposição da marcação «CE»; que, no que respeita aos equipamentos sob pressão que constituam um risco de pressão menor, definidos na presente directiva e para os quais não se justificam procedimentos de certificação, não será aposta a marcação «CE»;
(23) Considerando que é conveniente que os Estados-membros, tal como previsto no artigo 100ºA do Tratado, possam adoptar medidas provisórias para restringir ou proibir a colocação no mercado, a entrada em serviço e a utilização de equipamentos sob pressão, caso estes envolvam um risco específico para a segurança das pessoas e, eventualmente, dos animais domésticos ou dos bens, desde que essas medidas sejam sujeitas a um procedimento comunitário de controlo;
(24) Considerando que os destinatários de quaisquer decisões adoptadas em aplicação da presente directiva devem ser informados sobre os motivos de tais decisões e poder dispor de meios de recurso;
(25) Considerando que é necessário prever medidas transitórias que permitam que os equipamentos sob pressão fabricados em conformidade com as regulamentações nacionais em vigor na data de adopção da presente directiva possam ser comercializados e entrar em serviço;
(26) Considerando que os requisitos estabelecidos nos anexos devem ser tornados tão claros quanto possível, de forma a permitir facilmente a todos os utilizadores, incluindo as pequenas e médias empresas (PME), dar-lhes cumprimento;
(27) Considerando que, em 20 de Dezembro de 1994, se chegou a um acordo quanto a um modus vivendi entre o Parlamento Europeu, o Conselho e a Comissão, no que respeita às medidas de execução dos actos adoptados segundo o procedimento previsto no artigo 189ºB do Tratado (9),
ADOPTARAM A PRESENTE DIRECTIVA:
Artigo 1º Âmbito de aplicação e definições
1. A presente directiva é aplicável ao projecto, fabrico e avaliação de conformidade dos equipamentos sob pressão e dos conjuntos sujeitos a uma pressão máxima admissível PS superior a 0,5 bar.
2. Para efeitos da presente directiva, entende-se por:
2.1. «Equipamentos sob pressão», os recipientes, tubagens, acessórios de segurança e acessórios sob pressão.
Quando necessário, os equipamentos sob pressão abrangerão os componentes ligados às partes sob pressão, tais como flanges, tubuladuras, acoplamentos, apoios, orelhas de elevação, etc.;
2.1.1. «Recipiente», um vaso concebido e construído para conter fluidos sob pressão, incluindo os elementos a ele directamente ligados, nomeadamente o dispositivo previsto para a ligação a outros equipamentos. O recipiente pode ter mais do que um compartimento;
2.1.2. «Tubagem», os componentes de condutas unidos entre si para serem integrados num sistema sob pressão e que se destinam ao transporte de fluidos. As tubagens incluem, nomeadamente, um tubo ou sistema de tubos, canos, acessórios tubulares, juntas de dilatação, tubos flexíveis e outros componentes apropriados resistentes à pressão; os permutadores de calor compostos por tubos e destinados ao arrefecimento ou aquecimento de ar são considerados equivalentes a tubagens;
2.1.3. «Acessórios de segurança», dispositivos destinados a proteger os equipamentos sob pressão contra a ultrapassagem dos limites admissíveis. Estes dispositivos incluem:
- dispositivos destinados à limitação directa da pressão, tais como válvulas de segurança, dispositivos de segurança de disco, tirantes anti-enfolamento, dispositivos de segurança comandados (CSPRS), e
- dispositivos de limitação que accionem meios de intervenção ou que provoquem o corte ou o corte e bloqueio do equipamento, tais como pressostatos, termóstatos e comutadores accionados pelo nível do fluido e dispositivos de «medida, comando e regulação relacionados com a segurança (SRMCR)»;
2.1.4. «Acessórios sob pressão», dispositivos com função operativa cuja carcaça está sujeita a pressão;
2.1.5. «Conjuntos», vários equipamentos sob pressão unidos entre si por um fabricante, por forma a constituírem um todo integrado e funcional;
2.2. «Pressão», a pressão em relação à pressão atmosférica, ou seja, a pressão manométrica; por conseguinte, atribui-se vácuo um valor negativo;
2.3. «Pressão máxima admissível (PS)», a pressão máxima para que o equipamento foi projectado, especificada pelo fabricante.
A pressão é definida no local especificado pelo fabricante, que será o local onde estão ligados os dispositivos de protecção e segurança ou a parte superior de equipamento ou, se necessário, qualquer outro local especificamente determinado;
2.4. «Temperatura mínima/máxima admissível (TS)», as temperaturas mínima e máxima de serviço para as quais o equipamento foi concebido, especificadas pelo fabricante;
2.5. «Volume (V)», o volume interno de cada compartimento, incluindo o volume das tubuladuras até à primeira ligação e excluindo o volume dos elementos internos permanentes;
2.6. «Dimensão nominal (DN)», a designação numérica da dimensão comum a todos os componentes de um sistema de tubos, com excepção dos componentes para que sejam referidos diâmetros exteriores ou dimensões de rosca. Trata-se de um valor arredondado para efeitos de referência, que apenas está aproximadamente ligado às dimensões de fabrico. Este valor é designado pela sigla «DN» seguida de um número;
2.7. «Fluidos», quaisquer gases, líquidos ou vapores puros e respectivas misturas. Um fluido pode conter sólidos em suspensão;
2.8. «Ligações permanentes», as ligações que não podem ser dissociadas a não ser por métodos destrutivos;
2.9. «Aprovação europeia de materiais», o documento técnico que define as características dos materiais destinados a utilização repetida para o fabrico de equipamentos sob pressão e que não foram objecto de uma norma harmonizada.
3. Ficam excluídos do âmbito de aplicação da directiva:
3.1. As condutas constituídas por tubos ou por sistemas de tubos para o transporte de quaisquer fluidos ou substâncias para uma instalação ou a partir dela (em terra ou no mar), a partir do último órgão de isolamento (e incluindo este) situado na periferia da instalação, incluindo todos os equipamentos anexos, especificamente concebidos para a conduta. Esta exclusão não abrange os equipamentos sob pressão normalizados, como os que se podem encontrar nos postos de descompressão e nas estações de compressão;
3.2. Redes de abastecimento, distribuição e escoamento de água, bem como o respectivo equipamento, e canais pressurizados de água, tais como condutas forçadas, túneis de pressão, chaminés de equilíbrio de instalações hidroeléctricas e respectivos acessórios específicos;
3.3. O equipamento abrangido pela Directiva 87/404/CEE relativa aos recipientes sob pressão simples;
3.4. O equipamento abrangido pela Directiva 75/324/CEE do Conselho, de 20 de Maio de 1975, relativa à aproximação das legislações dos Estados-membros respeitantes às embalagens aerossóis (10);
3.5. Os equipamentos destinados ao funcionamento dos veículos abrangidos pelas seguintes directivas e seus anexos:
- 70/156/CEE do Conselho, de 6 de Fevereiro de 1970, relativa à aproximação das legislações dos Estados-membros respeitantes à recepção dos veículos a motor e seus reboques (11),
- 74/150/CEE do Conselho, de 4 de Março de 1974, relativa à aproximação das legislações dos Estados-membros respeitantes à recepção dos tractores agrícolas ou florestais de rodas (12),
- 92/61/CEE do Conselho, de 30 de Junho de 1992, relativa à recepção dos veículos a motor de duas ou três rodas (13);
3.6. Os equipamentos pertencentes no máximo à classe I, em aplicação do artigo 9º da presente directiva e que são abrangidos por uma das seguintes directivas:
- Directiva 89/392/CEE do Conselho, de 14 de Junho de 1989, relativa à aproximação das legislações dos Estados-membros respeitantes às máquinas (14),
- Directiva 95/16/CE, do Parlamento Europeu e do Conselho, de 29 de Junho de 1995, relativa à aproximação das legislações dos Estados-membros respeitantes aos ascensores (15);
- Directiva 73/23/CEE do Conselho, de 19 de Fevereiro de 1973, relativa à aproximação das legislações dos Estados-membros no domínio do material eléctrico destinado a ser utilizado dentro de certos limites de tensão (16),
- Directiva 93/42/CEE do Conselho, de 14 de Junho de 1993, relativa aos dispositivos médicos (17),
- Directiva 90/396/CEE do Conselho, de 29 de Junho de 1990, relativa à aproximação das legislações dos Estados-membros respeitantes aos aparelhos a gás (18),
- Directiva 94/9/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 23 de Março de 1994, relativa à aproximação das legislações dos Estados-membros sobre aparelhos e sistemas de protecção destinados a ser utilizados em atmosferas potencialmente explosivas (19);
3.7. Os equipamentos abrangidos pelo nº 1, alínea b), do artigo 223º do Tratado;
3.8. Os equipamentos especificamente concebidos para fins nucleares, cujo funcionamento anómalo possa causar a emissão de radioactividade;
3.9. O equipamento de controlo de poços utilizado na indústria de prospecção e extracção de petróleo e gás natural ou na indústria geotérmica, bem como no armazenamento subterrâneo, e destinado a conter e/ou controlar a pressão dos poços. Encontram-se aqui incluídos a cabeça do poço (árvore de Natal), as válvulas de segurança (BOP), as tubagens e os colectores, bem como os respectivos equipamentos situados a montante;
3.10. Os equipamentos com cárter ou mecanismos cujo dimensionamento, selecção dos materiais ou regras de construção assentem essencialmente em critérios de resistência, rigidez ou estabilidade em relação a solicitações estáticas e dinâmicas em serviço ou em relação a outras características relacionadas com o funcionamento e para os quais a pressão não constitua um factor significativo a nível do projecto. Esses equipamentos podem compreender:
- motores, incluindo as turbinas e os motores de combustão interna,
- máquinas a vapor, turbinas a gás/vapor, turbo-geradores, compressores, bombas e sistemas de accionamento;
3.11. Altos fornos, incluindo o respectivo sistema de arrefecimento, recuperadores de calor, despoeiradores e lavadores de gás de altos fornos, bem como cubilotes para redução directa, incluindo o sistema de arrefecimento do forno, convertidores a gás e panelas de fundição, refusão, desgaseificação e vazamento de aço e metais não ferrosos;
3.12. Carcaças de equipamentos eléctricos de alta tensão, como quadros de comutação ou de comando, transformadores e máquinas rotativas;
3.13. Invólucros pressurizados para conter elementos de redes de transmissão, como cabos eléctricos e telefónicos;
3.14. Navios, foguetões, aeronaves ou unidades móveis «off-shore», bem como o equipamento especificamente destinado a ser instalado nesses engenhos ou à respectiva propulsão;
3.15. Equipamento sob pressão constituído por um invólucro flexível, por exemplo pneumáticos, almofadas de ar, bolas e balões, embarcações insufláveis, e outros equipamentos sob pressão análogos;
3.16. Silenciadores de escape e de admissão;
3.17. Garrafas ou latas para bebidas carbonatadas destinadas ao consumidor final;
3.18. Recipientes para o transporte e distribuição de bebidas; com um PS 7V igual ou inferior a 500 bar 7l e uma pressão máxima admissível igual ou inferior a 7 bar;
3.19. Equipamento abrangido pelas Convenções ADR (20), RID (21), IMDG (22) e ICAO (23);
3.20. Radiadores e tubos de sistemas de aquecimento por água quente;
3.21. Recipientes que devam conter líquidos com uma pressão de gás acima do líquido igual ou inferior a 0,5 bar.
Artigo 2º Vigilância do mercado
1. Os Estados-membros tomarão todas as medidas úteis para que os equipamentos sob pressão e os conjuntos definidos no artigo 1º só possam ser colocados no mercado e em serviço se não comprometerem a segurança e a saúde das pessoas e, eventualmente, dos animais domésticos ou dos bens, quando convenientemente instalados e manutencionados, e utilizados de acordo com o fim a que se destinam.
2. O disposto na presente directiva não prejudica a faculdade de os Estados-membros estipularem, no respeito do Tratado, os requisitos que considerem necessários para garantir a protecção das pessoas e, em especial, dos trabalhadores, quando da utilização dos equipamentos sob pressão ou dos conjuntos em questão, desde que tal não implique modificações desses equipamentos ou conjuntos em relação à presente directiva.
3. Os Estados-membros não impedirão, nomeadamente por ocasião de feiras, exposições e demonstrações, a exibição de equipamentos sob pressão ou conjuntos definidos no artigo 1º que não estejam em conformidade com a presente directiva, desde que um painel visível indique claramente a sua não conformidade e a impossibilidade de aquisição desses equipamentos antes de serem postos em conformidade pelo fabricante ou pelo seu mandatário estabelecido na Comunidade. Por ocasião dessas demonstrações, devem ser tomadas medidas de segurança adequadas, segundo quaisquer dos requisitos estabelecidos pelas autoridades competentes do Estado-membro em questão, a fim de garantir a segurança das pessoas.
Artigo 3º Requisitos técnicos
1. Os equipamentos sob pressão enunciados nos pontos 1.1, 1.2, 1.3 e 1.4 devem satisfazer os requisitos essenciais do anexo I:
1.1. Recipientes, excepto os referidos no ponto 1.2, destinados a:
a) Gases, gases liquefeitos, gases dissolvidos sob pressão, vapores e líquidos cuja pressão de vapor à temperatura máxima admissível seja superior a 0,5 bar acima da pressão atmosférica normal (1 013 mbar), dentro dos seguintes limites:
- recipientes para fluidos do grupo 1 cujo volume seja superior a 1 litro e cujo produto PS 7V seja superior a 25 bar 7l, ou cuja pressão PS seja superior a 200 bar (tabela 1 do anexo II),
- recipientes para fluidos do grupo 2 cujo volume seja superior a 1 litro, cujo produto PS 7V seja superior a 50 bar 7l, ou cuja pressão PS seja superior a 1 000 bar, bem como todos os extintores portáteis e garrafas para aparelhos respiratórios (tabela 2 do anexo II);
b) Líquidos cuja pressão de vapor à temperatura máxima admissível, seja inferior ou igual a 0,5 bar acima da pressão atmosférica normal (1 013 mbar), dentro dos seguintes limites:
- recipientes para fluidos do grupo 1 cujo volume seja superior a 1 litro, cujo produto PS 7V seja superior a 200 bar 7l, ou cuja pressão PS seja superior a 500 bar (tabela 3 do anexo II),
- recipientes para fluidos do grupo 2 cuja pressão PS seja superior a 10 bar e cujo produto PS 7V seja superior a 10 000 bar 7l, ou cuja pressão PS seja superior a 1 000 bar (tabela 4 do anexo II);
1.2. Equipamentos sob pressão aquecidos por chama ou de outro modo, sujeitos ao risco de sobreaquecimento, destinados à geração de vapor de água ou de água sobreaquecida a temperaturas superiores a 110 °C, cujo volume seja superior a 2 litros, bem como todas as panelas de pressão (tabela 5 do anexo II);
1.3. Tubagens destinadas a:
a) Gases, gases liquefeitos, gases dissolvidos sob pressão, vapores e líquidos cuja pressão de vapor à temperatura máxima admissível seja superior de 0,5 bar acima da pressão atmosférica normal (1 013 mbar), dentro dos seguintes limites:
- tubagens para fluidos do grupo 1 com uma DN superior a 25 (tabela 6 do anexo II),
- tubagens para fluidos do grupo 2 com uma DN superior a 32 e um produto PS 7DN superior a 1 000 bar (tabela 7 do anexo II);
b) Líquidos com uma pressão de vapor, à temperatura máxima admissível, inferior ou igual a 0,5 bar acima da pressão atmosférica normal (1 013 mbar), dentro dos seguintes limites:
- tubagens para fluidos do grupo 1 com uma DN superior a 25 e um produto PS 7DN superior a 2 000 bar (tabela 8 do anexo II),
- tubagens para fluidos do grupo 2 cuja PS seja superior a 10 bar, com uma DN superior a 200 e um produto PS 7DN superior a 5 000 bar (tabela 9 do anexo II);
1.4. Acessórios de segurança e acessórios sob pressão destinados a equipamentos abrangidos pelos pontos 1.1, 1.2 e 1.3, inclusivamente quando esses equipamentos estejam incorporados em conjuntos.
2. Os conjuntos definidos no ponto 2.1.5 do artigo 1º que incluam pelo menos um equipamento sob pressão abrangido pelo ponto 1 do presente artigo e adiante enunciados nos pontos 2.1, 2.2 e 2.3 do presente artigo, devem preencher os requisitos essenciais do anexo I.
2.1. Conjuntos destinados à geração de vapor e da água sobreaquecida a uma temperatura superior a 110 °C de que faça parte, pelo menos, um equipamento sob pressão aquecido por chama ou de outro modo, sujeito ao risco de sobreaquecimento.
2.2. Conjuntos não referidos no ponto 2.1, sempre que o fabricante os destine a colocação no mercado e em serviço como conjuntos.
2.3. Em derrogação da frase introdutória do ponto 2, os conjuntos previstos para a produção de água aquecida a uma temperatura igual ou inferior a 110 °C, alimentados manualmente por combustível sólido e com um PS 7V superior a 50 bar 7l, devem satisfazer os requisitos essenciais previstos nos pontos 2.10, 2.11, 3.4, 5, alíneas a) e d), do anexo I.
3. Os equipamentos sob pressão e/ou conjuntos cujas características sejam inferiores ou iguais aos limites indicados respectivamente nos pontos 1.1, 1.2 e 1.3 e no ponto 2 devem ser concebidos e fabricados segundo as regras da boa prática de engenharia utilizadas em cada Estado-membro para garantir a sua utilização em condições de segurança. Esses equipamentos e/ou conjuntos deverão, se necessário, ser acompanhados de instruções de utilização suficientes e ter apostas marcações adequadas que permitam identificar o fabricante ou o seu mandatário estabelecido na Comunidade. Esses equipamentos e/ou conjuntos não podem ter aposta a marcação «CE» referida no artigo 15º
Artigo 4º Livre circulação
1.1. Os Estados-membros não podem, por motivo de riscos devidos à pressão, proibir, restringir ou dificultar a colocação no mercado ou em serviço, nas condições estabelecidas pelo fabricante, de equipamentos ou conjuntos sob pressão referidos no artigo 1º que cumpram o disposto na presente directiva e tenham aposta a marcação «CE» que indica que os mesmos foram submetidos a uma avaliação de conformidade nos termos do artigo 10º
1.2. Os Estados-membros não podem, por motivo de riscos devidos à pressão, proibir, restringir ou dificultar a colocação no mercado ou em serviço de equipamentos sob pressão ou de conjuntos que cumpram o disposto no nº 3 do artigo 3º
2. Os Estados-membros podem exigir, na medida em que tal seja necessário para uma utilização correcta e segura dos equipamentos sob pressão e dos conjuntos, que as informações a que se referem os pontos 3.3 e 3.4 do anexo I estejam redigidas na ou nas línguas oficiais da Comunidade que podem ser determinadas, nos termos do Tratado, pelo Estado-membro onde os referidos equipamentos forem postos à disposição do utilizador final.
Artigo 5º Presunção de conformidade
1. Os Estados-membros devem considerar os equipamentos sob pressão e os conjuntos que tenham aposta a marcação «CE» prevista no artigo 15º e que estejam munidos da declaração «CE» de conformidade prevista no anexo VII, em conformidade com todas as disposições da presente directiva, incluindo a avaliação de conformidade prevista no artigo 10º
2. A conformidade dos equipamentos sob pressão e dos conjuntos com as normas nacionais de transposição das normas harmonizadas cujas referências tenham sido publicadas no Jornal Oficial das Comunidades Europeias deve conduzir à presunção da sua conformidade com os requisitos essenciais previstos no artigo 3º Os Estados-membros publicarão as referências daquelas normas nacionais.
3. Os Estados-membros garantirão a adopção de medidas adequadas que permitam aos parceiros sociais intervir a nível nacional no processo de elaboração e controlo das normas harmonizadas.
Artigo 6º Comité das normas e regulamentações técnicas
Se um Estado-membro ou a Comissão considerarem que as normas previstas no nº 2 do artigo 5º não preenchem inteiramente os requisitos essenciais previstos no artigo 3º, submeterão a questão ao Comité permanente instituído pelo artigo 5º da Directiva 83/189/CEE, expondo a fundamentação de tal iniciativa. O comité dará um parecer de urgência.
Tendo em conta o parecer do comité, a Comissão comunicará aos Estados-membros se devem ou não retirar as normas em causa das publicações referidas no nº 2 do artigo 5º
Artigo 7º Comité dos equipamentos sob pressão
1. A Comissão pode tomar todas as medidas adequadas para a aplicação das seguintes disposições:
Sempre que um Estado-membro considerar que, por razões de segurança muito graves:
- um equipamento sob pressão ou um grupo de equipamentos sob pressão, abrangidos pelo nº 3 do artigo 3º, devem ser sujeitos ao disposto no nº 1 do artigo 3º, ou
- um conjunto ou um grupo de conjuntos, abrangidos pelo nº 3 do artigo 3º, devem ser sujeitos ao disposto no nº 2 do artigo 3º, ou
- um equipamento sob pressão ou um grupo de equipamentos sob pressão devem, em derrogação do disposto no anexo II, ser classificados noutra categoria,
apresentará à Comissão um pedido devidamente justificado, solicitando-lhe que tome as medidas necessárias. Essas medidas serão adoptadas nos termos do procedimento previsto no nº 3.
2. A Comissão será assistida por um Comité permanente composto por representantes designados pelos Estados-membros e presidido por um representante da Comissão, adiante designado «comité».
O comité estabelecerá o seu regulamento interno.
3. O representante da Comissão submeterá à apreciação do comité um projecto das medidas a tomar em aplicação do nº 1. O comité emitirá o seu parecer sobre esse projecto num prazo que o presidente pode fixar em função da urgência da questão, se necessário procedendo a uma votação.
O parecer será exarado em acta; além disso, cada Estado-membro tem o direito de solicitar que a sua posição conste da acta.
A Comissão terá na melhor conta o parecer do comité. O comité será por ela informado do modo como esse parecer foi tomado em consideração.
4. O comité pode, além disso, analisar qualquer questão suscitada pela execução e aplicação prática da presente directiva, suscitada pelo seu presidente, por sua própria iniciativa ou a pedido de um Estado-membro.
Artigo 8º Cláusula de salvaguarda
1. Se um Estado-membro verificar que determinados equipamentos sob pressão ou conjuntos referidos no artigo 1º, que tenham aposta a marcação «CE» e sejam utilizados de acordo com o fim a que se destinam, podem comprometer a segurança das pessoas e, eventualmente, dos animais domésticos ou dos bens, tomará todas as medidas necessárias para retirar esses equipamentos do mercado, proibir a sua colocação no mercado e em serviço, ou restringir a sua livre circulação.
O Estado-membro em questão informará imediatamente a Comissão dessa medida, indicando as razões da sua decisão e, em particular, se a não conformidade resulta de:
a) Não observância dos requisitos essenciais previstos no artigo 3º;
b) Aplicação incorrecta das normas referidas no nº 2 do artigo 5º;
c) Lacunas das próprias normas referidas no nº 2 do artigo 5º;
d) Lacunas numa aprovação europeia de materiais para equipamentos sob pressão referida no artigo 11º
2. A Comissão consultará as partes interessadas no mais curto prazo possível. Se, após essas consultas, a Comissão verificar que medida se justifica, informará imediatamente o Estado-membro que tomou a iniciativa, bem como os outros Estados-membros.
Se, após essas consultas, a Comissão verificar que a medida não se justifica, informará imediatamente desse facto o Estado-membro que tomou a iniciativa, bem como o fabricante ou o seu mandatário estabelecido na Comunidade. Se a decisão referida no nº 1 for motivada por uma lacuna nas normas ou por uma lacuna nas aprovações europeias de materiais, a Comissão submeterá imediatamente o assunto ao comité referido no artigo 6º, se o Estado-membro que tomou a decisão tencionar mantê-la, e desencadeará o processo previsto no primeiro parágrafo do artigo 6º
3. Se um equipamento sob pressão ou um conjunto não conforme tiver aposta a marcação «CE», o Estado-membro competente tomará as medidas adequadas em relação a quem tiver aposto a marcação «CE» e informará do facto a Comissão e os outros Estados-membros.
4. A Comissão assegurará que os Estados-membros sejam informados da evolução e dos resultados deste processo.
Artigo 9º Classificação dos equipamentos sob pressão
1. Os equipamentos sob pressão referidos no nº 1 do artigo 3º são classificados em classes, em função dos riscos crescentes, de acordo com as tabelas do anexo II.
Para efeitos dessa classificação, os fluidos são divididos em dois grupos, nos termos dos pontos 2.1 e 2.2.
2.1. O grupo 1 inclui os fluidos perigosos. São considerados fluidos perigosos as substâncias ou preparados abrangidos pelas definições do nº 2 do artigo 2º da Directiva 67/548/CEE do Conselho, de 27 de Junho de 1967, relativa à aproximação das disposições legislativas, regulamentares e administrativas respeitantes à classificação, embalagem e rotulagem das substâncias perigosas (24).
O grupo 1 abrange os fluidos definidos como:
- explosivos,
- extremamente inflamáveis,
- facilmente inflamáveis,
- inflamáveis (quando a temperatura máxima admissível for superior ao ponto de faísca),
- muito tóxicos,
- tóxicos,
- comburentes.
2.2. O grupo 2 inclui todos os fluidos não referidos no ponto 2.1.
3. Os recipientes compostos por vários compartimentos são classificados na mais elevada das classes de risco em que cada um dos compartimentos se incluir. Se um dos compartimentos contiver vários fluidos, a classificação efectuar-se-á em função do fluido que corresponder à classe de risco mais elevada.
Artigo 10º Avaliação de conformidade
1.1. Antes da colocação no mercado, o fabricante de equipamentos sob pressão deve submeter cada equipamento a um dos procedimentos de avaliação de conformidade descritos no anexo III, nas condições definidas no presente artigo.
1.2. Os procedimentos de avaliação de conformidade a aplicar à aposição da marcação «CE» num equipamento sob pressão são determinados pela classe de risco definida no artigo 9º em que o equipamento for classificado.
1.3. Os procedimentos de avaliação de conformidade a aplicar às diversas classes de risco são os seguintes:
- Classe I:
Módulo A,
- Classe II:
Módulo A1,
Módulo D1,
Módulo E1,
- Classe III:
Módulo B1 + D,
Módulo B1 + F,
Módulo B + E,
Módulo B + C1,
Módulo H,
- Classe IV:
Módulo B + D,
Módulo B + F,
Módulo G,
Módulo H1.
1.4. Os equipamentos sob pressão devem ser sujeitos a um dos procedimentos de avaliação de conformidade, à escolha do fabricante, previstos para a classe em que forem classificados. O fabricante pode igualmente decidir utilizar, quando exista, um dos procedimentos previstos para uma classe superior.
1.5. No âmbito dos processos de garantia de qualidade dos equipamentos das categorias III e IV, referidos no ponto 1.1, alínea a) e primeiro travessão da alínea b), bem como no ponto 1.2 do artigo 3º, ao efectuar visitas-surpresa, o organismo notificado deve colher uma amostra do equipamento das instalações de fabrico ou dos armazéns, a fim de efectuar a avaliação final nos termos previstos no anexo I, ponto 3.2.2. Para o efeito, o fabricante deve informar o organismo notificado do calendário de produção previsto. O organismo notificado deve efectuar, pelo menos duas visitas, durante o primeiro ano de fabrico. A frequência das visitas seguintes será determinada pelo organismo notificado a partir dos critérios definidos no ponto 4.4 dos módulos aplicáveis.
1.6. No caso de produção individual de recipientes ou equipamentos da categoria III referidos no ponto 1.2 do artigo 3º ou ao abrigo do procedimento do módulo H, o organismo notificado deve efectuar ou ter efectuado a avaliação final de cada unidade, nos termos previstos no anexo I, ponto 3.2.2. Para o efeito, o fabricante deve comunicar o calendário de produção previsto ao organismo notificado.
2. Os conjuntos referidos no nº 2 do artigo 3º serão objecto de um procedimento global de avaliação de conformidade que inclui:
a) A avaliação de conformidade de cada um dos equipamentos sob pressão referidos no ponto 1 do artigo 3º que façam parte do conjunto e que não tenham sido anteriormente objecto de um procedimento de avaliação de conformidade e de uma marcação «CE» separada; o procedimento de avaliação é determinado pela classe de risco de cada um dos equipamentos;
b) A avaliação da integração dos diferentes elementos do conjunto, nos termos dos pontos 2.3, 2.8 e 2.9 do anexo I, determinada em função da mais elevada das classes de risco dos equipamentos implicados, excluindo equipamentos com funções de segurança;
c) A avaliação da protecção do conjunto contra a ultrapassagem dos limites de funcionamento admissíveis, nos termos dos pontos 2.10 e 3.2.3 do anexo I, que deverá ser efectuada em função da mais elevada das classes de risco dos equipamentos a proteger.
3. Em derrogação dos números anteriores, as autoridades competentes podem, quando se justifique, permitir a colocação no mercado e a entrada em serviço, no território do Estado-membro em causa, de equipamentos sob pressão e de conjuntos individuais referidos no nº 2 do artigo 1º para os quais não tenham sido aplicados os procedimentos referidos nos nºs 1 e 2 do presente artigo e cuja utilização seja feita para efeitos de experimentação.
4. Os documentos e a correspondência relativos à avaliação da conformidade serão redigidos na ou nas línguas oficiais da Comunidade que possam ser determinadas nos termos do Tratado, pelo Estado-membro em que se encontra estabelecido o organismo competente para executar os referidos procedimentos ou numa língua aceite por esse organismo.
Artigo 11º Aprovação europeia de materiais
1. A aprovação europeia de materiais definida no ponto 2.9 do artigo 1º, será emitida, a pedido de um ou mais fabricantes de materiais ou equipamentos, por um dos organismos notificados referidos no artigo 12º e especificamente designados para o efeito. O organismo notificado determinará e efectuará, ou mandará efectuar, os exames e ensaios adequados para comprovar a conformidade dos tipos de materiais com os requisitos correspondentes da presente directiva; no caso de materiais cuja utilização tenha sido reconhecida como segura antes de 29 de Novembro de 1999, o organismo notificado terá em apreço os dados existentes para comprovar essa conformidade.
2. Antes de emitir a aprovação europeia de materiais, o organismo notificado informará os Estados-membros e a Comissão, comunicando-lhes os elementos pertinentes. Num prazo de três meses, qualquer Estado-membro ou a Comissão pode submeter o assunto à apreciação do Comité permanente criado pelo artigo 5º da Directiva 83/189/CEE, expondo as razões dessa diligência. Nesse caso, o comité dará parecer urgente.
O organismo notificado emitirá a aprovação europeia de materiais tendo em conta o eventual parecer do comité referido no parágrafo anterior e as observações apresentadas.
3. Será enviada cópia da aprovação europeia de materiais para equipamentos sob pressão aos Estados-membros, aos organismos notificados e à Comissão. A Comissão publicará e actualizará de uma lista das aprovações europeias de materiais no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
4. Considera-se que os materiais utilizados no fabrico de equipamentos sob pressão, conformes com as aprovações europeias de materiais cujas referências foram publicadas no Jornal Oficial das Comunidades Europeias, preenchem os requisitos essenciais aplicáveis do anexo I.
5. O organismos notificado que emitiu a aprovação europeia de materiais para equipamentos sob pressão retirará essa aprovação se verificar que esta não deveria ter sido emitida ou que o tipo de material em causa é abrangido por uma norma harmonizada e comunicará imediatamente essa retirada aos outros Estados-membros, aos organismos notificados e à Comissão.
Artigo 12º Organismos notificados
1. Os Estados-membros notificarão a Comissão e os outros Estados-membros dos organismos designados para o cumprimento dos procedimentos referidos nos artigos 10º e 11º, bem como das funções específicas para as quais esses organismos tenham sido designados e dos números de identificação que lhes tiverem sido previamente atribuídos pela Comissão.
A Comissão publicará no Jornal Oficial das Comunidades Europeias uma lista dos organismos notificados, que incluirá os respectivos números de identificação e as funções para as quais tiverem sido notificados. A Comissão garantirá a actualização dessa lista.
2. Os Estados-membros aplicarão os critérios previstos no anexo IV para a designação desses organismos. Presume-se que os organismos que satisfaçam os critérios estabelecidos nas normas harmonizadas pertinentes preenchem os critérios correspondentes do anexo IV.
3. Um Estado-membro que tenha notificado um organismo deve retirar essa notificação se verificar que o organismo em questão deixou de satisfazer os critérios referidos no nº 2.
Os Estados-membros informarão imediatamente a Comissão e os outros Estados-membros da retirada de qualquer notificação.
Artigo 13º Entidades terceiras reconhecidas
1. Os Estados-membros comunicarão à Comissão e aos restantes Estados-membros as entidades terceiras por eles reconhecidas para desempenharem as funções previstas nos pontos 3.1.2 e 3.1.3 do anexo I.
A Comissão publicará no Jornal Oficial das Comunidades Europeias uma lista das entidades reconhecidas, com indicação das tarefas para cuja execução foram reconhecidas, e assegurará a actualização da referida lista.
2. Os Estados-membros aplicarão os critérios enunciados no anexo IV para o reconhecimento das entidades. Presumir-se-á que as entidades que satisfaçam os critérios estabelecidos nas normas harmonizadas pertinentes preenchem os critérios correspondentes referidos no anexo IV.
3. Um Estado-membro que tenha reconhecido uma entidade deverá retirar a respectiva aprovação se verificar que a entidade em questão deixou de satisfazer os critérios referidos no nº 2 informará imediatamente a Comissão e os restantes Estados-membros de qualquer aprovação que tenha sido retirada.
Artigo 14º Serviços de inspecção dos utilizadores
1. Em derrogação das disposições relativas às funções dos organismos notificados, os Estados-membros podem autorizar, no seu território, a colocação no mercado e em serviço por utilizadores, de equipamentos sob pressão ou de conjuntos referidos no artigo 1º cuja conformidade com os requisitos essenciais tenha sido avaliada por um serviço de inspecção dos utilizadores designado segundo os critérios referidos no nº 8.
2. Sempre que um Estado-membro tenha designado um serviço de inspecção dos utilizadores de acordo com os critérios definidos no presente artigo, não pode, por motivo de riscos devidos à pressão, proibir, restringir ou dificultar a colocação no mercado ou em serviço, nas condições previstas no presente artigo, de equipamentos sob pressão ou de conjuntos referidos no artigo 1º cuja conformidade tenha sido avaliada por um serviço de inspecção dos utilizadores designado por outro Estado-membro de acordo com os critérios definidos no presente artigo.
3. Os equipamentos sob pressão e conjuntos cuja conformidade tenha sido avaliada por um serviço de inspecção dos utilizadores não podem ter aposta a marcação «CE».
4. Os equipamentos sob pressão ou conjuntos em causa só podem ser utilizados em estabelecimentos explorados pelo grupo a que pertence o serviço de inspecção. O grupo aplicará uma política de segurança comum o que se refere às especificações técnicas de projecto, fabrico, controlo, manutenção e utilização dos equipamentos sob pressão e dos conjuntos.
5. Os serviços de inspecção dos utilizadores trabalharão exclusivamente para o grupo de que fazem parte.
6. Os procedimentos aplicáveis em caso de avaliação da conformidade pelos serviços de inspecção dos utilizadores são os módulos A1, C1, F e G do anexo III.
7. Os Estados-membros comunicarão aos outros Estados-membros e à Comissão os nomes dos serviços de inspecção dos utilizadores que tenham autorizado, as funções para que foram designados, e ainda, para cada um deles, a lista dos estabelecimentos que satisfazem o disposto no nº 4.
8. Para a designação dos serviços de inspecção dos utilizadores, os Estados-membros aplicarão os critérios enunciados no anexo V e certificar-se-ão de que o grupo de que faz parte o serviço de inspecção aplica os critérios referidos no segundo período do nº 4.
9. O Estado-membro que tiver autorizado o serviço de inspecção de um utilizador retirará essa autorização se verificar que o serviço em causa deixou de satisfazer os critérios referidos no nº 8, e informará desse facto os outros Estados-membros e a Comissão.
10. Os efeitos do presente artigo serão fiscalizados pela Comissão e avaliados três anos após a data referida no nº 3 do artigo 20º Para esse efeito, os Estados-membros comunicarão à Comissão todas as informações úteis sobre a aplicação do presente artigo. Essa avaliação será acompanhada, se necessário, de uma proposta de alteração da presente directiva.
Artigo 15º Marcação «CE»
1. A marcação «CE» será constituída pelas iniciais «CE» de acordo com o modelo do anexo VI.
A marcação «CE» deve ser acompanhada do número de identificação referido no nº 1 do artigo 12º, do organismo notificado que tiver participado na fase de controlo da produção.
2. A marcação «CE» deve ser aposta de forma visível, facilmente legível e indelével:
- em cada equipamento sob pressão referido no nº 1 do artigo 3º, ou
- em cada conjunto referido no nº 2 do mesmo artigo,
completo ou num estado que permita a verificação final descrita no ponto 3.2 do anexo I.
3. Não é necessário apor a marcação «CE» em cada um dos equipamentos sob pressão individuais que constituam um conjunto referido no nº 2 do artigo 3º Os equipamentos sob pressão individuais que já tiverem aposta a marcação «CE» ao serem incorporados no conjunto conservam essa marcação.
4. Se o equipamento sob pressão ou o conjunto forem abrangidos por outras directivas relativas a outros aspectos que prevejam a aposição da marcação «CE», esta indicará que se presume igualmente que o equipamento sob pressão ou o conjunto em causa está conforme com o disposto nessas outras directivas.
No entanto, se uma ou mais dessas directivas permitirem que, durante um período transitório, o fabricante escolha o regime a aplicar, a marcação «CE» indicará apenas a conformidade com as directivas aplicadas pelo fabricante. Neste caso, a referência a essas directivas, na forma em que tiverem sido publicadas no Jornal Oficial das Comunidades Europeias, deve constar dos documentos, manuais ou instruções por elas requeridos, que acompanham o equipamento sob pressão e o conjunto.
5. É proibido apor nos equipamentos sob pressão e nos conjuntos marcações susceptíveis de induzir terceiros em erro quanto ao significado e ao grafismo da marcação «CE». Pode ser aposta qualquer outra marcação nos equipamentos sob pressão ou nos conjuntos, desde que não reduza a visibilidade e a legibilidade da marcação «CE».
Artigo 16º Marcação «CE» indevida
Sem prejuízo do disposto no artigo 8º:
a) A verificação por um Estado-membro de uma aposição indevida da marcação «CE» implica a obrigação do fabricante ou do seu mandatário estabelecido na Comunidade, de repor esse produto em conformidade com as disposições relativas à marcação «CE» e de fazer cessar a infracção nas condições fixadas por esse Estado-membro;
b) Se a situação de não conformidade persistir, o Estado-membro deve tomar todas as medidas necessárias para restringir ou proibir a colocação no mercado do produto em questão, ou para assegurar a sua retirada do mercado, de acordo com os procedimentos previstos no artigo 8º
Artigo 17º
Os Estados-membros tomarão as medidas adequadas para incentivar as autoridades responsáveis pela execução da presente directiva a cooperarem entre si e a fornecerem umas às outras e à Comissão as informações necessárias para apoiar o funcionamento da presente directiva.
Artigo 18º Decisão conducente a uma recusa ou restrição
Qualquer decisão tomada em aplicação da presente directiva que tenha por consequência restringir a colocação no mercado e em serviço de equipamentos sob pressão e de conjuntos ou que imponha a respectiva retirada do mercado será fundamentada de forma precisa. O interessado será notificado da decisão o mais rapidamente possível, com a indicação dos recursos previstos na legislação em vigor nesse Estado-membro e dos respectivos prazos de interposição.
Artigo 19º Revogação
O disposto no artigo 22º da Directiva 76/767/CEE deixará de ser aplicável a partir de 29 de Novembro de 1999 aos equipamentos sob pressão e conjuntos abrangidos pelo âmbito de aplicação da presente directiva.
Artigo 20º Transposição e disposições transitórias
1. Os Estados-membros adoptarão e publicarão as disposições legislativas, regulamentares e administrativas necessárias para dar cumprimento à presente directiva, antes de 29 de Maio de 1999. Do facto informarão imediatamente a Comissão.
Quando os Estados-membros adoptarem as disposições previstas no primeiro parágrafo, estas devem incluir uma referência à presente directiva ou ser acompanhadas dessa referência na publicação oficial. As modalidades dessa referência serão adoptadas pelos Estados-membros.
Os Estados-membros aplicarão essas disposições a partir de 29 de Novembro de 1999.
2. Os Estados-membros comunicarão à Comissão o texto das disposições de direito interno que adoptarem nas matérias reguladas pela presente directiva.
3. Os Estados-membros autorizarão a colocação no mercado de equipamentos sob pressão e de conjuntos conformes com a regulamentação em vigor no seu território à data de aplicação da presente directiva, até 29 de Maio de 2002, bem como a entrada em serviço desses equipamentos e conjuntos para além dessa data.
Artigo 21º Destinatários da directiva
Os Estados-membros são os destinatários da presente directiva.
Feito em Bruxelas, em 29 de Maio de 1997.