32005R1645
L 266/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1645/2005 НА СЪВЕТА
от 6 октомври 2005 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2603/2000 относно налагане на окончателно изравнително мито върху внос на определен полиетилен-терефталат с произход, inter alia, от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2026/97 на Съвета от 6 октомври 1997 г. относно защитата срещу субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) (основният регламент), и по-специално член 20 от него,
като взе предвид предложението, представено от Комисията след съгласуване с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРЕДИШНА ПРОЦЕДУРА
(1)
Съветът, с Регламент (ЕО) № 2603/2000 (2), наложи окончателно изравнително мито върху вноса на определен полиетилен-терефталат (РЕТ) с коефициент на вискозитет 78 ml/g или по-голям, съгласно ДИН (немски промишлен стандарт) 53728, деклариран обикновено под код по КН 3907 60 20 и с произход, inter alia, от Индия (разглеждания продукт). Мерките приеха формата на специфична митническа класификация между 0 EUR и 41,3 EUR на тон за коопериране на отделните индийски износители, с определено мито от 41,3 EUR на тон за всички други индийски износители.
Б. СЕГАШНА ПРОЦЕДУРА
1. МОЛБА ЗА ПРЕГЛЕД
(2)
След налагане на окончателните мерки, Комисията получи от индийски производител на засегнатия продукт молба за стартиране на ускорен преглед на Регламент (ЕО) № 2603/2000 в изпълнение на член 20 от основния регламент - Южноазиатската компания South Asian Petrochem Limited (заявител). Заявителят има претенция да не бъде свързван с никой друг износител на разследвания продукт. Освен това, компанията твърди, че не е изнасяла разследвания продукт през време на първоначалния период на разследване (от 1 октомври 1998 г. до 30 септември 1999 г.), а след това е експедирала разследвания продукт в Общността.
2. ИНИЦИИРАНЕ НА УСКОРЕН ПРЕГЛЕД
(3)
Комисията проучи доказателствата, представени от заявителя, и ги сметна за достатъчни, за да оправдае инициирането на преглед в съгласие с разпоредбите на член 20 от основния регламент. След съгласуване с Консултативния комитет и след като бе дадена възможност на заинтересуваната индустрия на Общността да направи коментари, Комисията стартира с нотификация в Официален вестник на Европейския съюз (3) ускорен преглед на Регламент (ЕО) № 2603/2000 по отношение на заявителя.
3. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ
(4)
Продуктът, предмет на настоящия преглед, е същият продукт, който се разглежда в Регламент (ЕО) № 2603/2000 (виж съображение 1).
4. ПЕРИОД НА РАЗСЛЕДВАНЕ
(5)
Разследването на субсидирането обхваща периода от 1 октомври 2003 г. до 30 септември 2004 г. (период на обзорното разследване).
5. ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
(6)
Комисията съобщи официално на заявителя и на индийското правителство за инициирането на разследването. Освен това, тя даде на други заинтересувани страни възможност да представят становищата си в писмен вид и да поискат изслушване. Комисията не получи обаче никакви становища и никакво искане за изслушване.
(7)
Комисията изпрати въпросник на заявителя и получи пълен отговор в рамките на поставения срок. Комисията потърси и удостовери цялата информация, която сметна за необходима за целите на разследването и извърши посещения, с цел удостоверяване на площадките на заявителя в Калкута и в Халдия.
В. ОБХВАТ НА ПРЕГЛЕДА
(8)
Комисията изследва същите схеми за субсидии, които бяха анализирани в първоначалното разследване. Тя изследва освен това дали заявителят е използвал някакви други схеми на субсидии или е получил специални субсидии във връзка със разследвания продукт.
Г. РЕЗУЛТАТИ ОТ РАЗСЛЕДВАНЕТО
1. НОВА КВАЛИФИКАЦИЯ НА ИЗНОСИТЕЛЯ
(9)
Заявителят успя да демонстрира удовлетворително, че не е свързан - пряко или непряко, с никой от производителите износители, които са обект на действащите компенсаторни мерки по отношение на засегнатия продукт.
(10)
Разследването потвърди, че заявителят не е изнасял засегнатия продукт през време на първоначалния период на разследване, т.е. от 1 октомври 1998 г. до 30 септември 1999 г., и че е започнал да го изнася в Общността след този период. Освен това заявителят не е бил изследван индивидуално през време на първоначалното разследване по причини, които не са отказ да сътрудничи на Комисията.
(11)
Бе потвърдено следователно, че заявителят следва да бъде разглеждан като нов износител. По тази причина, в съгласие с член 20 от основния регламент, за заявителя следва да се определи индивидуална компенсационна митническа ставка.
2. СУБСИДИРАНЕ
(12)
На основата на информацията, съдържаща се в отговора на заявителя във въпросника на Комисията и събраната допълнително в хода на разследването, бяха изследвани следните схеми:
-
Схема на банкова книжка с митнически права,
-
Схема за експортен кредит,
-
Схема за експортно ориентирани единици) Схема за специални икономически зони,
-
Схема за насърчаване на експорта на средства за производство,
-
Схема за освобождаване от данък доход,
-
Схема за стимулиране на Западна Бенгалия.
2.1. СХЕМИ, ИЗСЛЕДВАНИ ПЪРВОНАЧАЛНО И ИЗПОЛЗВАНИ ОТ КОМПАНИЯТА
2.1.1. Схема за експортно ориентирани единици (EOUS)/Схема за специални икономически зони (EOUS/SEZS)
а) Законова основа
(13)
Тези схеми се основават на Закона за външна търговия (развитие и регулиране) от 1992 г. (№ 22 от 1992 г.), който влезе в сила на 7 август 1992 г. (Закон за външна търговия). Този закон упълномощава индийското правителство да издава нотификации относно търговската политика, наричана по-рано „Политика за износ/внос“, а от 1 септември 2004 г. наречена „Външнотърговска политика“. Външнотърговската политика от 2004 до 2009 г., която включва политиката за износ и внос от 2002 г. до 2007 г., е релевантна за периода на разследването за преразглеждане на този случай. Освен това индийското правителство излага и процедурите, уреждащи външнотърговската политика, в „Ръководство за процедурите, том I“ (НОР I) (4).
(14)
Подробности по тези схеми се съдържат съответно в глави 6 (Схема за експортно ориентирани единици) и 7 (Схема за специални икономически зони) на Външнотърговска политика и на Ръководство за процедурите, том I.
б) Избираемост
(15)
С изключение на чисто търговските компании, всички предприятия, които по принцип се задължават да изнасят цялата си продукция на стоки или услуги, могат да бъдат изградени съгласно схемата за експортно ориентирани единици или съгласно схемата за специални икономически зони. Все пак обаче, за разлика от услугите и селското стопанство, предприятията в индустриалния сектор трябва да изпълнят минимален инвестиционен праг в основни средства (10 милиона индийски рупии), за да бъдат избираеми за схемата за експортно ориентирани единици.
в) Практическо изпълнение
(16)
Схемата за специални икономически зони е схемата правоприемник на бившата Схема на зони за експортна обработка. Специалните икономически зони са специално очертани безмитни анклави и се разглеждат във външнотърговската политика като чужда територия, по смисъла на търговските операции, митата и данъците. Индийските власти са утвърдили тридесет и пет специални икономически зони.
(17)
От друга страна, експортно ориентираните единици са по-гъвкави в географско отношение и могат да бъдат установени навсякъде в Индия. Тази схема е допълваща за схемата за специални икономически зони.
(18)
Молбата за работа съгласно тези схеми трябва да включва подробности за период от следващите пет години относно, inter alia, планираните производствени количества, проектираната стойност на експорта, изискванията за вноса и местни изисквания. Ако властите приемат молбата на компанията, на компанията се съобщават сроковете и условията, свързани с нейното приемане. Споразумението, признаващо компанията за предприятие съгласно една от горните две схеми, е валидно за период от пет години. Споразумението може да се подновява за нови периоди.
(19)
Решаващо задължение на предприятие по една от горните две схеми, така както е изложено във външнотърговската политика, е да постигне нетни печалби от чужда валута, т.е. в един референтен период (пет години) общата стойност на износа трябва да е по-висока от общата стойност на внесените стоки.
(20)
Единиците по EOUS/SEZS имат право на следните отстъпки:
i)
освобождаване от вносни мита за всички видове стоки (включително средства за производство, суровини и консумативи), необходими за производство, производство или обработка, или във връзка с тях;
ii)
освобождаване от акцизи за стоки, набавени от местни източници;
iii)
компенсиране на централен данък продажби, платен за стоки, набавени на местния пазар;
iv)
„митническа отстъпка за всички индустриални ставки“ по отношение на пещно гориво, произведено от вътрешни нефтени компании;
v)
възможност да се продаде част от производството на вътрешния пазар при плащане на приложимите мита за крайния продукт, като изключение от генералното изискване да се изнесе цялото производство;
vi)
освобождаване от подоходен данък, който се дължи обикновено върху печалбите, реализирани от продажби за износ в съгласие с раздел 10А или раздел 10Б на Закона за данък доход, за 10-годишен период след стартиране на техните операции, но не по-късно от до 2010 г.;
vii)
възможност за 100 % собственост на чужд дялов капитал.
(21)
Въпреки че отстъпките по двете схеми са до голяма степен сравними, все пак има някои различия. Така например, само експортно ориентираната единица може да получи 50 % намаление на задълженията, платими при вътрешни продажби (продажби с вътрешна тарифна зона), докато при SEZ са платими 100 % от задълженията за тези продажби. Експортно ориентираната единица може да продаде до 50 % от своя оборот на вътрешния пазар, при тази намалена ставка.
(22)
Единиците, работещи по тези схеми, са подчинени на контрола на митническите служители, в съгласие с раздел 65 от Индийския митнически закон.
(23)
Те са законови задължени да поддържат, в определен формат, точна сметка за всички вносове, за потреблението и използването на всички внесени материали и за извършения износ. Тези документи трябва да се представят периодично, така както се изисква, на компетентните органи (тримесечни и годишни прогресивни отчети).
(24)
Все пак обаче, „в неопределен момент (от експортно ориентираната единица или специалната икономическа зона) се иска да установят съотношение на всяка вносна пратка с експорта, прехвърляния към други единици, продажби във вътрешна тарифна зона или в запаси“, така както е посочено в параграфи 6.11.2 и 7.13.2 от Ръководството за процедурите, том I.
(25)
Вътрешните продажби се изпращат и регистрират на основа на самостоятелна сертификация, без предварително съобщение за конкретните сделки. Процесът на изпращане на експортни пратки на експортно ориентираната единица се наблюдава от митнически/акцизен служител, който има постоянно работно място в експортно ориентираната единица. Компанията е задължена да компенсира индийското правителство за заплатата на този постоянен служебно задължен служител.
(26)
„Всички дейности на единиците от специалната икономическа зона в рамките на зоната, освен ако не е посочено нещо друго, включително износ и повторен внос на стоки, се извършват посредством процедура на самостоятелна сертификация“, така както е посочено в параграф 7.29 от Ръководството за процедурите, том I. В резултат на това митническите органи не извършват рутинни проверки на експортните пратки на единиците от специалната икономическа зона.
(27)
В конкретния случай заявителят използва схема за експортно ориентирани единици. Тъй като не се използва схемата за специални икономически зони, не е необходимо да се анализира възможността за компенсация на тази схема. Заявителят използва схема за експортно ориентирани единици за внос на суровини и средства за производство без вносни мита, да си набавя стоки на вътрешния пазар без акцизи, да получава възстановяване на данък продажба, както и митническа отстъпка за пещно гориво и да продава част от своето производство на вътрешния пазар. Така той се ползва от всички изгоди, така както е описано в съображение 20 по подточки от i) до v). Заявителят не се ползва от изгодите съгласно разпоредбите за освобождаване от данък доход от схемата за експортно ориентирани единици (виж съображение 53).
г) Заключения по схемата за експортно ориентирани единици
(28)
Освобождаването на единица, по схема за експортно ориентирани единици от двата вида вносни мита (основното мито и специалното допълнително мито), възстановяването на данък продажба и митническата отстъпка за пещно гориво са финансови вноски на индийското правителство по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) от основния регламент. Правителственият доход, който би бил дължим, ако липсваше тази схема, се отказва и така, в допълнение, на заявителя се предоставя облага по смисъла на член 2, параграф 2 от основния регламент, тъй като той пести ликвидни средства с това, че не трябва да плаща нормално дължимите мита и с това, че получава възстановяване на данък продажба.
(29)
Освобождаването от акциз и неговия еквивалент на вносно мито (допълнителното мито), не водят обаче до отказ от доход, който е дължим при други обстоятелства. Акцизът и допълнителното мито, ако бъдат платени, могат да се използват като кредит за собствени бъдещи митнически задължения (механизъм ЦДДС (централен ДДС). По тази причина тези мита не са окончателни. Посредством кредита по ЦДДС само добавената стойност носи окончателно мито (задължение) за компанията, не и входящите материали.
(30)
Така само освобождаването от основното мито, специалното допълнително мито, възстановяването на данък продажба и митническата отстъпка за пещно гориво съставляват субсидии по смисъла на член 2 от основния регламент. Те зависят по закон от изпълнението на износа и поради това се смята, че са специфични и подлежат на компенсация съгласно член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент. Целта „експорт“ на експортно ориентираната единица, така както е изложена в параграф 6.1 от Външнотърговската политика, е conditio sine qua non за получаване на стимулите.
(31)
Освен това, тези субсидии не могат да се разглеждат като допустими системи за митнически отстъпки или заместващи системи за митнически отстъпки по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), ii) от основния регламент. Те не са в съгласие със строгия правилник, определен в приложение I (букви з) и и), приложение II (дефиниция и правила за отстъпки) и приложение III (дефиниция и правила за заместващи отстъпки) от основния регламент.
(32)
Доколкото се използват разпоредби за възстановяване на данък продажба и освобождаване от вносно мито за закупуване на средства за производство, те вече не са в съгласие с правилника за допустими системи за митнически отстъпки, тъй като тези стоки не се употребяват в производствения процес, така както се изисква с приложение I, букви з) (възстановяване на данък продажба) и и) (освобождаване от вносни мита).
(33)
Освен това и също относно другите изгоди, които се предоставят съгласно тази схема, се откри, че индийското правителство няма внедрена ефективна система на удостоверяване или процедура, която да потвърди дали и в какви количества получените безмитно входни стоки или такива, които са обект на възстановяване на данък продажба и митническа отстъпка за пещно гориво, са употребени в производството на изнесения продукт (приложение II, точка II, параграф 4 от основния регламент и, ако става въпрос за заместващи системи за митнически отстъпки - приложение III, точка II, параграф 4 от основния регламент).
(34)
На експортно ориентираната единица се позволява да продаде значително количество от своето производство на вътрешния пазар, до 50 % от годишния си оборот. По тази причина, в закона няма задължение да се изнесе цялото количество произведени продукти. Освен това, поради процедурата на самостоятелна сертификация тези вътрешни сделки се осъществяват без контрол и контрол от правителствен служител. Следователно, намиращите се на митницата помещения на експортно ориентираната единица не са най-малко отчасти обект на физически контрол от индийските власти. Това увеличава обаче значението на други елементи за удостоверяване, преди всичко контрол на връзката между безмитните входове и получените експортни продукти, така че да се квалифицира като система за удостоверяване на митнически отстъпки.
(35)
Относно следващите инсталирани стъпки за удостоверяване следва да се напомни, така както бе споменато в съображение 24, че от експортно ориентираната единица вече de jure не се изисква в никой момент да съпоставя всяка вносна пратка с местоназначението на съответния получен продукт. Само такива контроли на пратките биха дали обаче на практика на индийските власти достатъчно информация относно крайното местоназначение на входните елементи, така че да се провери дали освобождаването от мита, компенсацията на данък продажби и митническите отстъпки за пещно гориво не превишават входните елементи за производство за експорт. Месечните данъчни декларации за вътрешни продажби, направени въз основа на самооценка, които се оценяват периодично от индийските власти, не са достатъчни. Вътрешните системи на компаниите, които се поддържат без законово задължение съгласно външнотърговската политика, напр. система с листове за серии, също не са достатъчни да заменят това ключово изискване относно системата за удостоверяване на митнически отстъпки. Освен това, системата за удостоверяване на митнически отстъпки трябва да бъде проектирана и наложена от правителството, а не да бъде оставена на усмотрението на ръководството на всяка заинтересувана отделна компания да изгради информационна система. Следователно бе намерено, че тъй като за експортно ориентираната единица индийската външнотърговска политика не изисква изрично да се регистрира връзката между входните материали и получения продукт, не съществува създаден от индийското правителство механизъм за ефективен контрол, който да определи какви входни материали са употребени в експортното производство и в какви количества.
(36)
Освен това индийското правителство нито проведе допълнително разследване на основата на действителните участващи входни материали, макар че това е обикновено необходимо, при положение че липсва ефективна система за удостоверяване (приложение II, точка II, параграф 5 и приложение III, точка II, параграф 3 от основния регламент), нито доказва, че не съществува прекомерно опрощаване на задължения.
(37)
При разкриването заявителят твърдеше, че в настоящия случай не е използвана същата методика, по смисъла на член 22, параграф 4 от основния регламент, в сравнение с първоначалното разследване, когато е използвана схема за експортно ориентирани единици. Трябва да се отбележи, че износителите в първоначалното разследване са дали доказателство, че не е извършено прекомерно опрощаване на задължения и по тази причина освобождаването от мито за доставка на суровини съгласно схемата за експортно ориентирани единици, не е било компенсирано първоначално.
(38)
Заявителят не представя обаче такова доказателство в конкретния случай. В този контекст е отбелязано освен това, че той е продавал засегнатия продукт и на вътрешния пазар, т.е. не всички безмитно набавени входни материали са били задължително употребени в експортна продукция. Освен това, по-специално фактът, че съгласно индийското законодателство износителите по схемата за експортно ориентирани единици не са задължени да съотнасят входните пратки с местоназначението на съответния получен продукт съставлява обстоятелство, което не е установено в първоначалното разследване. Поради това схемата бе оценена в настоящия случай в съгласие с разпоредбите на член 22, параграф 4 от основния регламент, който постановява, че трябва да се вземат под внимание новите обстоятелства. Следователно се потвърждава настоящата находка, че схемата за експортно ориентирани единици не съставлява схема за позволена митническа отстъпка или за заместваща отстъпка.
д) Изчисляване на сумата на субсидията
(39)
Съобразно с горното, при отсъствие на схема за позволена митническа отстъпка или за заместваща отстъпка, подлежащата на компенсация облага е освобождаване от плащане на всички вносни мита (основно мито и специално допълнително мито), дължими обикновено при внос, а така също и възстановяването на данък продажба и митническата отстъпка за пещно гориво - всичко това през време на периода на разследването за преразглеждане.
(40)
При разкриването заявителят претендира, че сумата на субсидията, включително корекциите на лихвите за непериодичните субсидии, следва да се изчислява само на базата на седем месеца от периода на обзорното разследване, през време на който той е имал търговска дейност. Алтернативно, заявителят помоли да се разгледа само един 10-месечен период, който включва периода на опитното му производство.
(41)
Съгласно член 5 от основния регламент сумата на подлежащи на компенсация субсидии се изчислява с оглед облагата, предоставена на получателя, за която е намерено че съществува, през време на периода на разследване. В съгласие със същата разпоредба и стандартната практика на Европейската общност, като период за разследването за преразглеждане бе избран период от 12 месеца и находките се основават на този период от време. Никоя разпоредба в основния регламент не посочва, че се пренебрегват стартовите фази на компанията. Претенцията на заявителя бе поради това отхвърлена.
i) Освобождаване от вносни мита (основно мито и специално допълнително мито), и възстановяване на данък продажба за суровини
(42)
Сумата на субсидията за заявителя бе изчислена на основата на отказаните вносни мита (основно мито и специално допълнително мито) върху внесените материали, а така също и на основата на данък продажба и митническата отстъпка за пещно гориво, избираемо за възстановяване - всичко през време на периода на разследването за преразглеждане. Таксите, които се начисляват задължително за получаване на субсидията, бяха приспаднати в съгласие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент от тази сума, така че сумата на субсидията да се получи като числител. В съгласие с член 7, параграф 2 от основния регламент, тази сума на субсидия бе разпределена върху експортния оборот като подходящ знаменател, тъй като субсидията е в зависимост от изпълнението на експорта, а не се предоставя заради изработените, произведените, изнесени или транспортирани количества. Така получената ставка на субсидията бе 12,6 %.
(43)
В този контекст заявителят претендира, че като числител следва да се ползва само съотношението на сумата на субсидията, което може пряко да се отнесе към засегнатия продукт. Заявителят произвежда малко количество полиетилен-терефталат (РЕТ) с нисък вискозитет - като съответният продукт и аморфните чипове РЕТ като междинен продукт, които не попадат в обхвата на настоящото разследване. Той предложи сумата на субсидията да се разпредели на основата на оборота на засегнатия продукт, във връзка с общия оборот.
(44)
Отбелязва се обаче, че различните входни материали не могат да бъдат свързани per se (сами по себе си) нито към засегнатия продукт или РЕТ с по-нисък вискозитет, нито към междинния продукт, тъй като същите входни продукти биха могли да се използват за производството на всичките тези видове. Освен това, така както е формулирано в съображения 32-38, е съществувала система за удостоверяване по отношение на окончателното местоназначение на входните материали. В този случай и в съгласие с член 7, параграф 2 от основния регламент, както числителят, така и знаменателят бяха определени на основата на общия спектър продукти на заявителя, така че да се определи сумата на субсидията, която може да се даде за засегнатия продукт. Заявителят не даде обосновка, че някаква алтернативна методика би довела до по-точен резултат. Отбелязва се по-специално, че дори ако бъде приета претенцията, числителят би трябвало да се намали pro rata (пропорционално), водейки по този начин до идентичния общ резултат.
ii) Освобождаване от вносни мита (основно мито и специално допълнително мито) за средства за производство.
(45)
За разлика от суровините, средствата за производство не са физически включени в крайните стоки. В съгласие с член 7, параграф 3 от основния регламент, облагата за изследваната компания бе изчислена на основата на сумата на неплатеното мито за внесените средства за производство, разнесена за период, отразяващ нормалния период на амортизация на такива средства за производство в индустрията на засегнатия продукт (т.е. 18,465 години), което доведе до процент на амортизация от, закръглено, 5,42 %. Така изчислената сума, която след това може да се отнесе към обзорния период на разследване, бе коригирана с добавяне на лихвата през този период, така че да се отрази стойността на облагата за съответния период от време и с това да се установи пълната облага на тази схема за получателя. Сумата на добавената лихва се основаваше на търговския лихвен процент през време на периода на разследването за преразглеждане в Индия. Задължително припадащите се такси за получаване на субсидията бяха приспаднати в съгласие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент от тази сума, така че сумата на субсидията да се получи като числител. В съгласие с член 7, параграфи 2 и 3 от основния регламент, тази сума на субсидия бе разпределена върху експортния оборот, генериран през периода на разследването за преразглеждане като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от изпълнението на експорта, а не се предоставя заради изработените, произведените, изнесени или транспортирани количества. Така получената ставка на субсидията бе 0,9 %.
(46)
При разкриването заявителят твърди, че като специфичен период за амортизация на неговата компания следва да се използва 18,93 години вместо 18,465 години, което е комбинираната средна стойност заедно с първоначално установения период на амортизация. Освен това той претендира, че неговият индивидуален период на амортизация отразява днешния стандарт на индустрията в Индия.
(47)
Както бе изложено по-горе обаче, член 7, параграф 3 от основния регламент изисква концентриране върху нормалния, т.е. средния период на амортизация в индустрията, а не върху специфичен за компанията период. Освен това заявителят не даде обосновка за това, че стандартът за амортизация за съответната индустрия е по принцип увеличен. Поради това този аргумент бе отхвърлен.
(48)
Освен това заявителят претендира, че за изчисляване на сумата на субсидията процентът на амортизация не следва да се закръглява.
(49)
Отбелязва се обаче, че закръглението не оказва влияние върху общия резултат, така че този коментар е без последствия.
(50)
Следователно общата ставка на субсидията съгласно схемата за експортно ориентирани единици възлиза за заявителя на 13,5 %.
2.2. СХЕМИ, ИЗСЛЕДВАНИ ПЪРВОНАЧАЛНО, НО НЕИЗПОЛЗВАНИ ОТ КОМПАНИЯТА
2.2.1. Схема за натрупване на кредитни точки за митнически задължения (DEPBS)
(51)
Заявителят не се е възползвал от облагите съгласно тази схема.
2.2.1. Схема за насърчаване на експорта на средства за производство (EPCGS)
(52)
Бе установено, че заявителят не е внасял средства за производство съгласно горната схема и поради това не се е възползвал от нея.
2.2.3. Схема за освобождаване от данък доход
(53)
Бе установено, че заявителят, при липса на облагаеми печалби, не е получавал облагата на освобождаване от данък доход съгласно раздел 10Б от Закона за данък върху дохода от 1961 г. през периода на обзорното разследване.
2.3. ДРУГИ СХЕМИ, ИЗПОЛЗВАНИ ОТ КОМПАНИЯТА ВЪВ ВРЪЗКА СЪС ЗАСЕГНАТИЯ ПРОДУКТ, ЗА КОИТО Е НАМЕРЕНО, ЧЕ ПОДЛЕЖАТ НА КОМПЕНСАЦИЯ
2.1.1. Схема за експортно кредитиране (ECS)
а) Законова основа
(54)
Схемата за експортно кредитиране се основава на раздели 21 и 35А от индийския Закон за регламентиране на банкирането от 1949 г., който позволява на Резервната банка на Индия да инструктира търговските банки в областта на експортните кредити.
(55)
Подробностите за схемата са изложени в Основен проспект IECD № 35/04.02.02/2004-05 (Експортен кредит в чужда валута) и Основен проспект IECD № 27/04.02.02/2004-05 (Експортен кредит в рупии) на Резервната банка на Индия, които са адресирани до всички търговски банки в Индия.
б) Избираемост
(56)
За тази схема избираеми са износители производители и износители търговци.
в) Практическо изпълнение
(57)
Съгласно тази схема Резервната банка на Индия установява задължително максимални лихвени проценти-таван, които са приложими за експортни кредити - както в индийски рупии, така и в чужда валута, с които търговските банки могат да натоварят износителя „с оглед да се направи кредитът достъпен за износителите при международно конкурентни ставки“. Схемата за експортно кредитиране се състои от две подсхеми - Схемата за експортно кредитиране преди експедиция (кредит за пакетиране), който покрива кредитите, предоставени на износителя за финансиране на закупуването, обработката, производството, пакетирането и/или експедирането на стоки преди експорта, и схемата за експортно кредитиране след експедиция, която предвижда заеми за работен капитал с цел финансиране на експортните вземания. Резервната банка на Индия инструктира освен това банките да предвидят известна сума от нетния си банков кредит за експортно финансиране.
(58)
В резултат на тези основни проспекти на Резервната банка на Индия, износителите могат да получат преференциални лихвени проценти в сравнение с лихвените проценти за обикновените търговски кредити (кредити в брой), които се установяват при чисто пазарни условия. В това отношение основният проспект за експортен кредит в рупии отбелязва, че „горните граници на процентите за кредит, даден на износители, така както е предписано в този проспект, са по-ниски от максималните проценти за заеми, таксувани обикновено за други заемополучатели и поради това се означават като отстъпка в този смисъл.“
(59)
Благодарение на основните проспекти на Резервната банка на Индия, заявителят се е радвал на преференциални лихвени проценти по схемата за експортни кредити, в сравнение с лихвените проценти за кредит в брой.
г) Заключение относно схемата за експортно кредитиране (ECS)
(60)
Първо, преференциалните лихвени проценти за кредит по схемата за експортно кредитиране, определени в основните проспекти на Резервната банка на Индия, споменати в съображение 55, са намалили разходите за лихви за заявителя, в сравнение с разходите за кредити, които се установяват при чисто пазарни условия, като по този начин се предоставя облага по смисъла на член 2, параграф 2 от основния регламент, засягащ този въпрос. Второ, и въпреки факта, че преференциалните кредити по схемата за експортно кредитиране се дават от търговски банки, тази облага трябва да се разглежда като финансов принос на правителството по смисъла на член 2, параграф 1, iv) от основния регламент. В този контекст следва да се отбележи, че нито член 2, параграф 1, iv) от основния регламент, нито Споразумението на Световната търговска организация относно субсидиите и компенсаторните мерки изискват такса за публични сметки, напр. компенсация на търговските банки от индийското правителство, за установяване на субсидия, а само правителствена инструкция за изпълнение на функциите, илюстрирани в i), ii) или iii) от член 2, параграф 1 от основния регламент. Резервната банка на Индия е държавен орган и попада поради това под дефиницията за „правителство“, така както е изложена в член 1, параграф 3 от основния регламент. Тя е 100 % притежание на правителството, преследва цели на държавната политика, напр. парична политика, и нейното ръководство се назначава от индийското правителство. Резервната банка на Индия инструктира частни органи, в смисъл че търговските банки са обвързани от определени условия, inter alia, i) от максималните горни стойности за лихвените проценти за експортни кредити, определени в основните проспекти на Резервната банка на Индия и ii) от разпоредбите на Резервната банка на Индия за това, че търговските банки трябва да предоставят определено количество за експортно финансиране. Тази инструкция задължава търговските банки да изпълняват функциите, споменати в член 2, параграф 1, буква а), i) от основния регламент, в този случай заеми във формата на преференциално експортно финансиране. Такова директно превеждане на средства във формата на заеми при определени условия е обикновено в прерогативите на правителството и, по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), iv) от основния регламент, практиката, без реален смисъл, се различава от практиката, която правителството следва обикновено. Освен това за тази субсидия се смята, че е специфична и с възможност за компенсиране, тъй като преференциални лихвени проценти се предоставят само по отношение на експортното финансиране и поради това зависят от изпълнението на експорта по смисъла на член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент.
д) Изчисляване на сумата на субсидията
(61)
Сумата на субсидията бе изчислена на основата на разликата между натрупаната лихва за експортни кредити, използвани през периода на разследването за преразглеждане и сумата, която би била платима, ако биха били приложими същите лихвени проценти, както за обикновени търговски кредити, използвана от заявителя. Тази сума на субсидията (числител) бе разпределена за целия експортен оборот през периода на разследването за преразглеждане като подходящ знаменател в съгласие с член 7, параграф 2 от основния регламент, тъй като субсидията зависи от изпълнението на експорта и тя не е била дадена заради изработените, произведените, изнесени или транспортирани количества. Така установената схема за експортно кредитиране е 0,4 %.
2.3.2. Схема за стимулиране на Западна Бенгалия
(62)
Подробното описание на схемата за стимулиране на Западна Бенгалия е изложено в нотификация № 588-СI/Н от 22 юни 1999 г. на Отдела за търговия и индустрии на правителството на Западна Бенгалия (WBIS 1999), която е заменена с нотификация № 134-СI/О/Стимул/17/03/1 от 24 март 2004 г. (WBIS 2004). Разследването установи, че облагата, получена от заявителя, е незначителна и в резултат, WBIS не бе анализиран допълнително.
3. ОБЩА СУМА НА ИЗРАВНИТЕЛНИТЕ СУБСИДИИ
(63)
Отчитайки окончателните находки, свързани със схемите, така както са изложени тук по-горе, ставката на изравнителните субсидии за заявителя е, както следва:
ECS
EOUS
Общо
South Asian Petrochem Limited
0,4 %
13,5 %
13,9 %
Д. ПОПРАВКА НА МЕРКИТЕ ОБЕКТ НА ПРЕРАЗГЛЕЖДАНЕ
(64)
В съгласие с член 15, параграф 1 от основния регламент, сумата на изравнителното мито следва да е по-малка от общата сума на подлежащите на компенсация субсидии, ако това по-малко мито трябва да е адекватно за отстраняване на щетата за индустрията от Общността. При първоначалното разследване бе установено общо ниво за елиминиране на щета от 44,3 %, което е по-високо от установения за заявителя процент на субсидията.
(65)
На основата на находките, направени през време на обзорното разследване се счита, че вносът на засегнатия продукт в Общността, произведен и експортиран от заявителя, следва да е под условие на ниво на изравнителното мито, съответстващо на индивидуалната ставка на субсидиите, установена за тази компания, т.е. 13,9 %. Тъй като митото, наложено с Регламент (ЕО) № 2603/2000 прие формата на определена сума за тон, гореупоменатата митническа ставка за заявителя бе също преобразувана в определена сума от 106,5 EUR на тон.
(66)
Регламент (ЕО) № 2603/2000 следва поради това да бъде съответно изменен.
Е. ГАРАНЦИЯ
(67)
Заявителят предложи ценова гаранция относно износа си на засегнатия продукт за Общността в съгласие с член 13, параграф 1 от основния регламент.
(68)
След проучване на предложението, Комисията сметна гаранцията за приемлива, тъй като то би елиминирало увреждащите ефекти от субсидирането. Освен това редовните и подробни отчети, които заявителят се задължава да предоставя на Комисията, ще позволят ефективно наблюдение и контрол. Освен това характерът на продукта и структурата на продажбите на заявителя са такива, че Комисията смята, че е ограничен рискът от заобикаляне на гаранцията.
(69)
За да се гарантира ефективно спазване и наблюдение на гаранцията, когато бъде представена молба за освобождаване с цел свободно разпространение в изпълнение на гаранцията, освобождаването от мито ще зависи от представяне на митническите власти от съответната държава-членка на валидна „Търговска фактура“, издадена от заявителя и съдържаща информацията, изброена в приложението към Регламент (ЕО) № 2603/2000. Ако такава фактура не бъде представена, или ако тя не отговаря на продукта, представен на митниците, подходящата ставка за изравнителното мито следва да е платима, така че да се гарантира ефективното прилагане на гаранцията.
(70)
В случай на нарушение или оттегляне на гаранцията, изравнително мито може да се наложи в изпълнение на член 13, параграфи 9 и 10 от основния регламент.
Ж. РАЗКРИВАНЕ И ПРОДЪЛЖИТЕЛНОСТ НА МЕРКИТЕ
(71)
Заявителят и индийското правителство бяха информирани за основните факти и съображения, след което се взе решение да се предложи изменение на Регламент (ЕО) № 2603/2000, като бе дадена възможност за коментари. Само заявителят направи коментари, основно относно схемата за експортно ориентирани единици, които бяха насочени в контекста на съответните заключение в изпълнение на раздел 2.1.1., буква г),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 2603/2000 се изменя, както следва:
а)
В член 1, параграф 3, в таблицата след производители в Индия, се добавя следното:
„Страна
Компания
Окончателно мито (EUR на тон)
Допълнителен код по TAРИК за ЕО
Индия
South Asian Petrochem Limited
106,5
А585“
б)
В член 2, параграф 3 в таблицата се добавя следното:
„Компания
Страна
Допълнителен код по TAРИК за ЕО
South Asian Petrochem Limited
India
А585“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 6 октомври 2005 година.
REGULAMENTO (CE) N.o 1645/2005 DO CONSELHO
de 6 de Outubro de 2005
que altera o Regulamento (CE) n.o 2603/2000 que institui um direito de compensação definitivo sobre as importações de um determinado tipo de poli(tereftalato de etileno) originário, nomeadamente, da Índia
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 2026/97 do Conselho, de 6 de Outubro de 1997, relativo à defesa contra as importações que são objecto de subvenções de países não membros da Comunidade Europeia (1) («regulamento de base»), nomeadamente o artigo 20.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão, apresentada após consulta ao Comité Consultivo,
Considerando o seguinte:
A. PROCESSO ANTERIOR
(1)
Pelo Regulamento (CE) n.o 2603/2000 (2), o Conselho instituiu um direito de compensação definitivo sobre as importações de um determinado tipo de poli(tereftalato de etileno) com um coeficiente de viscosidade igual ou superior a 78 ml/g, de acordo com a norma DIN (Deutsche Industrienorm) 53728, classificado no código NC 3907 60 20 e originário, nomeadamente, da Índia («produto em causa»). As medidas assumiram a forma de um direito específico que varia entre EUR 0 e 41,3 por tonelada para os exportadores indianos individuais que colaboraram no inquérito e de um direito específico de EUR 41,3 por tonelada para todos os outros exportadores indianos.
B. PROCESSO EM CURSO
1. PEDIDO DE REEXAME
(2)
Após a instituição das medidas definitivas, a Comissão recebeu um pedido no sentido de dar início a um reexame acelerado do Regulamento (CE) n.o 2603/2000 nos termos do disposto no artigo 20.o do regulamento de base, apresentado por um produtor indiano do produto em causa, a empresa South Asian Petrochem Limited («requerente»). O requerente alegou não estar coligado a nenhum outro exportador do produto em causa. Afirmou, igualmente, que não tinha exportado o produto em causa durante o período do inquérito inicial (ou seja, de 1 de Outubro de 1998 a 30 de Setembro de 1999), mas que havia exportado o produto em causa para a Comunidade após esse período.
2. INÍCIO DE UM REEXAME ACELERADO
(3)
A Comissão examinou os elementos de prova apresentados pelo requerente, que considerou suficientes para justificar o início de um reexame em conformidade com o disposto no artigo 20.o do regulamento de base. Após consulta do Comité Consultivo e depois de ter sido dada à indústria comunitária em causa a oportunidade de apresentar observações, a Comissão, através de um aviso publicado no Jornal Oficial da União Europeia (3), deu início a um reexame acelerado do Regulamento (CE) n.o 2603/2000, relativamente ao requerente.
3. PRODUTO EM CAUSA
(4)
O produto em causa no presente reexame é o produto objecto do Regulamento (CE) n.o 2603/2000 (ver considerando 1).
4. PERÍODO DE INQUÉRITO
(5)
O inquérito sobre as subvenções abrangeu o período compreendido entre 1 de Outubro de 2003 e 30 de Setembro de 2004 («período de inquérito do reexame»).
5. PARTES INTERESSADAS
(6)
A Comissão informou oficialmente o requerente, bem como o Governo indiano, do início do processo. Além disso, deu às restantes partes interessadas a oportunidade de apresentarem os seus pontos de vista por escrito e de solicitarem uma audição. Todavia, a Comissão não recebeu quaisquer observações nem pedidos de audição.
(7)
A Comissão enviou um questionário ao requerente, tendo recebido uma resposta completa no prazo fixado para o efeito. A Comissão procurou e verificou todas as informações que considerou necessárias para efeitos do inquérito, tendo efectuado visitas de verificação às instalações do requerente em Calcutá e em Haldia.
C. ÂMBITO DO REEXAME
(8)
A Comissão examinou os mesmos regimes de concessão de subvenções que foram analisados no âmbito do inquérito inicial. Procurou igualmente apurar se o requerente havia recorrido a outros regimes de subvenções ou recebido subvenções ad hoc relativamente ao produto em causa.
D. RESULTADOS DO INQUÉRITO
1. QUALIDADE DE NOVO EXPORTADOR
(9)
O requerente demonstrou de forma categórica não ter qualquer ligação, directa ou indirecta, com nenhum dos produtores-exportadores indianos sujeitos às medidas de compensação em vigor aplicáveis ao produto em causa.
(10)
O inquérito confirmou que o requerente não havia exportado o produto em causa durante o período do inquérito inicial, ou seja, de 1 de Outubro de 1998 a 30 de Setembro de 1999, e que havia começado a exportar para a Comunidade após esse período. Além do mais, o requerente não foi objecto de um inquérito individual durante o inquérito inicial por motivos não relacionados com uma recusa em colaborar com a Comissão.
(11)
Por conseguinte, confirma-se que o requerente deve ser considerado um «novo exportador». Assim, em conformidade com o disposto no artigo 20.o do regulamento de base, deve ser estabelecida para o requerente uma taxa de direito de compensação individual.
2. SUBVENÇÕES
(12)
Com base nas informações contidas na resposta do requerente ao questionário da Comissão e noutras informações recolhidas no âmbito do inquérito, foram investigados os cinco regimes seguintes:
-
regime de créditos sobre os direitos de importação,
-
regime de créditos à exportação,
-
regime aplicável às unidades orientadas para a exportação (Export Oriented Unit Scheme - EOU)/regime aplicável às zonas económicas especiais (Special Economic Zones Scheme - SEZ),
-
regime aplicável aos bens de equipamento para a promoção da exportação,
-
regime de isenção do imposto sobre os rendimentos,
-
medidas de incentivo aplicadas em Bengala Ocidental.
2.1. REGIMES OBJECTO DO INQUÉRITO INICIAL E UTILIZADOS PELA EMPRESA
2.1.1. Regime aplicável às unidades orientadas para a exportação/regime aplicável às zonas económicas especiais
a) Base jurídica
(13)
Estes regimes baseiam-se na lei de 1992 relativa ao desenvolvimento e regulamentação do comércio externo (lei n.o 22 de 1992), que entrou em vigor em 7 de Agosto de 1992 («lei relativa ao comércio externo»). Esta lei autoriza o Governo indiano a emitir notificações relativas à política comercial, anteriormente designada «política de exportação e de importação» e, a partir de 1 de Setembro de 2004, «política comercial externa». No que diz respeito ao presente processo, o período de inquérito de reexame é coberto pela política comercial externa para o período de 2004 a 2009, que engloba a política de exportação e de importação para o período de 2002 a 2007. Além disso, as autoridades indianas definiram os procedimentos de aplicação da política comercial externa, que publicaram num «Manual de Procedimentos, volume I (4)».
(14)
Estes regimes são descritos em pormenor nos capítulos 6 (EOU) e 7 (SEZ) da política comercial externa e no primeiro volume do «Manual de Procedimentos», respectivamente.
b) Elegibilidade
(15)
Com excepção das sociedades que asseguram exclusivamente a comercialização, podem ser criadas ao abrigo de um destes regimes as empresas que, em princípio, se comprometam a exportar a totalidade da respectiva produção de mercadorias ou prestação de serviços. No entanto, contrariamente às empresas agrícolas e de serviços, para poderem beneficiar do estatuto de unidade orientada para a exportação, as empresas dos sectores industriais devem assegurar um nível de investimentos mínimo em activos fixos (10 milhões de rupias).
c) Aplicação prática
(16)
O regime SEZ, que sucedeu ao antigo regime para as zonas francas industriais para a exportação («ZFIE»), consiste no estabelecimento de zonas francas especificamente delimitadas e consideradas, no âmbito da política comercial externa, como território estrangeiro para efeitos comerciais e fiscais. Foram aprovadas pelas autoridades indianas 35 SEZ.
(17)
Por seu lado, as EOU são mais flexíveis do ponto de vista geográfico e podem ser estabelecidas em qualquer local do território indiano. Trata-se de um regime complementar ao SEZ.
(18)
Os pedidos de estabelecimento ao abrigo destes regimes devem incluir informações pormenorizadas para o quinquénio seguinte, designadamente sobre as quantidades de produção planeadas, o valor das exportações previsto, as necessidades em termos de importação e as necessidades a nível nacional. Caso as autoridades aceitem o pedido da empresa, esta será informada dos termos e condições inerentes a essa aceitação. O reconhecimento de uma empresa como uma sociedade de uma zona EOU ou de uma zona SEZ é válido para um período de cinco anos, renovável.
(19)
A política comercial externa exige essencialmente às EOU e às SEZ a realização de receitas líquidas em divisas estrangeiras, o que significa que, durante um determinado período de referência (cinco anos), o valor total das exportações deve ser superior ao valor total das importações.
(20)
As EOU/SEZ beneficiam das seguintes vantagens:
i)
isenção dos direitos de importação sobre todos os tipos de mercadorias (designadamente, bens de equipamento, matérias-primas e bens de consumo) necessárias para o fabrico, produção, transformação ou utilizadas em tais processos;
ii)
isenção dos impostos especiais de consumo sobre mercadorias adquiridas no mercado interno;
iii)
reembolso do imposto nacional sobre as vendas pago sobre mercadorias adquiridas no mercado interno;
iv)
«devolução do direito (duty drawback) com base nas taxas aplicáveis à totalidade das indústrias» para a aquisição de combustível (furnace oil) a empresas petrolíferas nacionais;
v)
possibilidade de venda de uma parte da produção no mercado interno contra pagamento dos direitos aplicáveis ao produto acabado, em derrogação do requisito geral de exportação da totalidade da produção;
vi)
isenção do imposto sobre os rendimentos normalmente devido pelos lucros auferidos nas vendas de exportação em conformidade com as secções 10A ou 10B da lei relativa ao imposto sobre os rendimentos, por um período de dez anos após o início de actividade, mas, o mais tardar, até 2010;
vii)
possibilidade de uma participação de capital estrangeiro de 100 %.
(21)
Embora as vantagens conferidas pelos dois regimes em questão sejam em grande medida comparáveis, subsistem porém algumas diferenças. Assim, por exemplo, uma EOU pode obter uma redução de 50 % dos direitos devidos nas vendas internas, enquanto nas SEZ esses direitos devem ser pagos na íntegra. No mercado interno, as EOU podem vender até 50 % do respectivo volume de negócios a essa taxa reduzida.
(22)
Em conformidade com o disposto na secção 65 da lei aduaneira indiana, as unidades que beneficiam dos referidos regimes estão sob vigilância aduaneira.
(23)
Essas unidades são obrigadas a manter uma contabilidade específica, num formato determinado, de todas as importações em causa, do consumo e utilização de todas as matérias importadas, bem como das exportações realizadas. Esses registos deverão ser apresentados periodicamente, e a pedido, às autoridades competentes («relatórios intercalares trimestrais e anuais»).
(24)
No entanto, «em nenhum momento será exigido [a uma unidade EOU ou SEZ] que estabeleça uma correspondência entre cada remessa de importação e as suas exportações, as transferências para outras unidades, as vendas isentas a nível nacional ou as existências», tal como previsto nos ponto 6.11.2 e 7.13.2 do primeiro volume do «Manual de Procedimentos».
(25)
As vendas no mercado interno são expedidas e registadas na base de autocertificação, sem declaração prévia de transacções específicas. O processo de expedição das remessas de exportação de uma EOU é fiscalizado por um funcionário aduaneiro/fiscal, que está afecto de forma permanente a essa unidade. Esta última é obrigada a reembolsar ao Governo indiano a remuneração desse funcionário destacado.
(26)
De acordo com o ponto 7.29 do primeiro volume do «Manual de Procedimentos», «Todas as actividades das unidades SEZ no interior da zona, salvo disposição em contrário, incluindo a exportação e a reimportação de mercadorias, devem ser efectuadas no âmbito de procedimentos autónomos de certificação». Assim, as autoridades aduaneiras não procedem a verificações de rotina das remessas de exportação de uma SEZ.
(27)
No caso presente, o requerente utilizou o regime das EOU. Como o regime das SEZ não foi utilizado, não é, pois, necessário examinar se esse regime é passível de medidas de compensação. O requerente recorreu ao regime das EOU para importar, com isenção de direitos, matérias-primas e bens de equipamento, para adquirir mercadorias isentas de impostos especiais de consumo a nível nacional, bem como para obter a devolução de direitos aplicáveis ao combustível (furnace oil) e, ainda, para vender uma parte da sua produção no mercado interno. Deste modo, auferiu de todas as vantagens descritas nas alíneas i) a iv) do considerando 20. O requerente não obteve vantagens decorrentes das disposições em matéria de isenção do imposto sobre os rendimentos aplicáveis às EOU (ver considerando 53 abaixo).
d) Conclusões sobre o regime EOU
(28)
As isenções concedidas às EOU de dois tipos de direitos de importação («direito aduaneiro de base» e «direito aduaneiro adicional especial»), bem como o reembolso dos impostos sobre as vendas e a devolução dos direitos que incidem sobre o combustível (furnace oil), são considerados contribuições financeiras do Governo indiano, na acepção do n.o 1, subalínea ii) da alínea a), do artigo 2.o do regulamento de base. O Governo renuncia a receitas que seriam normalmente devidas caso esse regime não existisse e, consequentemente, concede às EOU uma vantagem, na acepção do n.o 2 do artigo 2.o do regulamento de base, na medida em que estas poupam em liquidez pelo facto de não pagarem os direitos normalmente devidos e de obterem o reembolso dos impostos sobre as vendas.
(29)
Contudo, a isenção do imposto especial de consumo e do respectivo direito de importação equivalente («direito aduaneiro adicional») não implica a renúncia a receitas que seriam normalmente exigíveis. Se fossem pagos, o imposto especial de consumo e o direito aduaneiro adicional especial poderiam ser creditados com vista ao futuro pagamento de direitos (o denominado «mecanismo CENVAT»). Por conseguinte, tais direitos não são definitivos. Com os créditos «CENVAT», só o valor acrescentado é que está sujeito a um direito definitivo para a empresa, contrariamente aos factores de produção.
(30)
Deste modo, só a isenção dos direitos aduaneiros de base e dos direitos aduaneiros especiais adicionais, o reembolso do imposto sobre as vendas e devolução dos direitos aplicáveis ao combustível (furnace oil) constituem subvenções na acepção do artigo 2.o do regulamento de base. Considera-se que, pelo facto de estarem juridicamente subordinadas aos resultados das exportações, possuem carácter específico e são passíveis de medidas de compensação, em conformidade com a alínea a) do n.o 4 do artigo 3.o do regulamento de base. O objectivo de exportação das EOU, enunciado no ponto 6.1 da política comercial externa, constitui uma condição indispensável para obter os incentivos.
(31)
Ademais, este regime não pode ser considerado um regime autorizado de devolução de direitos, nem um regime de devolução relativo a inputs de substituição, na acepção do artigo 2.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii), do regulamento de base. Com efeito, não está em conformidade com as regras rigorosas previstas nas alíneas i) e h) do anexo I, no anexo II (definição e regras aplicáveis aos regimes de devolução), nem no anexo III (definição e regras aplicáveis aos regimes de devolução relativos a inputs de substituição) do regulamento de base.
(32)
O recurso às disposições em matéria de reembolso dos impostos sobre as vendas e de isenção do direito de importação para a aquisição de bens de equipamento constitui uma violação das regras aplicáveis aos regimes de devolução autorizados, na medida em que esses bens não são consumidos no processo de produção, como previsto na alínea h) (reembolso do imposto sobre as vendas) e na alínea i) (devolução de direitos de importação) do anexo I.
(33)
Além disso, e igualmente no que respeita a todas as outras vantagens conferidas por este regime, confirmou-se que o Governo indiano não dispõe de nenhum sistema ou procedimento eficaz que permita apurar quais os factores de produção, e em que quantidades, que, adquiridos com isenção de direitos e/ou sujeitos ao reembolso dos impostos sobre as vendas ou à devolução dos direitos aplicáveis ao combustível (furnace oil), são consumidos durante o próprio processo de produção (ponto 4 da secção II do anexo II do regulamento de base e, no caso dos regimes de devolução de inputs de substituição, ponto 2 da secção II do anexo III do regulamento de base).
(34)
As EOU são autorizadas a vender no mercado interno quantidades significativas da respectiva produção, até 50 % do seu volume de negócios anual. Por conseguinte, não está prevista na lei qualquer obrigação de exportar a totalidade dos produtos fabricados. Além disso, devido ao processo de autocertificação, estas operações nacionais são realizadas sem qualquer supervisão ou controlo por parte dos funcionários públicos. Por conseguinte, as instalações sob vigilância aduaneira das EOU não estão, pelo menos parcialmente, sujeitas a um controlo físico por parte das autoridades indianas. Assim, considera-se que outros elementos de verificação, nomeadamente o controlo da correlação entre os factores de produção importados com isenção de direitos e os respectivos produtos de exportação obtidos, assumem uma maior importância se se pretender que seja considerado um sistema de verificação da devolução de direitos.
(35)
Relativamente a outras medidas de verificação em vigor, importa recordar que, tal como mencionado no considerando 24, as EOU não são juridicamente obrigadas, em nenhum momento, a estabelecer uma correlação entre cada remessa de importação e o produto a que se destinam. Todavia, só este tipo de controlo é que poderia fornecer às autoridades indianas informações suficientes sobre o destino final dos factores de produção, uma vez que lhes permitiria apurar se as isenções de direitos, os reembolsos dos impostos sobre as vendas e a devolução dos direitos aplicáveis ao combustível (furnace oil) excedem ou não os factores de produção utilizados para fabricar os produtos destinados à exportação. As declarações fiscais mensais referentes às vendas no mercado interno, estabelecidas com base numa auto-avaliação e examinadas periodicamente pelas autoridades indianas, não são suficientes. Os sistemas internos das próprias empresas, que são aplicados apesar de as empresas não estarem juridicamente obrigadas a tal pela política comercial externa (por exemplo, as folhas de controlo dos lotes), também não permitem substituir de forma satisfatória o sistema de verificação da devolução de direitos, considerado um requisito-chave. Além disso, compete aos poderes públicos criar e aplicar sistemas de verificação da devolução de direitos, não devendo a criação de um sistema de informação depender da vontade da administração de cada empresa envolvida. Confirmou-se assim, que, pelo facto de as EOU não estarem expressamente obrigadas pela política comercial externa da Índia a estabelecer uma correlação entre os factores de produção e o produto deles resultante, o Governo indiano não criou nenhum mecanismo de controlo efectivo para determinar quais os factores de produção que foram de facto consumidos, e em que quantidades, para fabricar os produtos exportados.
(36)
Além disso, o Governo indiano também não procedeu a nenhum exame adicional no que respeita aos factores de produção efectivamente utilizados, apesar de esse ser o procedimento normal na ausência de um sistema de verificação eficaz (ponto 5 da secção II do anexo II e ponto 3 da secção II do anexo III do regulamento de base), nem provou não ter procedido a uma devolução excessiva.
(37)
Após a divulgação das informações, o requerente alegou que, no presente caso, na avaliação das EOU não tinha sido utilizado o mesmo método, na acepção do n.o 4 do artigo 22.o do regulamento de base, que o utilizado no inquérito inicial. É de referir que os exportadores interessados no inquérito inicial haviam apresentado elementos de prova que demonstravam não ter sido efectuado um reembolso excessivo e que, por esse motivo, a isenção do direito sobre a compra das matérias-primas concedida a título do regime das EOU não foi compensada no âmbito do referido inquérito inicial.
(38)
Porém, no caso em apreço, o requerente não forneceu elementos de prova nesse sentido. É igualmente de sublinhar, neste contexto, que o requerente também realizou vendas do produto em causa no seu mercado interno, o que significa que nem todos os factores de produção adquiridos com isenção de direitos foram necessariamente consumidos na produção destinada à exportação. Além disso, em especial o facto de, segundo a legislação indiana, os exportadores que recorrem ao regime das EOU não serem obrigados a estabelecer uma correlação entre as partes de mercadorias importadas e o destino dos respectivos produtos resultantes constitui uma circunstância que não foi estabelecida no âmbito do inquérito inicial. Por conseguinte, no caso presente, o regime foi avaliado em conformidade com o disposto no n.o 4 do artigo 22.o do regulamento de base, que estabelece a necessidade de se ter em conta novas circunstâncias que possam entretanto surgir. Confirma-se, pois, no âmbito do presente inquérito, a conclusão de que o regime EOU não constitui um regime autorizado de devolução de direitos nem um regime de devolução relativo a inputs de substituição.
e) Cálculo do montante da subvenção
(39)
Deste modo, na ausência de um regime autorizado de devolução de direitos ou de um sistema de devolução relativo a inputs de substituição, a vantagem passível de medidas de compensação corresponde à devolução da totalidade dos direitos de importação (direito aduaneiro de base e direito aduaneiro adicional especial) normalmente devidos pela importação, bem como ao reembolso dos impostos sobre as vendas e à devolução dos direitos aplicáveis ao combustível (furnace oil) durante o período de inquérito do reexame.
(40)
Após a divulgação das conclusões, o requerente alegou que se deveria calcular o montante das subvenções, incluindo os ajustamentos dos juros relativos a subvenções não recorrentes, com base nos sete meses do período de inquérito do reexame durante o qual a empresa requerente desenvolveu uma actividade comercial. Em alternativa, o requerente solicitou que no cálculo do montante das subvenções fosse considerado unicamente um período de dez meses, que inclui o seu período de produção experimental.
(41)
Em conformidade com o disposto no artigo 5.o do regulamento de base, o montante das subvenções passíveis de medidas de compensação deve ser calculado em termos da vantagem concedida ao beneficiário cuja existência seja estabelecida durante o período do inquérito. Em conformidade com esta disposição e de acordo com a prática comunitária corrente, foi escolhido como período de inquérito para efeitos do reexame um período de 12 meses, sendo as conclusões baseadas neste período. Nenhuma disposição do regulamento de base prevê que a fase de arranque de uma empresa não seja tomada em consideração, pelo que o pedido do requerente foi indeferido.
i) Isenção dos direitos de importação (direito aduaneiro de base e direito aduaneiro adicional especial) e reembolso dos impostos sobre as vendas de matérias-primas
(42)
O montante da subvenção concedida ao requerente foi calculado com base nos direitos de importação não cobrados (direito aduaneiro de base e direito aduaneiro adicional especial) sobre os factores de produção importados, bem como com base nos impostos sobre as vendas e na devolução dos direitos aplicáveis ao combustível (furnace oil) reembolsáveis, durante o período de inquérito do reexame. Em conformidade com a alínea a) do n.o 1 do artigo 7.o do regulamento de base, para determinar o montante da subvenção a utilizar como numerador, foram deduzidas desta soma as despesas necessárias para obter a subvenção. Em conformidade com o n.o 2 do artigo 7.o do regulamento de base, o montante das subvenções foi repartido pelas receitas das exportações obtidas durante o período de inquérito do reexame, considerado o denominador adequado, dado que as subvenções estão dependentes dos resultados das exportações e não foram concedidas em função das quantidades fabricadas, produzidas, exportadas ou transportadas. A margem de subvenção assim obtida elevou-se a 12,6 %.
(43)
O requerente alegou, neste contexto, que se deveria utilizar como numerador unicamente a parte do montante da subvenção directamente imputável ao produto em causa. O requerente produz uma quantidade reduzida de poli(tereftalato de etileno) com um coeficiente de viscosidade inferior à do produto em causa e um produto intermédio [granulados amorfos de poli(tereftalato de etileno)], que não são abrangidos pela definição do produto objecto do presente inquérito. O requerente sugeriu que o montante da subvenção fosse repartido com base na parte do volume de negócios facturado pelo produto em causa relativamente ao volume de negócios total.
(44)
No entanto, é de realçar que os diferentes factores de produção não podem, em si mesmos, ser correlacionados com o produto em causa, nem com o poli(tereftalato de etileno) com um coeficiente de viscosidade inferior, nem com o produto intermédio, dado que podem ser utilizados os mesmos factores de produção no fabrico de todos estes tipos de produtos. Além disso, como exposto nos considerandos 32 a 38 acima, não foi aplicado nenhum sistema de verificação adequado para apurar o destino final dos factores de produção. Nestas circunstâncias, e em conformidade com o disposto no n.o 2 do artigo 7.o do regulamento de base, tanto o numerador como o denominador utilizados no cálculo foram determinados com base na gama completa de produtos do requerente a fim de estabelecer o montante da subvenção imputável ao produto em causa. O requerente não forneceu elementos de prova que corroborem que a adopção de um método alternativo conduziria a resultados mais precisos. É de referir em especial que, mesmo se o pedido tivesse sido deferido, o valor do denominador teria de ser reduzido proporcionalmente, o que teria conduzido a uma resultado global idêntico.
ii) Isenção dos direitos de importação (direito aduaneiro de base e direito aduaneiro adicional especial) sobre os bens de equipamento
(45)
Contrariamente às matérias-primas, os bens de equipamento não são fisicamente incorporados nos produtos acabados. Em conformidade com o n.o 3 do artigo 7.o do regulamento de base, a vantagem concedida à empresa sujeita a inquérito foi calculada com base no montante dos direitos aduaneiros não pago, relativamente aos bens de equipamento importados, repartido por um período correspondente à duração normal de amortização desses bens de equipamento na indústria do produto em causa. O montante calculado deste modo que é imputável ao período de inquérito do reexame foi ajustado, adicionando-se os juros correspondentes a esse período a fim de estabelecer o valor da vantagem concedida e, deste modo, estabelecer o montante total da vantagem auferida pelo beneficiário no âmbito deste regime. O montante dos juros acrescentado foi determinado com base na taxa de juro comercial praticada na Índia durante o período de inquérito do reexame. Em conformidade com a alínea a) do n.o 1 do artigo 7.o do regulamento de base, para determinar o montante da subvenção a utilizar como numerador, foram deduzidas desta soma as despesas necessárias para obter a subvenção. Em conformidade com os n.os 2 e 3 do artigo 7.o do regulamento de base, o referido montante da subvenção foi repartido pelas receitas das exportações geradas durante o período de inquérito do reexame, consideradas um denominador adequado, dado que as subvenções estão subordinadas aos resultados das exportações e não foram concedidas em função das quantidades fabricadas, produzidas, exportadas ou transportadas. A margem de subvenção assim obtida ascendeu a 0,9 %.
(46)
Após a divulgação das informações, o requerente alegou que deveria ser utilizado o período de amortização específico da sua empresa (18,93 anos) e não o período de 18,465 anos: este último valor representa o período de amortização médio, calculado com base no período de amortização estabelecido no âmbito do inquérito inicial e no período de amortização específico da empresa. Alegou ainda que o período de amortização da sua empresa reflectia a norma actual da indústria na Índia.
(47)
No entanto, como acima indicado, em conformidade com o disposto no n.o 3 do artigo 7.o do regulamento de base, é tida em conta a duração da amortização normal na indústria, ou seja, a duração média, e não a duração da amortização específica de uma empresa. Além disso, o requerente não provou que a duração da amortização normal na indústria em questão tivesse aumentado em geral. Por conseguinte, este argumento foi rejeitado.
(48)
Por último, o requerente considerou que, no cálculo do montante da subvenção, a taxa de amortização não deveria ter sido arredondada.
(49)
Cumpre, todavia, referir que o arredondamento não teve qualquer impacto no resultado global, pelo que a afirmação não é relevante.
(50)
Por conseguinte, a taxa da subvenção total estabelecida relativamente ao requerente no âmbito do regime das EOU eleva-se a 13,5 %.
2.2. REGIMES OBJECTO DO INQUÉRITO INICIAL MAS NÃO UTILIZADOS PELA EMPRESA
2.2.1. Regime de créditos sobre os direitos de importação (Duty Entitlement Passbook Scheme - DEPBS)
(51)
O requerente não beneficiou de quaisquer vantagens concedidas ao abrigo do DEPBS.
2.2.2. Regime aplicável aos bens de equipamento para a promoção das exportações (Export Promotion Capital Goods Scheme - EPCGS)
(52)
Foi estabelecido que o requerente não havia importado bens de equipamento ao abrigo do EPCGS, não tendo, portanto, beneficiado deste regime.
2.2.3. Regime de isenção do imposto sobre os rendimentos
(53)
Foi estabelecido que, na ausência de lucros tributáveis, o requerente não beneficiou, durante o período de inquérito do reexame, da isenção dos impostos sobre os rendimentos ao abrigo da secção 10B da lei de 1961 relativa aos impostos sobre os rendimentos.
2.3. OUTROS REGIMES DE QUE A EMPRESA BENEFICIOU RELATIVAMENTE AO PRODUTO EM CAUSA E CONSIDERADOS PASSÍVEIS DE MEDIDAS DE COMPENSAÇÃO
2.3.1. Regime dos créditos à exportação (Export Credit Scheme - ECS)
a) Base jurídica
(54)
O regime ECS baseia-se nas secções 21 e 35A da lei de 1949 que regula o sector bancário, que autoriza o Reserve Bank of India (a seguir designado «RBI») a definir as orientações em matéria de créditos à exportação destinados aos bancos comerciais.
(55)
O regime é descrito pormenorizadamente na circular de base IECD n.o 35/04.02.02/2004-03 (créditos à exportação em divisas estrangeiras) e na circular de base IECD n.o 27/04.02.02/2004-05 (créditos à exportação em rupias) do RBI, dirigidas a todos os bancos comerciais da Índia.
b) Elegibilidade
(56)
Podem beneficiar deste regime os produtores-exportadores e os comerciantes-exportadores.
c) Aplicação prática
(57)
No âmbito deste regime, o RBI fixa limiares máximos obrigatórios para as taxas de juro aplicáveis aos créditos à exportação, tanto em rupias como em divisas, que os bancos comerciais devem respeitar «para que os exportadores possam aceder ao crédito a taxas competitivas a nível internacional». Este regime consiste em dois sub-regimes, nomeadamente, o crédito à exportação antes da expedição («packing credit»), que cobre os créditos concedidos a um exportador para financiar a aquisição, transformação, fabricação, acondicionamento e/ou expedição de mercadorias antes da exportação, e o crédito à exportação pós-expedição, no âmbito do qual são concedidos empréstimos para reforço dos fundos de maneio a fim de financiar as dívidas de clientes estrangeiros. O RBI dá também instruções aos bancos no sentido de consagrarem um montante determinado do seu crédito bancário líquido ao financiamento das exportações.
(58)
No âmbito das referidas circulares de base do RBI, os exportadores podem obter créditos de exportação a taxas de juro preferenciais, quando comparadas com as taxas de juro dos créditos comerciais normais («créditos para fundo de maneio»), que são fixadas exclusivamente com base nas condições do mercado. A este respeito, na circular de base sobre o crédito à exportação em rúpias, é salientado que «os limites das taxas de juro aplicáveis aos créditos concedidos a exportadores em conformidade com a presente circular são inferiores às taxas de juro máximas normalmente aplicáveis a outros clientes, sendo, por conseguinte, mais vantajosas.».
(59)
Ao abrigo das circulares de base do RBI, o requerente beneficiou, no âmbito do regime ECS, de créditos à exportação a taxas de juro preferenciais quando comparadas com as taxas de juro aplicadas aos seus créditos de tesouraria.
d) Conclusões sobre o regime ECS
(60)
Em primeiro lugar, as taxas de juro preferenciais fixadas pelas circulares de base do RBI, mencionadas no considerando 55, para os créditos concedidos ao abrigo do regime, proporcionam uma diminuição dos encargos com os juros a pagar pelo exportador em relação aos custos do crédito cujas taxas de juro são fixadas exclusivamente com base nas condições do mercado, sendo neste caso concedida ao exportador em causa uma vantagem, na acepção do n.o 2 do artigo 2.o do regulamento de base. Em segundo lugar, apesar do facto de as taxas de crédito preferenciais ao abrigo do ECS serem concedidas por bancos comerciais, esta vantagem constitui uma contribuição financeira dos poderes públicos na acepção da alínea iv) do n.o 1 do artigo 2.o do regulamento de base. Importa realçar, neste contexto, que nem a alínea iv) do n.o 1 do artigo 2.o do regulamento de base nem o acordo da OMC sobre subvenções e medidas de compensação prevêem que seja necessário existir um financiamento a partir do orçamento público, como, por exemplo, o reembolso pago a bancos comerciais por parte dos poderes públicos indianos, para estabelecer a existência de uma subvenção. Basta apenas que esses poderes definam orientações com vista à execução das medidas previstas nas alíneas i), ii) ou iii) do n.o 1 do artigo 2.o do regulamento de base. O RBI é uma entidade pública, sendo, por conseguinte, abrangido pela definição de «poderes públicos» que figura no n.o 3 do artigo 1.o do regulamento de base. É uma empresa 100 % pública, persegue objectivos de política nacional, por exemplo, a nível de política monetária, e a sua direcção é constituída por membros nomeados pelo Governo indiano. O RBI dá instruções a entidades privadas, na medida em que os bancos comerciais são obrigados a respeitar determinadas condições, nomeadamente: i) os limites máximos das taxas de juro aplicáveis aos créditos à exportação previstos nas circulares de base do RBI e ii) a obrigação de conceder determinado montante líquido de crédito para financiar as exportações. Tais orientações obrigam os bancos comerciais a executar as medidas previstas no n.o 1, subalínea i) da alínea a), do artigo 2.o do regulamento de base, neste caso, sob a forma de empréstimos preferenciais para financiar as exportações. Essa transferência directa de fundos sob a forma de empréstimos condicionados será normalmente imputada aos poderes públicos, não diferindo, na realidade, das práticas habituais dos poderes públicos referidas no artigo 2.o, n.o 1, alínea a), subalínea iv), do regulamento de base. Considera-se que, na medida em que as taxas de juro preferenciais só são aplicadas relativamente ao financiamento de operações de exportação, estando assim subordinadas aos resultados das exportações, na acepção da alínea a) do n.o 4 do artigo 3.o do regulamento de base, esta subvenção é considerada específica e, enquanto tal, passível de medidas de compensação.
e) Cálculo do montante da subvenção
(61)
O montante da subvenção foi calculado com base na diferença entre o montante das taxas de juro aplicadas aos créditos à exportação utilizados no decurso do período de inquérito do reexame e o montante que normalmente teria sido pago se fossem aplicadas as taxas de juro em vigor para o crédito comercial normal utilizado pelo requerente. Em conformidade com o n.o 2 do artigo 7.o do regulamento de base, o montante da subvenção (numerador) foi repartido pelas receitas totais das exportações obtidas durante o período de inquérito do reexame, considerado o denominador adequado, dado que a subvenção está subordinada aos resultados das exportações e não foi concedida em função das quantidades fabricadas, produzidas, exportadas ou transportadas. A taxa da subvenção assim estabelecida no âmbito do regime ECS eleva-se a 0,4 %.
2.3.2. Regime de incentivos do Estado de Bengala Ocidental (West Bengal Incentive Scheme - WBIS)
(62)
A descrição pormenorizada do regime WBIS consta da notificação n.o 588-CI/H de 22 de Junho de 1999 do Ministério do Comércio e Indústria do Estado de Bengala Ocidental («WBIS 1999»), com a última redacção que lhe foi dada pela notificação n.o 134-CI/O/Incentive/17/03/I de 24 de Março de 2004 («WBIS 2004»). O inquérito estabeleceu que a vantagem de que o requerente beneficiou era pouco importante, o que explica o facto de o regime WBIS não ter sido examinado de forma aprofundada.
3. MONTANTE TOTAL DAS SUBVENÇÕES PASSÍVEIS DE MEDIDAS DE COMPENSAÇÃO
(63)
Tendo em conta as conclusões definitivas relativas aos regimes acima referidos, o montante das subvenções passíveis de medidas de compensação estabelecido para o requerente é o seguinte:
ECS
EOU
Total
South Asian Petrochem Limited
0,4 %
13,5 %
13,9 %
E. ALTERAÇÃO DAS MEDIDAS OBJECTO DE REEXAME
(64)
Em conformidade com o n.o 1 do artigo 15.o do regulamento de base, o montante do direito de compensação deve ser inferior ao montante total das subvenções passíveis de medidas de compensação, se esse montante inferior for suficiente para eliminar o prejuízo causado à indústria comunitária. No inquérito inicial, havia sido estabelecido um nível global de eliminação do prejuízo de 44,3 %, que é superior à taxa da subvenção estabelecida relativamente ao requerente.
(65)
Com base nas conclusões estabelecidas durante o inquérito de reexame, considera-se que as importações para a Comunidade do produto em causa, produzido e exportado pelo requerente, devem ser sujeitas a um direito de compensação com uma taxa correspondente à taxa de subvenção individual estabelecida para esta empresa, ou seja, 13,9 %. Na medida em que o direito instituído pelo Regulamento (CE) n.o 2603/2000 assumiu a forma de um montante específico por tonelada, a taxa do direito acima referido aplicável ao requerente foi igualmente convertida num montante específico de EUR 106,5 por tonelada.
(66)
Por conseguinte, o Regulamento (CE) n.o 2603/2000 deve ser alterado nessa conformidade.
F. COMPROMISSO
(67)
O requerente ofereceu um compromisso de preços no que respeita às suas exportações do produto em causa para a Comunidade, em conformidade com o disposto no n.o 1 do artigo 3.o do regulamento de base.
(68)
Após o exame da oferta, a Comissão considerou o compromisso aceitável, pois permitiria eliminar os efeitos prejudiciais das subvenções. Além disso, a empresa comprometeu-se igualmente a apresentar à Comissão relatórios periódicos e pormenorizados, que permitirão assegurar um controlo eficaz do respeito do compromisso. A Comissão considera ainda que, atendendo à natureza do produto e à estrutura de vendas da empresa, o risco de incumprimento do compromisso é mínimo.
(69)
A fim de assegurar o cumprimento e o controlo efectivos do compromisso, quando a introdução em livre prática for solicitada ao abrigo do compromisso, a isenção do direito fica subordinada à apresentação, aos serviços aduaneiros competentes do Estado-Membro em causa, de uma «factura comercial» válida emitida pelo requerente que contenha as informações indicadas no anexo do Regulamento (CE) n.o 2603/2000. Caso não seja apresentada factura ou esta não corresponda ao produto apresentado aos serviços aduaneiros, deverá ser paga a taxa do direito de compensação correspondente, a fim de assegurar a aplicação efectiva do compromisso.
(70)
Em caso de quebra ou denúncia do compromisso, pode ser instituído um direito de compensação, nos termos do disposto nos n.os 9 e 10 do artigo 13.o do regulamento de base.
G. DIVULGAÇÃO E VIGÊNCIA DAS MEDIDAS
(71)
O requerente e o Governo indiano foram informados dos factos e considerações essenciais com base nos quais se pretende recomendar a alteração do Regulamento (CE) n.o 2603/2000, tendo-lhes sido dada a oportunidade de apresentar observações. Só o requerente formulou observações relativas, essencialmente, ao regime EOU e que são abordadas nas respectivas conclusões da alínea d) do ponto 2.1.1 acima,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
O Regulamento (CE) n.o 2603/2000 é alterado nos termos seguintes:
a)
No n.o 3 do artigo 1.o, a seguir às restantes empresas produtoras indianas, é inserido o seguinte:
País
Empresa
Direito definitivo
(EUR por tonelada)
Código adicional TARIC
«Índia
South Asian Petrochem Limited
106,5
A585.»
b)
No quadro que figura no n.o 3 do artigo 2.o, é inserido o seguinte:
Empresa
País
Código adicional TARIC
«South Asian Petrochem Limited
Índia
A585.»
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito no Luxemburgo, em 6 de Outubro de 2005.