РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1192/2008 НА КОМИСИЯТА
от 17 ноември 2008 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (1), и по-специално член 247 от него,
като има предвид, че:
(1)
Понастоящем Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (2) определя разпоредби за единните разрешения, които се отнасят до митнически администрации в повече от една държава-членка само при митнически икономически режими и специфично предназначение.
(2)
Предвид Лисабонската стратегия, която цели да превърне ЕС в най-конкурентоспособната икономика на света, от основно значение е създаването на модерна и опростена среда с условия за реален вътрешен пазар, където търговската конкурентоспособност ще се увеличава и ще се избягва нарушаването на правилата на конкуренцията между дружествата в различните държави-членки. Единните разрешения за опростени процедури, както и интегрираното единно разрешение, позволяват на операторите да централизират и интегрират счетоводните, логистичните и разпределителните функции като реализират икономии на административни разходи и разходи по сделките и представляват реално опростяване. Следователно е целесъобразно приложното поле на единните разрешения да се разшири в посока използване на опростената декларация и процедурата за оформяне на място.
(3)
Съответно е подходящо съществуващите определения за „единно разрешение“, отнасящи се до митническите икономически режими и специфичното предназначение, да се слеят с тези за опростената декларация и процедурата за оформяне на място, поради факта, че при използването им тези процедури могат да бъдат съчетавани.
(4)
С Регламент (ЕО) № 1875/2006 на Комисията (3) за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93 бяха определени минималните данни, които трябва да бъдат декларирани при процедурата с опростена декларация или въведени в регистрите при процедурата за оформяне на място. При единните разрешения минималните данни, които трябва да бъдат декларирани при процедурата с опростена декларация, следва да бъдат максимума данни, които могат да бъдат предоставени на митническо учреждение в друга държава-членка.
(5)
Тъй като сертификатите АЕО, и най-вече тези, които се отнасят до митнически опростявания, често ще бъдат съчетавани с единни разрешения, е целесъобразно правилата за издаване, суспендиране и отмяна на двата вида разрешения, включително разпоредбите относно регистрите, позволяващи извършването на подходящия одит на процедурата, да бъдат доколкото е възможно синхронизирани.
(6)
Превозвачи, спедитори и митнически агенти, притежаващи сертификат за АЕО имат по-лесен достъп до опростените митнически процедури, включително опростената процедура и процедурата за оформяне на място. Следователно е целесъобразно да се предвиди, че на представителите може да бъде издадено разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, ако отговарят на определени условия и критерии.
(7)
Необходимо е да се усъвършенства процедурата по искане и издаване на единни разрешения чрез намаляване на времето, необходимо за обмен на информация, както и чрез създаване на общи правила, с цел избягване на закъсненията при издаване на такива разрешения. Тези правила следва да позволят на митническите органи да контролират и наблюдават операции под единни разрешения без непропорционални на съответните икономически нужди административни разпоредби.
(8)
Условията и критериите за издаването на национални и единни разрешения за опростена декларация и за процедура за оформяне на място следва да бъдат идентични, с цел постигане на хармонизация в рамките на единния пазар.
(9)
Необходимо е определянето на общи правила за изменение, суспендиране и отмяна на разрешения за опростена декларация и за процедура за оформяне на място, с цел гарантиране на общи практики в рамките на митническата територия на Общността.
(10)
С оглед постигане на целта за подобряване на процедурите по искане и издаване на разрешения е необходимо да се въведе електронна система за комуникация и база данни за единни разрешения, които да се използват в информационния и комуникационния обмен между митническите учреждения и за информиране на Комисията и на икономическите оператори. Тази система следва да представлява разширение на информационната и комуникационна система за издаване на сертификати АЕО.
(11)
Използването на опростената декларация и процедурата за оформяне на място следва, след изтичане на преходния период, да бъде позволено само на икономически оператори, които подават електронни митнически декларации или уведомления съгласно изискванията за опростена и безхартиена среда.
(12)
Следва да се поясни, че след одобрение от митническия орган или органи, участващи в издаването на разрешението, митническата декларация може да бъде подадена в митническо учреждение, различно от учреждението, в което стоките са представени, ще бъдат представени или ще бъдат налични за проверка.
(13)
По отношение на формалностите по транзита, до датата, на която Регламент (ЕО) № 1875/2006 стане приложим, следва, когато формалностите по транзита са извършени с помощта на електронни методи за обработка на данни да бъде предвидено приемане на обобщената декларация въз основа на съобщението „Предварително уведомление за пристигане.
(14)
В съответствие с Регламент (ЕИО) № 2454/93, изменен с Регламент (ЕО) № 837/2005 на Съвета (4), съгласно който от 1 юли 2005 г. се изисква транзитните декларации да бъдат подавани с помощта на компютърни методи, всички икономически оператори следва да използват компютризираната система за общ транзит за подаване на транзитни декларации. Освен това пътниците следва да могат да подават писмени транзитни декларации пред митническите органи, които, от своя страна, следва да осигурят обмена на информацията за транзита между митническите органи с помощта на информационни технологии и компютърни мрежи.
(15)
Конвенцията от 20 май 1987 г. за общ транзитен режим (5) e изменена в съответствие със задължението за подаване на транзитни декларации по нормалната процедура с помощта на електронни методи за обработка на данни, като следва успоредните разпоредби на законодателството на Общността да бъдат съответно адаптирани.
(16)
При тези обстоятелства разпоредбите за прилагане на режим общностен транзит, основани на подаване на писмена транзитна декларация, включително и онези, които се отнасят до придружаващите документи, свързани с декларацията, следва да бъдат адаптирани към задължението за подаване на общностни транзитни декларации по нормалната процедура с помощта на електронни методи за обработка на данните.
(17)
Освен в случая на пътници, използването на писмена транзитна декларация и на свързаните с нея документи следва да бъде ограничено до аварийната процедура, за да се даде възможност на операторите да извършват транзитни операции, когато митническата компютризирана система за транзит или компютризираната система на одобрения изпращач или на отговорното лице не функционира или в случай, че комуникационните мрежи между операторите и митническите органи не функционират.
(18)
Необходимо е да бъдат използвани методи за електронна обработка на данни за операциите ТИР, които се извършват на митническата територия на Общността, за да се гарантира ефективен обмен на данни и същото ниво на митнически контрол, както при режим общностен/общ транзит.
(19)
Следва операциите ТИР на митническата територия на Общността да бъдат интегрирани в електронната среда, въведена с Регламент (ЕО) № 1875/2006, предвиждащ подаване на декларации преди пристигане и преди заминаване по електронен път.
(20)
Използването на електронни данни следва да премахне необходимостта от връщане на съответната част на отрязък № 2 от карнета ТИР на митническата територия на Общността при използване на компютризираната система и, като резултат, следва да намали броя на излишните процедури за разследване. По този начин следва също така да се подобри ефикасността и сигурността на операциите ТИР, тъй като компютризираната система ускорява тяхното проследяване, което следователно донася осезаеми преимущества както за митническите администрации, така и за икономическите оператори.
(21)
Уместно е да се предвиди титулярят на карнет ТИР да подава данни за карнета ТИР в отправното или входното учреждение посредством методи за електронна обработка на данни. Същевременно правните последици, произтичащи от несъответствие между подадените електронни данни за карнета ТИР и карнета ТИР, следва да се основават на данните в карнета ТИР в съответствие с Конвенцията ТИР. Следва формалностите, засягащи други лица освен митническите органи на Общността, да продължат да бъдат извършвани въз основа на карнета ТИР, включително използването на карнет ТИР като доказателство за международна гаранция.
(22)
Освобождаване от задължението за подаване на данни за карнет ТИР посредством методи за електронна обработка на данни е позволено единствено в изключителни случаи, когато компютризираната транзитна система на митницата или приложението за подаване на декларации не функционира или когато връзката между тези две системи е нарушена.
(23)
Поради съображения за яснота, в член 453, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 следва да бъде направена препратка към правилото за определяне на статуса на общностните стоки, поставени под режим ТИР.
(24)
Данните които ще се предоставят в компютризираната система за електронни данни за карнета ТИР, следва да бъдат интегрирани в правилата и кодовете за електронни транзитни декларации, определени в приложения 37а и 37в.
(25)
За да се опрости и ускори публикуването на изменения в списъка с координационни центрове, определени от държавите-членки за всякакви действия, свързани с нарушения или нередности във връзка с карнети АТА, това публикуване следва да се прави чрез официалната интернет страница на Европейския съюз.
(26)
Редовното преразглеждане в течение на дадена транзитна операция на списъка със стоки с по-висок риск от измама от приложение 44в към Регламент (ЕИО) № 2454/93, провеждано съгласно член 340а от посочения регламент на основата на информация, събирана от държавите-членки, показа, че определени стоки, които фигурират в този списък, не се възприемат повече като стоки с по-висок риск от измама. Следователно е уместно списъкът от приложение 44в да бъде съответно адаптиран.
(27)
Приложение 67 към Регламент (ЕИО) № 2454/93 съдържа общ формуляр за заявление и разрешение за митнически икономически режими и за специфично предназначение; посоченият формуляр трябва да се използва при участие както на една, така и на повече от една митнически администрации. Целесъобразно е да се разшири приложното поле на приложение 67, за да се обхванат случаите на подаване на искане за разрешаване използването на опростената декларация или за процедура за оформяне на място, и двете на национално ниво, и случаите, когато участва повече от една митническа администрация.
(28)
Поради това следва Регламент (ЕИО) № 2454/93 да бъде съответно изменен.
(29)
Тъй като измененията, предвидени в Решение № 1/2008 на Съвместния комитет ЕО-ЕАСТ за общ транзит от 16 юни 2008 г. за изменение на Конвенцията от 20 май 1987 г. за общ транзитeн режим, се прилагат от 1 юли 2008 г. и 1 юли 2009 г., съответстващите разпоредби, предвидени в настоящия регламент следва да се прилагат от същите дати.
(30)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се изменя, както следва:
1.
В член 1 се добавят следните точки 13, 14 и 15:
„13.
Единно разрешение означава: разрешение, отнасящо се до митническите администрации в повече от една държава-членка за една от следните процедури:
-
процедурата с опростена декларация съгласно член 76, параграф 1 от Кодекса, или
-
процедурата за оформяне на място съгласно член 76, параграф 1 от Кодекса, или
-
митнически икономически режими съгласно член 84, параграф 1, буква б) от Кодекса, или
-
специфично предназначение съгласно член 21, параграф 1 от Кодекса.
14.
Интегрирано разрешение означава: разрешение за ползване на повече от една от посочените в точка 13 процедури; то може да бъде под формата на интегрирано единно разрешение в случаите, когато се отнася до повече от една митническа администрация.
15.
Разрешаващ митнически орган означава: митническият орган, който издава разрешение.“
2.
В член 183 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Обобщената декларация за стоки, придвижвани под режим транзит, формалностите за които се извършват с помощта на електронни методи за обработка на данни преди представянето им пред митница, се изготвя на базата на данните в транзитната декларация, предадени на получаващото митническо учреждение чрез съобщението „Предварително уведомление за пристигане“.
Когато се прилага член 353, параграф 2, обобщената декларация е под формата на екземпляр от транзитния документ или на придружаващия транзитен документ.“
3.
В член 199 параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Без да се засяга възможното прилагане на наказателни разпоредби, подаването в митническо учреждение на декларация, подписана от декларатора или неговия представител, или на транзитна декларация, подадена с помощта на методи за електронна обработка на данни, го прави отговорен по действащите разпоредби за:
-
точността на информацията, дадена в декларацията,
-
автентичността на приложените документи, и
-
спазването на всички задължения, свързани с поставянето на въпросните стоки под съответния митнически режим.
2. Когато деклараторът използва системи за електронна обработка на данни при изготвяне на митническите си декларации, включително транзитни декларации, изготвени в съответствие с член 353, параграф 2, буква б), митническите органи могат да разпоредят ръкописният му подпис да се замени с друг начин за идентифициране на самоличността, който може да се основава на употребата на кодове. Това улеснение се позволява само в случай, че са спазени техническите и административни условия, определени от митническите органи.
Митническите органи могат също така да разпоредят декларациите, включително транзитните декларации, изготвени в съответствие с член 353, параграф 2, буква б) с помощта на митническа система за електронна обработка на данни, да бъдат пряко заверявани от въпросните системи, вместо да се заверяват ръчно или механично чрез поставяне на печати на съответното митническо учреждение и подпис на компетентния служител.“
4.
В член 201 се добавя следният параграф 3:
„3. Митническите органи могат да разрешат подаването на митническата декларация в митническо учреждение, различно от това, в което стоките са представени, ще бъдат представени или ще бъдат налични за проверка, при условие че е спазено едно от следните изисквания:
а)
посочените в първата алинея митнически учреждения се намират в същата държава-членка;
б)
стоките ще бъдат поставени под митнически режим от титуляря на единно разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място.“
5.
В член 202 се добавя следният параграф 3:
„3. Подаването на транзитната декларация и представянето на стоките в отправното митническо учреждение се осъществяват в дните и часовете, определени от митническите органи.
По молба на отговорното лице и за негова сметка отправното митническо учреждение може да разреши стоките да бъдат представени на друго място.“
6.
Член 203 се заменя със следното:
„Член 203
1. Върху декларация се отбелязва датата, на която тя е била приета.
2. Декларацията за общностен транзит се приема и регистрира в отправното митническо учреждение в дните и часовете, определени от митническите органи.“
7.
В член 205, параграф 3 пето и шесто тире се заменят със следното:
„-
използване от заинтересованите лица на товарни списъци за приключване на формалностите по общностния транзит в случай на пратки, включващи повече от един вид стоки, когато се прилагат член 353, параграф 2 и член 441,
-
отпечатване на износни, вносни и транзитни декларации, когато се прилага член 353, параграф 2, и на документи, удостоверяващи общностния статус на стоки, които не се придвижват под режим вътрешен общностен транзит с помощта на официални или частни системи за електронна обработка на данните, ако е необходимо на обикновена хартия, при условия, определени от държавите-членки.“
8.
В член 208 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Когато режимът общностен транзит или режимът общ транзит се предхожда или биват последван от друг митнически режим, може да бъде представен набор, съдържащ необходимия брой екземпляри за приключването на формалностите, свързани с транзитния режим, в случай че се прилага член 353, параграф 2 и предходния или следващ режим.“
9.
В член 215, параграф 1 втората алинея се заменя със следното:
„Хартията за всички екземпляри е бяла. Върху екземплярите, използвани при общностен транзит в съответствие с член 353, параграф 2 обаче, клетки № 1 (първо и трето подразделение), 2, 3, 4, 5, 6, 8, 15, 17, 18, 19, 21, 25, 27, 31, 32, 33 (първото подразделение вляво), 35, 38, 40, 44, 50, 51, 52, 53, 55 и 56 са в зелен фон.
Формулярите се отпечатват със зелено мастило.“
10.
В член 219 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Стоките, които са предмет на транзитната декларация, се представят заедно с транспортния документ.
Отправното митническо учреждение може да освобождава от изискването за представяне на този документ при извършване на митническите формалности, при условие че този документ продължава да е на негово разположение.
Транспортният документ обаче се представя по искане на митническите органи или на всеки друг компетентен орган по време на превоза.“
11.
В член 247 се добавя следният параграф 5:
„5. За изпълнението на режим общностен транзит отправното митническо учреждение отразява резултатите от проверката чрез въвеждане на съответните данни в транзитната декларация.“
12.
В член 249 се добавя следният параграф 3:
„3. За изпълнението на режим общностен транзит и ако резултатите от проверката на декларацията дават възможност за това, отправното митническо учреждение разрешава вдигането на стоките и записва в компютризираната система датата, на която това е извършено.“
13.
В част I, дял IX, глава 1 преди член 253 се вмъква следното заглавие:
„Раздел 1
Общи положения“
14.
В член 253 се добавят следните параграфи 4-8:
„4. Всяко лице може да подаде искане за разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, което да му бъде издадено лично на него и за негово собствено ползване или за ползване в качеството му на представител, при условие че съществуват достатъчно регистри и процедури, позволяващи на разрешаващия митнически орган да идентифицира представляваните лица и да осъществи съответните митнически проверки.
Това искане може да се отнася и за интегрирано разрешение, без да се засягат разпоредбите на член 64 от Кодекса.
5. Използването на опростената декларация или на процедурата за оформяне на място зависи от представянето на обезпечение за вносните мита и други такси.
6. Титулярят на разрешението отговаря на условията и критериите, изложени в настоящата глава и спазва задълженията, произтичащи от разрешението, без да се засягат задълженията на декларатора и правилата, приложими при възникването на митническо задължение.
7. Титулярят на разрешението уведомява разрешаващия митнически орган за всяка промяна, настъпила след издаването на разрешението, която може да повлияе върху неговото продължаване или съдържание.
8. Разрешаващият митнически орган извършва преоценка на разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място в следните случаи:
а)
основни промени в съответното законодателство на Общността;
б)
основателни показания, че титулярят вече не отговаря на съответните условия.
В случай че разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място е издадено на заявител, установен от по-малко от три години, през първата година след издаването се извършва строг мониторинг.“
15.
В член 253а се добавя следният параграф:
„Използването на опростена декларация или на процедура за оформяне на място зависи от подаването на електронни митнически декларации и уведомления.“
16.
В част I, дял IX, глава 1 след член 253а се въвежда следният раздел 2:
„Раздел 2
Издаване, суспендиране, отмяна на разрешения за опростена декларация или за процедура за оформяне на място
Член 253б
1. Исканията за разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място се подават като се използва образецът, посочен в приложение 67, или съответстващият електронен формат.
2. В случаите, когато разрешаващият митнически орган установи, че искането не съдържа всички необходими данни, в срок от 30 календарни дни от получаването на искането той приканва заявителя да осигури съответната информация и посочва причините за това.
3. Искането не се приема, ако:
а)
не отговаря на условията на параграф 1;
б)
не е било подадено пред компетентните митнически органи;
в)
заявителят е бил осъден за тежко престъпление, свързано с икономическата дейност на заявителя;
г)
заявителят е в производство по несъстоятелност в момента на подаване на искането.
4. Преди издаване на разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място митническите органи проверяват регистрите на заявителя, освен в случаите, когато могат да се използват резултати от предишни одити.
Член 253в
1. Разрешение за процедура с опростена декларация се издава, ако са спазени условията и критериите, посочени в член 14з, с изключение на параграф 1, буква в), в член 14и, букви г), д) и ж) и в член 14й.
Разрешение за процедура за оформяне на място се издава, ако са спазени условията и критериите, посочени в член 14з, с изключение на параграф 1, буква в), и в членове 14и и 14й.
За издаване на разрешенията, посочени в първата и втората алинея, митническите органи прилагат член 14а, параграф 2 и използват формуляра за разрешение, посочен в приложение 67.
2. Когато заявителят е титуляр на сертификат за АЕО, посочен в член 14а, параграф 1, буква а) или в), условията и критериите, посочени в параграф 1 от настоящия член, се смятат за изпълнени.
Член 253г
1. Разрешаващият митнически орган суспендира разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, когато:
а)
се установи, че не са спазени условията и критериите, посочени в член 253в, параграф 1;
б)
митническите органи имат достатъчно основания да смятат, че титулярят на разрешението или друго лице, посочено в член 14з, параграф 1, букви а), б) или г), е извършил действие, което подлежи на наказателно съдебно производство и е свързано с нарушаване на митническите правила.
В посочения в първа алинея, буква б) от настоящия член случай обаче разрешаващият митнически орган може да реши да не суспендира разрешението за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, ако сметне, че нарушението е нищожно спрямо броя или размера на свързаните с митницата дейности и не предизвиква съмнения относно добросъвестността на титуляря на разрешението.
Разрешаващият митнически орган съобщава своите заключения на титуляря на разрешението преди да вземе решение. На титуляря на разрешението се дава право да нормализира ситуацията и/или да изрази своето виждане в рамките на тридесет календарни дни, считано от датата на съобщението.
2. Ако титулярят не нормализира ситуацията, посочена в параграф 1, първа алинея, буква а) в рамките на тридесет календарни дни, разрешаващият митнически орган информира титуляря на разрешението, че разрешението за опростена декларация или за процедура за освобождаване на място е суспендирано за период от тридесет календарни дни, с оглед да се даде възможност на титуляря на разрешението да предприеме необходимите мерки, за да нормализира ситуацията.
3. В случаите, посочени в параграф 1, първа алинея, буква б), разрешаващият митнически орган суспендира разрешението до края на съдебното производство. Той информира съответно титуляря на разрешението.
4. Когато титулярят на разрешението не е бил в състояние да нормализира ситуацията в рамките на тридесет календарни дни, но може да представи доказателства, че може да отговори на условията, ако периодът на суспендиране бъде продължен, разрешаващият митнически орган суспендира разрешението за опростена декларация или за процедура за оформяне на място за допълнителни 30 календарни дни.
5. Суспендирането на дадено разрешение не оказва влияние върху вече започналия преди датата на суспендирането, но още незавършил митнически режим.
Член 253д
1. Когато титулярят на разрешението е предприел по удовлетворителен за разрешаващия митнически орган начин необходимите мерки, за да отговори на условията и критериите за получаване на разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, разрешаващият митнически орган оттегля суспендирането и информира титуляря на разрешението. Суспендирането може да бъде оттеглено преди изтичането на срока, посочен в член 253г, параграф 2 или 4.
2. Ако титулярят на разрешението не предприеме необходимите мерки по време на периода на суспендиране, посочен в член 253г, параграф 2 или 4, се прилага член 253ж.
Член 253е
1. Когато титуляр на разрешение временно не е в състояние да отговори на които и да било от условията и критериите за получаване на разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, той може да поиска суспендиране на разрешението. В такива случаи титулярят на разрешението уведомява разрешаващия митнически орган, като посочва датата, на която ще бъде в състояние да отговори на условията и критериите. Той уведомява също така разрешаващия митнически орган за каквито и да било планирани мерки и съответния им времеви график.
2. Ако титулярят на разрешението не успее да нормализира ситуацията в рамките на посочения в уведомлението му срок, разрешаващият митнически орган може да удължи съответно срока в разумни граници, при условие че титулярят на разрешението е действал добросъвестно.
Член 253ж
Без да се засягат разпоредбите на член 9 от Кодекса и член 4 от настоящия регламент, разрешаващият митнически орган отменя разрешението за опростена декларация или за процедура за оформяне на място в следните случаи:
а)
когато титулярят на разрешението не успее да нормализира ситуацията, посочена в член 253г, параграф 2 и член 253е, параграф 1;
б)
когато титулярят на разрешението или други лица, посочени в член 14з, параграф 1, букви а), б) или г), са извършили сериозни или многократни нарушения, свързани с митническите разпоредби и нямат по-нататъшно право на обжалване;
в)
по молба на титуляря на разрешението.
В посочения в първа алинея, буква б) случай обаче разрешаващият митнически орган може да реши да не отменя разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, ако сметне, че нарушението е маловажно спрямо броя или размера на свързаните с митницата дейности и не предизвиква съмнения относно добросъвестността на титуляря на разрешението.“
17.
В част I, дял IX се вмъква следната глава 1A:
„ГЛАВА 1А
Единно разрешение за опростена декларация или процедура за оформяне на място
Раздел 1
Ред за подаване на исканията
Член 253з
1. Искането за единно разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място се подава до един от посочените в член 14г, параграфи 1 и 2 митнически органи.
Когато обаче разрешението за опростена декларация или за процедура за оформяне на място се заявява едновременно или след подаване на искане за единно разрешение за специфично предназначение или за митнически икономически режим, се прилага член 292, параграфи 5 и 6 или членове 500 и 501.
2. Ако част от съответните регистри и документация се съхранява в държава-членка, различна от държавата-членка, в която се подава искането, заявителят надлежно попълва клетки 5а, 5б и 7 от формуляра за искане, посочен в приложение 67.
3. Заявителят осигурява леснодостъпно централно звено или определя лице за контакт от служителите в своята администрация в държавата-членка, където се подава искането, с цел информацията, необходима за доказване на съответствие с изискванията за издаване на единно разрешение, да бъде достъпна за митническите органи.
4. Доколкото е възможно, заявителите подават необходимите данни до митническите органи по електронен път.
5. До въвеждането на електронна система за обмен на данни между засегнатите държави-членки, която е необходима за съответните митнически режими, разрешаващият митнически орган може да отхвърля искания, подадени съгласно параграф 1, ако единното разрешение води до непропорционални административни разходи.
Член 253и
1. Държавите-членки изпращат на Комисията списък с митническите органи, посочени в член 253з, параграф 1, до които са подадени искания и я информират за всички последващи промени в него. Комисията публикува тази информация в интернет. Посочените органи изпълняват функцията на разрешаващи митнически органи за единните разрешения за опростена декларация и за процедура за оформяне на място.
2. Държавите-членки определят централно учреждение, отговорно за обмена на информация между държавите-членки и между държавите-членки и Комисията, и информират Комисията за това.
Раздел 2
Ред за издаване
Член 253й
1. Когато е подадено искане за единно разрешение за опростена декларация или за процедура за оформяне на място, разрешаващият митнически орган предоставя следната информация на останалите засегнати митнически органи:
а)
искането;
б)
проекта на разрешение;
в)
цялата необходима информация за издаване на разрешението.
Тя е достъпна чрез комуникационната система, посочена в член 253м, когато тази система бъде налична.
2. Информацията, посочена в параграф 1, букви а), б) и в) се предоставя от разрешаващия митнически орган в рамките на следните срокове:
а)
30 календарни дни, в случай че на заявителя вече е била разрешавана опростена декларация, процедура за оформяне на място или сертификат за АЕО, посочен в член 14а, параграф 1, буква а) или в);
б)
90 календарни дни във всички останали случаи.
Разрешаващият митнически орган може да удължи сроковете с 30 календарни дни, когато не е в състояние да ги спази. В такива случаи разрешаващият митнически орган информира заявителя за причините за това удължение преди изтичането на въпросните срокове.
Срокът се отчита от датата, на която разрешаващият митнически орган е получил цялата необходима информация, посочена в параграф 1, букви а), б) и в). Разрешаващият митнически орган уведомява заявителя за приемането на искането и за датата, от която започва да тече срокът.
3. До 31 декември 2009 г. максималните срокове от 30 или 90 календарни дни, посочени в параграф 2, първа алинея, се заменят с 90 или 210 календарни дни.
Член 253к
1. Разрешаващият митнически орган на държавата-членка, където е подадено искането, и митническите органи на другите държави-членки, имащи отношение към исканото единно разрешение, си сътрудничат за определяне на оперативни и отчетни изисквания, включително план за контрол, позволяващ надзора на извършвания съгласно единното разрешение митнически режим. Обменяните между съответните митнически органи за целите на митническия/те режим/и данни обаче не надхвърлят описаните в приложение 30А.
2. Митническите органи на другите държави-членки, имащи отношение към исканото единно разрешение, уведомяват разрешаващия митнически орган за всяко възражение в рамките на тридесет календарни дни от датата на получаване на проекта на разрешение. В случай че е необходимо допълнително време за това уведомление, разрешаващият митнически орган се информира във възможно най-кратък срок и при всички случаи преди изтичането на срока. Този допълнителен срок може да бъде удължен с не повече от 30 календарни дни. В случай на съгласие за допълнителен срок, разрешаващият митнически орган информира заявителя за удължаването на срока.
В случай че има възражения и че в рамките на срока не е постигнато споразумение между митническите органи, искането се отхвърля до обхвата на повдигнатите възражения.
Ако консултираният митнически орган не отговори в рамките на срока/овете, посочени в първата алинея, разрешаващият митнически орган може да приеме, на отговорността на консултирания митнически орган, че не съществуват възражения по отношение на издаването на подобно разрешение.
3. Преди частично или цялостно отхвърляне на искането, разрешаващият митнически орган съобщава на заявителя причините, поради които смята да вземе такова решение, и му дава възможност да изрази своята гледна точка в рамките на 30 календарни дни от датата на съобщението.
Член 253л
1. В случай че искането за единно разрешение е подадено от заявител, който е титуляр на сертификат за АЕО, посочен в член 14а, параграф 1, буква а) или в), разрешението се издава след организиране на необходимия обмен на информация между:
а)
заявителя и разрешаващия митнически орган;
б)
разрешаващия митнически орган и останалите митнически органи, имащи отношение към исканото единно разрешение.
В случай че заявителят не е титуляр на сертификат за АЕО, посочен в член 14а, параграф 1, буква а) или в), разрешение се издава, след като разрешаващият митнически орган се убеди, че заявителят ще бъде в състояние да отговори на условията и критериите за разрешение, определени или посочени в членове 253, 253а и 253в и след организиране на посочения в първата алинея от настоящия параграф необходим обмен на информация.
2. След получаване на съгласие или при липса на основателни възражения от страна на останалите заинтересовани митнически органи, разрешаващият митнически орган издава разрешението в съответствие с формуляра за разрешение, изложен в приложение 67, в рамките на 30 календарни дни след изтичането на посочените в член 253к, параграфи 2 или 3 срокове.
Разрешаващият митнически орган предоставя разрешението на митническите органи в участващите държави-членки, като използва информационната и комуникационна система, посочена в член 253м, когато такава бъде налична.
3. Единните разрешения за опростена декларация и за процедура за освобождаване на място се признават във всички държави-членки, изброени в клетка 10 или 11, или и в двете, от разрешението, според случая.
Раздел 3
Обмен на информация
Член 253м
1. В информационния и комуникационния процес между митническите органи и за уведомяване на Комисията и на икономическите оператори се използва, когато стане налична, електронна информационна и комуникационна система, определена при взаимно съгласие между Комисията и митническите органи. Информацията за икономическите оператори се ограничава до неповерителните данни, определени в дял II, точка 16 от обяснителните бележки към формуляра за искане за опростени процедури, посочен в приложение 67.
2. Комисията и митническите органи, като използват посочената в параграф 1 система, обменят, съхраняват и имат достъп до следната информация:
а)
данните от подадените искания;
б)
необходимата за издаване на разрешение информация;
в)
единните разрешения, издадени за посочените в член 1, параграфи 13 и 14 процедури и, когато е приложимо, тяхното изменение, суспендиране и отмяна;
г)
резултатите от повторната оценка в съответствие с член 253, параграф 8.
3. Списъкът с единните разрешения, както и неповерителните данни, определени в дял II, точка 16 от обяснителните бележки към посочения в приложение 67 формуляр за искане за опростени процедури, могат да бъдат публично оповестявани от Комисията и държавите-членки посредством интернет с предварителното съгласие на титуляря на разрешението. Списъкът се актуализира.“
18.
В член 260, параграф 1 думата „декларатора“ се заменя със „заявителя“.
19.
Член 261 се заменя със следното:
„Член 261
1. На заявителя се издава разрешение за използване на процедурата с опростена декларация, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 253, 253а и 253в.
2. В случай че заявителят е титуляр на сертификат за АЕО, упоменат в член 14а, параграф 1, буква а) или в), разрешаващият митнически орган издава разрешението след организиране на необходимия обмен на информация между заявителя и разрешаващия митнически орган. Всички посочени в параграф 1 от настоящия член условия и критерии се считат за спазени.“
20.
Член 264 се заменя със следното:
„Член 264
1. Разрешение за използване на процедурата за оформяне на място се издава на заявителя, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 253, 253а и 253в.
2. В случай че заявителят е титуляр на сертификат за АЕО, посочен в член 14а, параграф 1, буква а) или в), разрешаващият митнически орган издава разрешението след организиране на необходимия обмен на информация между заявителя и разрешаващия митнически орган. Всички посочени в параграф 1 от настоящия член условия и критерии се считат за спазени.“
21.
Член 265 се заличава.
22.
В член 269 параграф 1 се заменя със следното:
„1. На заявителя се издава разрешение за използване на процедурата с опростена декларация в съответствие с условията и критериите и по начина, посочен в членове 253, 253а, 253в и 270.“
23.
Член 270 се изменя, както следва:
а)
параграфи 2, 3 и 4 се заличават;
б)
параграф 5 се заменя със следното:
„5. В случай че заявителят е титуляр на сертификат за АЕО, посочен в член 14а, параграф 1, буква а) или в), разрешаващият митнически орган издава разрешението след организиране на необходимия обмен на информация между заявителя и разрешаващия митнически орган. Всички посочени в параграф 1 от настоящия член условия и критерии се считат за спазени.“
24.
В член 282 параграф 1 се заменя със следното:
„1. На заявителя се издава разрешение за използване на процедурата с опростена декларация, ако са изпълнени условията и критериите, посочени в членове 261 и 262, прилагани mutatis mutandis.“
25.
Член 288 се заличава.
26.
В член 291, параграф 2 буква а) се заличава.
27.
В член 340б се добавят следните точки:
„6. „Придружаващ транзитен документ“: означава документ, който е разпечатан от компютризираната система, за да придружава стоките и който се основава на данните от транзитната декларация.
7. „Аварийна процедура“: означава процедурата, която се основава на използването на хартиени документи, установена, за да се даде възможност за подаване, проверка на транзитната декларация и проследяване на транзитната операция, когато не може да се задейства нормалната процедура по електронен път.“
28.
В член 340в параграф 1 се заменя със следното:
„1. Общностни стоки се поставят под режим вътрешен общностен транзит, когато се изпращат:
а)
от част от митническата територия на Общността, където се прилагат разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО, до част от митническата територия на Общността, където тези разпоредби не се прилагат; или
б)
от част от митническата територия на Общността, където не се прилагат разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО, до част от митническата територия на Общността, където тези разпоредби се прилагат; или
в)
от част от митническата територия на Общността, където не се прилагат разпоредбите на Директива 2006/112/ЕО, до част от митническата територия на Общността, където тези разпоредби също не се прилагат.“
29.
В член 342 се добавя следният параграф 4:
„4. Когато обезпечението е учредено чрез поръчител пред гаранционно митническо учреждение:
а)
на отговорното лице се определя „Референтен номер на обезпечението“ за използване на обезпечението и за установяване на всички задължения на поръчителя;
б)
на отговорното лице се определя и съобщава код за достъп към „Референтния номер на обезпечението“.“
30.
Член 343 се заменя със следното:
„Член 343
Всяка държава-членка въвежда в компютризираната система списък на митническите учреждения, компетентни за операциите по общностен транзит, както и съответния им идентификационен номер, задължения и работно време. Всяка промяна в тази информация също се вписва в компютризираната система.
Комисията съобщава тази информация на всички държави-членки чрез компютризираната система.“
31.
Вмъква се следният член 343а:
„Член 343а
Всяка държава-членка съобщава на Комисията за създаването на централни митнически учреждения и правомощията, предоставени на тези митнически учреждения във връзка с управлението и проследяването на режим общностен транзит, както и във връзка с получаването и подаването на документите, като се посочва вида на съответните документи.
Комисията предава тази информация на останалите държави-членки.“
32.
В част II, дял II, глава 4, раздел 1 се вмъква следният член 344а:
„Член 344а
1. В рамките на режим общностен транзит формалностите се извършват с помощта на електронни методи за обработка на данните.
2. Съобщенията, които се използват между администрациите, се придържат към структурата и данните, определени от митническите органи по взаимно съгласие.“
33.
В член 345 се добавя следният параграф 4:
„4. Когато еднократното обезпечение се предоставя от поръчител, кодът за достъп към „Референтния номер на обезпечението“ не може да бъде променен от отговорното лице, освен в случаите, когато се прилага приложение 47а, точка 3.“
34.
В член 346 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Когато еднократното обезпечение се предоставя от поръчител, то следва да отговаря на образеца в приложение 49.
Документът за поръчителство се съхранява в гаранционното митническо учреждение.“
35.
Член 347 се заменя със следното:
„Член 347
1. В случаите, посочени в член 345, параграф 3, еднократното обезпечение следва да съответства на образеца в приложение 50.
Член 346, параграф 2 се прилага mutatis mutandis.
2. В съответствие с начините, определени от митническите органи, поръчителят представя на гаранционното митническо учреждение всички изискуеми данни относно издадените от него сертификати за обезпечение.
Крайният срок за използването на сертификата не може да бъде по-дълъг от една година от датата на издаване.
3. Поръчителят съобщава на отговорното лице определения му „Референтен номер на обезпечението“ за всеки сертификат за еднократно обезпечение. Свързаният с него код за достъп не може да бъде променян от отговорното лице.
4. За целите на прилагането на член 353, параграф 2, буква б), поръчителят издава на отговорното лице сертификати за еднократно обезпечение, изготвени на хартиен носител в съответствие с образеца, посочен в приложение 54, включително идентификационния номер.
5. Поръчителят може да издава сертификати за еднократно обезпечение, които не са валидни за операции по общностен транзит, включващи стоки от списъка в приложение 44в. В този случай поръчителят вписва във всеки един сертификат за еднократно обезпечение на хартиен носител, по диагонал, следния израз:
-
Ограничена валидност - 99200.
6. Отговорното лице предоставя на отправното митническо учреждение съответния брой сертификати за еднократно обезпечение, всеки един от които на стойност от 7 000 EUR, необходими за покриване на пълния размер на митническото задължение, посочен в член 345, параграф 1. За целите на прилагането на член 353, параграф 2, буква б), сертификатите за еднократно обезпечение на хартиен носител се предават и задържат в отправното митническо учреждение, което съобщава идентификационния номер на всеки един сертификат на посоченото в него гаранционно митническо учреждение.“
36.
В член 348 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Информацията относно оттеглянето или прекратяването, както и датата на влизането му в сила, се въвежда в компютризираната система от митническите органи на държавата-членка, отговорна за съответното гаранционно митническо учреждение.“
37.
Член 350 се заличава.
38.
Член 351 се заменя със следното:
„Член 351
В случай на пратки, включващи едновременно стоки, които трябва да се превозват под режим външен общностен транзит, и стоки, които трябва да се превозват под вътрешен общностен транзит, транзитната декларация, обозначена със символа „Т“, се допълва със символа „Т1“, „Т2“ или „T2F“ за всеки един артикул.“
39.
Член 352 се заличава.
40.
Член 353 се заменя със следното:
„Член 353
1. Транзитните декларации съответстват на структурата и данните, изложени в приложение 37а.
2. Митническите органи приемат писмена транзитна декларация, изготвена върху формуляр в съответствие с образеца, посочен в приложение 31 и в съответствие с процедурата, определена от митническите органи при взаимно съгласие помежду им в следните случаи:
а)
когато стоките се пренасят от пътници, които нямат пряк достъп до компютризираната митническа система, в съответствие с начините, посочени в член 353а;
б)
когато се прилага аварийната процедура, при условията и в съответствие с начините, определени в приложение 37г.
3. Използването на писмена транзитна декларация съгласно параграф 2, буква б) подлежи на одобрение от митническите органи, когато компютърната система на отговорното лице и/или мрежата не функционира(т).
4. Транзитната декларация може да се допълни с един или повече допълнителни формуляри, които съответстват на образеца в приложение 33. Формулярите са неразделна част от декларацията.
5. Вместо допълнителните формуляри като описателна част на писмената транзитна декларация, от която те са неделима част, може да се използват товарни списъци, отговарящи на условията в приложение 44а и съставени в съответствие с образеца в приложение 45.“
41.
В част II, дял II, глава 4, раздел 2, подраздел 2 се вмъква следният член 353а:
„Член 353а
1. За целите на прилагането на член 353, параграф 2, буква а) пътникът изготвя транзитната декларация в съответствие с член 208 и приложение 37.
2. Компетентните органи осигуряват обмена на транзитните данни между компетентните органи чрез използване на информационни технологии и компютърни мрежи.“
42.
Член 356, параграф 3 се заличава.
43.
Член 357 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 4, стоки за поставяне под режим общностен транзит се вдигат само ако са пломбирани. Отправното митническо учреждение взема мерките за идентифициране, които счита за необходими, и вписва съответните данни в транзитната декларация.“
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Отправното митническо учреждение може да не пристъпи към пломбиране, когато, като се имат предвид други възможни мерки за идентифициране, описанието на стоките в данните от транзитната декларация или в допълнителните документи позволява лесното им идентифициране.
Счита се, че описанието на стоките позволява тяхното идентифициране, когато то е достатъчно точно, за да позволява лесно идентифициране както на количеството, така и на естеството на стоките.“
44.
Членове 358 и 359 се заменят със следното:
„Член 358
1. При вдигането на стоките отправното митническо учреждение уведомява декларираното получаващо митническо учреждение за операцията по общностен транзит чрез съобщение „Предварително уведомление за пристигане“, както и всички вписани в декларацията транзитни митнически учреждения чрез съобщение „Предварително уведомление за транзит“. Тези съобщения се изготвят въз основа на данните от транзитната декларация, изменени при необходимост.
2. След вдигане на стоките придружаващият транзитен документ придружава стоките, поставени под режим общностен транзит. Той отговаря на образеца и данните, посочени приложение 45а. Документът се предоставя на оператора по един от следните начини:
а)
той се дава на отговорното лице от отправното митническо учреждение или се отпечатва от компютърната система на отговорното лице, когато това е разрешено от митническите органи;
б)
той се отпечатва от компютърната система на одобрения изпращач след получаване на съобщението, изпратено от отправното митническо учреждение, позволяващо вдигането на стоките.
3. Когато е целесъобразно, придружаващият транзитен документ се допълва от списък с артикулите, отговарящ на образеца и бележките в приложение 45б. Този списък представлява неразделна част от придружаващия транзитен документ.
Член 359
1. Пратката и придружаващият транзитен документ се представят във всяко транзитно митническо учреждение.
2. В транзитното митническо учреждение се регистрира преминаването въз основа на съобщението „Предварително уведомление за транзит“, получено от отправното митническо учреждение. Отправното митническо учреждение бива информирано за преминаване на границата чрез съобщение „Уведомление за преминаване на граница“.
3. Транзитните митнически учреждения проверяват стоките, в случай че считат това за необходимо. Евентуалната проверка на стоките се извършва по-специално въз основа на съобщение „Предварително уведомление за транзит“.
4. Когато превозът на стоките се осъществява през транзитно митническо учреждение, различно от декларираното и посоченото в придружаващия транзитен документ, транзитното митническо учреждение, през което се преминава, изисква съобщението „Предварително уведомление за транзит“ от отправното митническо учреждение и информира за транзитното преминаване отправното митническо учреждение, като изпраща съобщение „Уведомление за преминаване на граница“.“
45.
Член 360 се изменя, както следва:
а)
встъпителното изречение в параграф 1 се заменя със следното:
„Превозвачът е длъжен да направи съответните вписвания в придружаващия транзитен документ и да го представи заедно с пратката на митническите органи на страната, на чиято територия се намира превозното средство:“
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Ако преценят, че операцията по общностен транзит може да продължи по нормалния ред, и при нужда - след вземане на необходимите мерки, митническите органи заверяват придружаващия транзитен документ.
В зависимост от случая съответната информация във връзка с прехвърлянето или друг инцидент се регистрират в компютризираната система от митническите органи на транзитното митническо учреждение или получаващото митническо учреждение.“
46.
Членове 361, 362 и 363 се заменят със следното:
„Член 361
1. Стоките и необходимите документи се представят в получаващото митническо учреждение в рамките на работното му време. Въпреки това, по искане и за сметка на заинтересованото лице, това митническо учреждение може да разреши представянето на документите и стоките да се осъществи извън посоченото работно време. По същия начин получаващото митническо учреждение може, по искане и за сметка на заинтересованото лице, да разреши стоките и необходимите документи да бъдат представени на друго място.
2. Когато стоките се представят в получаващото митническо учреждение след изтичане на срока, определен от отправното митническо учреждение, и когато неспазването на срока се дължи на обстоятелства, изложени по задоволителен за получаващото митническо учреждение начин, които не се дължат на превозвача или отговорното лице, се счита, че последният е спазил определения срок.
3. Получаващото митническо учреждение задържа придружаващия транзитен документ и проверката на стоките се извършва по-специално въз основа на съобщението „Предварително уведомление за пристигане“, получено от отправното митническо учреждение.
4. По искане на отговорното лице и с цел да послужи като доказателство за завършване на режима в съответствие с член 366, параграф 1, получаващото митническо учреждение заверява екземпляр от придружаващия транзитен документ със следния израз:
-
Алтернативно доказателство - 99202.
5. Транзитната операция може да завърши в митническо учреждение, което е различно от вписаното в транзитната декларация. Тогава това митническо учреждение става получаващо митническо учреждение.
Ако новото получаващо митническо учреждение е под юрисдикцията на държава-членка, различна от тази, която отговаря за първоначално посоченото митническо учреждение, новото получаващо митническо учреждение изисква съобщението „Предварително уведомление за пристигане“ от отправното митническо учреждение.
Член 362
1. Получаващо митническо учреждение заверява квитанция по искане на лицето, което представя стоките и необходимите документи.
2. Формулярът на квитанцията съответства на образеца в приложение 47.
3. Квитанцията се попълва предварително от заинтересованото лице. Тя може да съдържа други данни, отнасящи се до пратката, освен в полето запазено за получаващото митническо учреждение. Квитанцията не може да се използва като доказателство за завършване на режима по смисъла на член 366, параграф 1.
Член 363
1. Чрез съобщението „Уведомление за пристигане“ получаващото митническо учреждение информира отправното митническо учреждение за пристигането на стоките в деня на представянето им в получаващото митническо учреждение.
2. Когато транзитната операция завършва в митническо учреждение, различно от митническото учреждение, декларирано първоначално в транзитната декларация, новото получаващо митническо учреждение информира за пристигането отправното митническо учреждение чрез съобщение „Уведомление за пристигане“.
Отправното митническо учреждение информира за пристигането на стоките първоначално декларираното получаващо митническо учреждение чрез съобщение „Препратено уведомление за пристигане“.
3. Съобщението „Уведомление за пристигане“, посочено в параграфи 1 и 2, не може да се използва като доказателство за завършване на режима по смисъла на член 366, параграф 1.
4. Освен в надлежно обосновани случаи, получаващото митническо учреждение изпраща на отправното митническо учреждение съобщение „Резултати от контрола“ най-късно на третия ден след деня на представяне на стоките в получаващото митническо учреждение. Въпреки това, когато се прилага член 408, получаващото митническо учреждение изпраща съобщение „Резултати от контрола“ на отправното митническо учреждение най-късно на шестия ден след деня на доставяне на стоките.“
47.
Член 364 се заличава.
48.
В част II, дял II, глава 4, раздел 2 заглавието на подраздел 6 се заменя със следното:
„Процедура за разследване“
49.
Член 365 се заменя със следното:
„Член 365
1. В случай че митническите органи на държавата-членка на изпращане не получат съобщение „Уведомление за пристигане“ в определения за представяне на стоките в получаващото митническо учреждение срок или ако не получат съобщение „Резултати от контрола“ в срок от шест дни след получаване на съобщение „Уведомление за пристигане“, те вземат решение за започване на процедура за разследване, за да съберат информацията, необходима за приключване на режима, или, когато това не е възможно:
-
за да установят дали е възникнало митническо задължение,
-
за да идентифицират длъжника, и
-
да определят кои митнически органи са отговорни за възстановяването.
2. Процедурата за разследване започва най-късно седем дни след изтичане на един от сроковете по параграф 1, освен в изключителни случаи, определени от държавите-членки при взаимно съгласие. Когато митническите органи получат по-рано информация, че транзитният режим не е приключил или подозират, че това е така, те имат право незабавно да започнат процедурата за разследване.
3. Ако митническите органи на държавата-членка на изпращане получат само съобщение „Уведомление за пристигане“, те започват процедурата за разследване, като изискват от получаващото митническо учреждение, изпратило съобщение „Уведомление за пристигане“, съобщение „Резултати от контрола“.
4. Ако митническите органи на държавата-членка на изпращане не получат съобщение „Уведомление за пристигане“, те започват процедурата за разследване, като изискват от отговорното лице необходимата информация за приключване на режима или, когато на местоназначението е налична достатъчна информация за разследването, от получаващото митническо учреждение.
От отговорното лице се изисква да предостави необходимата информация за приключване на режима най-късно двадесет и осем дни след началото на процедурата за разследване пред получаващото митническо учреждение, когато не е възможно приключване на транзитната операция.
5. Получаващото митническо учреждение и отговорното лице отговарят на запитването, посочено в параграф 4, в срок от двадесет и осем дни. Ако в рамките на този срок отговорното лице предостави достатъчно информация, митническите органи на държавата-членка на изпращане вземат предвид тази информация или приключват режима, ако предоставената информация дава възможност за това.
6. Ако информацията, съобщена от отговорното лице, не дава възможност да се приключи режимът, но митническите органи на държавата-членка на изпращане я считат за достатъчна, за да се продължи процедурата за разследване, незабавно се отправя запитване до съответното митническо учреждение.
7. Когато в резултат на процедурата за разследване се установи, че транзитният режим е завършил правомерно, митническите органи на държавата-членка на изпращане приключват режима и информират незабавно отговорното лице, както и, при необходимост, митническите органи, които може да са предприели действия по събиране на вземания в съответствие с членове 217-232 от Кодекса.“
50.
Вмъква се следният член 365а:
„Член 365а
1. Когато по време на процедура за разследване и преди изтичане на срока, посочен в член 450а, първо тире, митническите органи на държавата-членка на изпращане, наричани по-долу „запитващи органи“, получат доказателство, независимо по какъв начин, за мястото, на което е осъществен фактическият състав, довел до възникване на митническото задължение, и ако това място се намира в друга държава-членка, митническите органи изпращат незабавно цялата налична информация на органите, отговорни за това място, наричани по-долу „запитани органи“.
2. Запитаните органи потвърждават получаването на съобщението и посочват дали отговарят за събирането на възстановяването. В случай че не се получи отговор в срок от двадесет и осем дни, запитващите органи незабавно продължават процедурата за разследване.“
51.
Членове 366 и 367 се заменят със следното:
„Член 366
1. Доказателството за това, че режимът е завършил в посочените в декларацията срокове може да бъде представено от отговорното лице по задоволителен за митническите органи начин, под формата на заверен документ от митническите органи на държавата-членка на получаване, в който се идентифицират съответните стоки и се посочва, че те са представени в получаващото митническо учреждение, или, когато се прилага член 406 - пред одобрения получател.
2. Счита се също така, че режимът общностен транзит е завършен, ако отговорното лице представи по задоволителен за митническите органи начин един от следните документи:
а)
митнически документ за определяне на митническо направление на стоките, издаден в трета страна;
б)
документ, издаден в трета страна, заверен от митническите органи на тази страна, който удостоверява, че стоките се считат за намиращи се в свободно обращение в съответната трета страна.
3. Посочените в параграф 2 документи могат да бъдат заменени с копия или фотокопия, които са заверени като верни с оригинала от органа, заверил оригиналните документи, органите на съответните трети страни или органите на някоя от държавите-членки.
Член 367
Разпоредбите, отнасящи се до обмена на съобщения между митническите органи с помощта на информационни технологии и компютърни мрежи, не се прилагат към специфичната за някои видове транспорт опростена процедура, както и към другите опростени процедури, основани на член 97, параграф 2 от Кодекса, посочени в член 372, параграф 1, букви е) и ж).“
52.
Членове 368а, 369, 369а, 370 и 371 се заличават.
53.
Член 372 се заменя със следното:
„Член 372
1. След подадено искане от страна на отговорното лице или получателя, в зависимост от случая, митническите органи могат да разрешат следните опростявания:
а)
използване на общо обезпечение или освобождаване от обезпечение;
б)
използване на пломби от специален модел;
в)
освобождаване от изискването да се следва задължителен маршрут;
г)
статус на одобрен изпращач;
д)
статус на одобрен получател;
е)
прилагане на специални опростени процедури за стоки:
i)
превозвани с железопътен транспорт или в големи контейнери;
ii)
превозвани по въздуха;
iii)
превозвани по море;
iv)
превозвани по тръбопроводи;
ж)
прилагане на други опростени процедури, основаващи се на член 97, параграф 2 от Кодекса.
2. Освен ако е предвидено друго в настоящия раздел или в разрешението, при предоставяне на разрешение за ползване на опростяванията, посочени в параграф 1, букви а) и е), тези опростявания се прилагат във всички държави-членки. При разрешение за ползване на опростяванията, посочени в параграф 1, букви б), в) и г), последните се прилагат единствено за операции по общностен транзит, започващи от държавата-членка, където е дадено разрешението. При разрешение за ползване на опростяването, посочено в параграф 1, буква д), последното се прилага само в държавата-членка, където е дадено разрешението.“
54.
В член 373, параграф 1 буква б) се заменя със следното:
„б)
използват редовно режим общностен транзит или чиито митнически органи знаят, че са способни да изпълнят задълженията, свързани с режима, или във връзка с опростяването, посочено в член 372, параграф 1, буква д), получават редовно стоки, поставени под режим общностен транзит, и“.
55.
В член 374 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Искането за разрешение за ползване на опростявания, наричано по-долу „искане“, е с дата и подпис. То може да бъде съставено писмено или да се подаде с помощта на техника за електронна обработка на данни, при условията и начините, определени от компетентните органи.“
56.
В член 376 параграф 3 се заменя със следното:
„3. В случай на опростяванията, посочени в член 372, параграф 1, букви б), в) и е), разрешението се представя при всяко поискване от страна на отправното митническо учреждение.“
57.
Член 379 се заменя със следното:
„Член 379
1. Отговорното лице може да използва общо обезпечение или освобождаване от обезпечение в рамките на определен референтен размер.
2. Референтният размер съответства на размера на митническото задължение, което може да възникне по отношение на стоките, които отговорното лице е поставило под режим общностен транзит за минимален период от една седмица.
Този размер се определя от гаранционното митническо учреждение в сътрудничество със заинтересованото лице на базата на:
а)
информацията за превозваните в миналото стоки и прогнозният обем на предстоящите общностни транзитни операции, виден inter alia от търговската и счетоводната документация на заинтересованото лице;
б)
при изчисляване на референтния размер се отчитат най-високите ставки на митни сборове и такси, прилагани за въпросните стоки в държавата-членка на гаранционното митническо учреждение. Общностни стоки, които са превозвани или които ще бъдат превозвани в съответствие с Конвенцията за общ транзитен режим, се разглеждат като необщностни стоки.
Изчислява се размерът на митническото задължение, което може да възникне за всяка транзитна операция. При отсъствие на необходимите данни се приема, че размерът на задължението е 7 000 EUR, освен когато на митническите органи е известна друга информация.
3. Гаранционното митническо учреждение извършва проверка на референтния размер, по-специално по искане от страна на отговорното лице и, при необходимост, коригира този размер.
4. Задължение на всяко отговорно лице е да се увери, че предвид операциите, за които режимът не е завършен, размерът в конкретния случай не превишава референтния размер.
Компютризираните системи на митническите органи обработват и могат да контролират използването на референтния размер за всяка транзитна операция.“
58.
Вмъква се следният член 380а:
„Член 380а
За всяко общо обезпечение и/или всяко освобождаване от обезпечение:
а)
за ползване на обезпечението на отговорното лице се дава „Референтен номер на обезпечението“, свързан с определен референтен размер;
б)
гаранционното митническо учреждение определя и съобщава на отговорното лице първоначален код за достъп към „Референтния номер на обезпечението“.
Отговорното лице може да даде един или няколко кода за достъп до това обезпечение, които се използват от самия него или от представителите му.“
59.
Член 382 се заменя със следното:
„Член 382
1. Общото обезпечение се учредява от поръчител.
2. Документът за поръчителство съответства на образеца в приложение 48. Документът за поръчителство се съхранява в гаранционното митническо учреждение.
3. Член 346, параграф 2 се прилага mutatis mutandis.“
60.
Член 383 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Срокът на валидност на сертификатите не може да надвишава две години. Въпреки това този срок може да бъде продължен еднократно от гаранционното митническото учреждение за не повече от две години.“;
б)
параграф 3 се заличава.
61.
Член 384 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Оттеглянето на разрешението за използване на общо обезпечение или за освобождаване от обезпечение от митническите органи и датата, на която поражда действие прекратяването на задължението на поръчителя от гаранционното митническо учреждение, приело обезпечението, или датата, на която поражда действие прекратяването на задължението от поръчителя, се въвеждат в компютризираната система от гаранционното митническо учреждение.“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. От датата на влизане в сила на оттеглянето или прекратяването сертификатите, издадени за прилагането на член 353, параграф 2, буква б), не могат да се използват за поставянето на стоки под режим общностен транзит и се връщат без отлагане от отговорното лице в гаранционното митническо учреждение.
Всяка държава-членка съобщава на Комисията начините за идентифициране на валидните сертификати, които не са върнати или които са обявени за откраднати, изгубени или фалшифицирани. Комисията информира останалите държави-членки.“;
в)
параграф 4 се заличава.
62.
Член 385 се заличава.
63.
В член 386 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Отговорното лице вписва модела, броя и маркировката на използваните пломби в данните на транзитната декларация.
Отговорното лице поставя пломбите най-късно по време на вдигането на стоките.“
64.
В член 387 параграф 2 се заличава.
65.
В член 398 първата алинея се заменя със следното:
„Всяко лице, което желае да извършва операции по общностен транзит без да представя стоките и съответната транзитна декларация в отправното митническо учреждение или на всяко друго място, на което това е разрешено, може да получи статус на одобрен изпращач.“
66.
В член 399 буква б) се заменя със следното:
„б)
срокът, с който разполагат митническите органи след подаване на транзитната декларация от одобрения изпращач, за да осъществят евентуално необходимите проверки преди заминаването на стоките;“.
67.
Член 400 се заменя със следното:
„Член 400
Одобреният изпращач подава транзитна декларация в отправното митническо учреждение. Вдигането на стоките не може да бъде осъществено преди края на срока, предвиден в член 399, буква б).“
68.
Член 401 се заличава.
69.
Член 402 се заменя със следното:
„Член 402
При необходимост одобреният изпращач въвежда в компютризираната система задължителния маршрут, определен в съответствие с член 355, параграф 2, определения съобразно член 356 срок, в който стоките трябва да се представят в получаващото митническо учреждение, както и броя, модела и маркировката на пломбите.“
70.
Членове 403 и 404 се заличават.
71.
Член 406 се заменя със следното:
„Член 406
1. На всяко лице, което желае да получава в помещенията си или на друго определено място стоки, поставени под режим общностен транзит, без да представя стоките или придружаващия транзитен документ в получаващото митническо учреждение, може да бъде предоставен статус на одобрен получател.
2. Счита се, че отговорното лице е изпълнило задълженията си по член 96, параграф 1, буква а) от Кодекса и режим общностен транзит е завършен от момента, в който придружаващият транзитен документ, придружавал пратката, както и стоките в непроменено състояние, са били доставени в рамките на определения срок на одобрения получател в неговите помещения или на мястото, посочено в разрешението, като надлежно са спазени всички мерки за идентифициране.
3. За всяка пратка, която му е доставена в съответствие с параграф 2, по искане от страна на превозвача одобреният получател издава квитанцията, посочена в член 362, който се прилага mutatis mutandis.“
72.
В член 407 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Разрешението посочва по-специално:
а)
получаващото митническо учреждение или учреждения, отговорни за стоките, получени от одобрения получател;
б)
срокът, в който одобреният получател трябва да получи от получаващото митническо учреждение чрез съобщение „Разрешение за разтоварване“ съответните данни от съобщението „Предварително уведомление за пристигане“ за целите на прилагане mutatis mutandis на член 361, параграф 3;
в)
изключените видове стоки или направления.“
73.
Член 408 се заменя със следното:
„Член 408
1. За стоките, пристигащи в неговите помещения или на местата, посочени в разрешението, одобреният получател е длъжен:
а)
да информира незабавно получаващото митническо учреждение, отговорно за пристигането на стоките, посредством съобщение „Уведомление за пристигане“, в което са включени инцидентите по време на превоза;
б)
да изчака съобщение „Разрешение за разтоварване“ преди да започне разтоварването;
в)
след получаване на съобщението „Разрешение за разтоварване“ в съответствие с процедурата, определена в разрешението, да изпрати в получаващото митническо учреждение най-късно на третия ден след деня, в който са пристигнали стоките, съобщение „Бележки при разтоварване“, в което са записани всички констатирани разлики;
г)
да предостави на разположение на получаващото митническо учреждение или да му изпрати екземпляр от придружаващия транзитен документ, който е придружавал стоките съгласно условията на разрешението.
2. Получаващото митническо учреждение въвежда в компютризираната система данните от съобщението „Резултати от контрола“.“
74.
Член 408а се заличава.
75.
В член 441, параграф 1 първата алинея се заменя със следното:
„1. Член 353, параграф 5 и точка 23 от приложение 37г се прилагат за товарните списъци, които придружават железопътната товарителница СIМ или предавателната разписка TR.“
76.
В член 442 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Когато е приложим режимът за общностен транзит, членове 412-441 не изключват използването на процедурите, предвидени в членове 344-362, член 367 и точка 22 от приложение 37г, и членове 415 и 417 или 429 и 432 все пак се прилагат.“
77.
Член 450а се заменя със следното:
„Член 450а
Срокът, посочен в член 215, параграф 1, трето тире от Кодекса, е:
-
седем месеца, считано от последната дата, на която стоките е следвало да бъдат представени в получаващото митническо учреждение, освен ако е било изпратено искане за събиране на вземане по смисъла на член 365а, при което този срок се удължава с не повече от един месец, или
-
един месец от изтичане на срока, посочен в член 365, параграф 5, когато отговорното лице не е предоставило информация или е предоставило недостатъчна информация.“
78.
В член 450в параграф 1 се заменя със следното:
„1. Когато режимът не е приключен, митническите органи на държавата-членка на изпращане уведомят поръчителя в срок от девет месеца, считано от срока за представяне на стоките пред получаващото митническо учреждение, че режимът не е приключен.“
79.
В член 450г втората алинея се заменя със следното:
„Тези органи информират отправното митническо учреждение и гаранционното митническо учреждение за всички случаи на възникване на митническо задължение във връзка с общностните транзитни декларации, приети от отправното митническо учреждение, както и за предприетите срещу длъжника действия по събиране на въпросните суми. Освен това те информират отправното митническо учреждение за събирането на мита и други такси, за да му дадат възможност да приключи транзитната операция.“
80.
В член 453, параграф 2 „член 314б“ се заменя с „член 314“.
81.
Член 454 се заменя със следното:
„Член 454
1. Настоящият раздел се отнася до превоза на стоки под покритието на карнети ТИР на митническата територия на Общността.
2. Съобщенията, посочени в настоящия раздел, се придържат към структурата и данните, определени от митническите органи при взаимно съгласие помежду им.
3. Титулярят на карнет ТИР подава в отправното или входното митническо учреждение данни за карнета ТИР посредством методи за обработка на данни в съответствие със структурата и съответстващите данни, изложени в приложения 37а и 37в.
4. При вдигане на стоките за операция ТИР отправното или входното митническо учреждение разпечатва придружаващ транзитен документ, който да бъде прикрепен към отрязък № 2 и предава електронните данни на декларираното получаващо или изходно митническо учреждение, като използва съобщението „Предварително уведомление за пристигане“.
5. Данните от карнета ТИР се използват за определяне на правните последици, които могат да възникнат при несъответствие между електронните данни за карнета ТИР и данните в карнета ТИР.
6. Освобождаване от задължението за подаване на данните за карнет ТИР чрез методи за обработка на данни се допуска единствено в следните изключителни случаи:
а)
компютризираната транзитна система на митническите органи не функционира;
б)
приложението за подаване на данни за карнет ТИР посредством методи за електронна обработка на данни не функционира;
в)
връзката между приложението за подаване на данни за карнет ТИР посредством методи за електронна обработка на данни и митническите органи не функционира.
7. Освобождаването по параграф 6, букви б) и в) подлежи на одобрение от страна на митническите органи.“
82.
В член 454а, параграф 2 се вмъква следната буква г):
„г)
използват методи за електронна обработка на данни при контактите си с получаващото митническо учреждение.“
83.
Член 454б се заменя със следното:
„Член 454б
1. По отношение на стоки, пристигащи в неговите помещения или на мястото, посочено в разрешението, посочено в член 454а, одобреният получател спазва следните задължения в съответствие с процедурата, описана в разрешението:
а)
той уведомява незабавно получаващото митническо учреждение за пристигането на стоките посредством съобщението „Уведомление за пристигане“, като включва и информация относно нередности или инциденти по време на превоза;
б)
изчаква съобщението „Разрешение за разтоварване“ преди да разтовари;
в)
без отлагане въвежда резултатите от разтоварването в регистрите си;
г)
най-късно на третия ден след пристигането на стоките изпраща на получаващото митническо учреждение съобщението „Бележки при разтоварване“, като включва информация относно нередности или инциденти.
2. Одобреният получател осигурява незабавното представяне на карнета ТИР и придружаващия транзитен документ пред митническите органи в получаващото митническо учреждение. Тези органи попълват талон № 2 от карнета ТИР и осигуряват връщането на карнета ТИР на титуляря на карнета ТИР или на лицето, което го представлява. Отрязък № 2 се задържа от получаващото или изходното митническо учреждение.
3. Датата на завършване на операция ТИР е датата на въвеждането в регистрите, посочени в параграф 1, буква в).
Въпреки това, в случаите, когато е възникнала нередност или инцидент по време на превоза, датата на завършване на операцията ТИР е датата на съобщението „Резултати от проверката“, посочено в член 455, параграф 4.
4. По искане на титуляря на карнета ТИР одобреният получател издава квитанция, която удостоверява пристигането на стоките в помещенията на одобрения получател и съдържа информация за придружаващия транзитен документ и за карнета ТИР. Квитанцията не може да бъде използвана като доказателство за завършване на операция ТИР по смисъла на член 1, буква г) от Конвенция ТИР или на член 455б.
5. Получаващото митническо учреждение въвежда съобщението „Резултати от проверката“ в компютризираната система.
Митническите органи изпращат също така и данните, предвидени в приложение 10 към Конвенция ТИР.
6. Когато приложението за обработка на данни на одобрения получател не функционира, компетентните органи могат да позволят използването на други средства за връзка с митническите органи в получаващото митническо учреждение.“
84.
В член 454в параграф 2 се заменя със следното:
„2. Завършването на операцията ТИР по смисъла на член 1, буква г) от Конвенция ТИР е осъществено, когато бъдат изпълнени изискванията на член 454б, параграф 1 и първо изречение от параграф 2.“
85.
Член 455 се заменя със следното:
„Член 455
1. Получаващото или изходното митническо учреждение попълва талон № 2, задържа отрязък № 2 и придружаващия транзитен документ и използва съобщението „Уведомление за пристигане“, за да уведоми отправното или входното митническо учреждение за пристигането на стоките в деня на представянето им в получаващото или изходното митническо учреждение.
2. Когато операцията ТИР е завършена в учреждение, различно от първоначално декларираното в транзитната декларация, новото получаващо или изходно митническо учреждение уведомява за получаването отправното или входното митническо учреждение със съобщението „Уведомление за пристигане“.
Отправното или входното митническо учреждение уведомява за получаването първоначално декларираното получаващо или изходно митническо учреждение със съобщението „Препратено уведомление за пристигане“.
3. Съобщението „Уведомление за пристигане“, цитирано в параграфи 1 и 2, не може да бъде използвано като доказателство за завършване на операцията по смисъла на член 455б.
4. Освен в случаите, когато съществува основателна причина, получаващото или изходното митническо учреждение препраща съобщението „Резултати от проверката“ до отправното или входното митническо учреждение най-късно на третия ден след деня на представяне на стоките в получаващото или изходното митническо учреждение. В случаите на прилагане на член 454б обаче получаващото митническо учреждение препраща съобщението „Резултати от проверката“ до отправното или входното митническо учреждение най-късно на шестия ден след пристигането на стоките в помещенията на одобрения получател.
Митническите органи изпращат също така и данните, предвидени в приложение 10 към Конвенция ТИР.
5. В случаите на прилагане на член 454, параграф 6 митническите органи на получаващата или на изходната държава-членка връщат съответната част от отрязък № 2 на карнет ТИР на митническите органи на отправната или входната държава-членка без забавяне и най-късно до осем дни след датата на завършване на операцията ТИР.“
86.
Член 455а се заменя със следното:
„Член 455а
1. Когато митническите органи на отправната или входната държава-членка не са получили съобщението „Уведомление за пристигане“ в срока, в който стоките е трябвало да бъдат представени в получаващото или изходното митническо учреждение, или не са получили съобщението „Резултати от проверката“ до шест дни след получаването на съобщението „Уведомление за пристигане“, тези органи вземат решение за започване на процедура за разследване, за да получат необходимата информация за приключване на операцията ТИР или, когато това не е възможно:
-
за да установят дали е възникнало митническо задължение,
-
за да идентифицират длъжника, и
-
за да определят митническите органи, отговорни за вземане под отчет.
2. Процедурата за разследване започва най-късно седем дни след изтичане на един от сроковете по параграф 1, освен в изключителни случаи, определени от държавите-членки при взаимно съгласие. В случай че митническите органи получат на по-ранен етап информация, че операцията ТИР не е завършена или подозират, че това е така, те незабавно предприемат процедура за разследване.
3. В случай че митническите органи на отправната или входната държава-членка са получили само съобщението „Уведомление за пристигане“, те започват процедура за разследване, като искат от получаващото или изходното митническо учреждение, което е изпратило съобщението „Уведомление за пристигане“, да изпрати съобщението „Резултати от проверката“.
4. В случай че митническите органи в отправното или входното митническо учреждение не са получили съобщението „Уведомление за пристигане“, те започват процедура за разследване, като искат от получаващото или изходното митническо учреждение необходимата информация за приключване на операцията ТИР. Това учреждение отговоря на искането в срок от двадесет и осем дни.
5. Към титуляря на карнета ТИР се отправя искане да предостави необходимата информация за приключване на режима най-късно двадесет и осем дни след началото на процедурата за разследване с получаващото или изходното митническо учреждение, когато операцията ТИР не може да бъде приключена. Титулярят на карнета ТИР трябва да отговори на искането в срок от двадесет и осем дни. По искане на титуляря на карнета ТИР този срок може да бъде удължен с още двадесет и осем дни.
Митническите органи на отправната или входната държава-членка уведомяват също така съответната гарантираща асоциация, без да се засяга уведомлението, което следва да бъде направено в съответствие с член 11, параграф 1 от Конвенция ТИР, и я приканват да представи доказателство за завършването на операцията ТИР.
6. Когато се прилага член 454, параграф 6, митническите органи на отправната или входната държава-членка започват процедурата за разследване, посочена в параграф 1, във всички случаи, когато не са получили доказателство за завършване на операцията ТИР в рамките на два месеца от датата на приемане на карнета ТИР. За целта тези органи отправят искане към митническите органи на получаващата или изходната държава-членка заедно с цялата необходима информация. В случай че органите получат на по-ранен етап информация, че операцията ТИР не е завършена или подозират, че това е така, те незабавно предприемат процедура за разследване. Процедурата за разследване започва също и ако впоследствие се окаже, че доказателството за завършване на операцията ТИР е било фалшифицирано и процедурата за разследване е необходима, за да се постигнат целите по параграф 1.
Процедурата, посочена в параграф 5, се прилага mutatis mutandis.
Митническите органи на получаващата или изходната държавата-членка отговарят в срок от двадесет и осем дни.
7. Когато процедурата за разследване установи, че операцията ТИР е завършена правилно, митническите органи на отправната или входната държава-членка приключват режима и незабавно уведомяват гарантиращата асоциация и титуляря на карнета ТИР и, когато е целесъобразно, митнически органи, които може да са започнали процедура по възстановяване в съответствие с членове 217-232 от Кодекса.“
87.
Вмъква се следният член 455б:
„Член 455б
1. Доказателството, че операцията ТИР е била завършена в срока, предвиден в карнета ТИР, може да бъде предоставено по убедителен за митническите органи начин под формата на документ, заверен от митническите органи на получаващата или изходната държава-членка, който идентифицира стоките и доказва, че те са били представени пред получаващото или изходното митническо учреждение или, когато се прилага член 454а, пред одобрен получател.
2. Операцията ТИР се счита за завършена и когато титулярят на карнета ТИР или гарантиращата асоциация представят по убедителен за митническите органи начин един от следните документи, идентифициращи стоките:
а)
митнически документ, издаден в трета страна, за определяне на митническо направление на стоките;
б)
документ, издаден в трета страна, заверен от митническите органи на тази страна, който удостоверява, че стоките се считат за намиращи се в свободно обращение в съответната трета страна.
3. Документите, посочени в букви а) и б), могат да бъдат заменени от техни копия или фотокопия, заверени като автентични копия от органа, заверил оригиналните документи, от органите на съответните трети страни или от органите на някоя от държавите-членки.“
88.
Член 456 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се добавя следната алинея:
„Срокът, посочен в член 215, параграф 1, трето тире от Митническия кодекс, е седем месеца от най-късната дата, на която стоките е следвало да бъдат представени в получаващото или изходното митническо учреждение.“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Членове 450б и 450г се прилагат mutatis mutandis по отношение на процедурата по събиране във връзка с режима ТИР.“
89.
Член 457б се заменя със следното:
„Член 457б
1. Когато операция ТИР се отнася за същите стоки като тези, посочени в член 340а, или когато митническите органи счетат за необходимо, отправното или входното митническо учреждение може да определи маршрут за пратката.
2. Митническите органи на държавата-членка, в която се намира пратката, отбелязват необходимата информация в придружаващия транзитен документ и в талон № 1 от карнет ТИР в случаите, когато:
а)
маршрутът е променен по молба на титуляря на карнета ТИР;
б)
превозвачът се е отклонил от определения маршрут в случай на непреодолима сила.
Получаващото или изходното митническо учреждение въвежда необходимата информация в компютризираната система.
3. В случаите, посочени в параграф 2, буква б), пратката, придружаващият транзитен документ и карнетът ТИР се представят незабавно пред най-близките митнически органи.“
90.
В член 458, параграф 1 последното изречение от втората алинея се заменя със следното:
„Комисията ще разпространи тази информация сред останалите държави-членки чрез официалната страница на Европейския съюз в интернет.“
91.
В член 496 буква в) се заличава.
92.
В член 843 параграф 2 се заличава.
93.
В приложение 30А, точка 1 Встъпителни бележки към таблиците, бележка 5 Опростени процедури, точка 5.1 числото „288“ се заличава.
94.
В приложение 37, дял I, точка А, буква в) първото изречение се заменя със следното:
„в)
когато правилата на Общността изрично предвиждат тяхното използване, по-специално в рамките на режим общностен транзит, по отношение на транзитната декларация за пътници и на аварийната процедура.“
95.
В приложение 37а, дял II, буква Б „Подробности за данните в транзитната декларация“ се изменя, както следва:
а)
в група данни „ТРАНЗИТНА ОПЕРАЦИЯ“, в „Идентификационни данни при преминаване на границата“ (клетка 21) текстът се заменя със следното:
„Вид/дължина: бц. 27
Съгласно приложение 37 използването на това поле не е задължително за държавите-членки.“;
б)
в група данни „СТОКИ - Кодове за чувствителни стоки“ (клетка 31) текстът се заменя със следното:
„КОДОВЕ ЗА ЧУВСТВИТЕЛНИ СТОКИ
(клетка 31)
Брой: 9
Тази група данни се използва, когато транзитната декларация се отнася до стоки, изброени в списъка от приложение 44в.
Код за чувствителни стоки
(клетка 31)
Вид/Дължина: ц. 2
Кодът, фигуриращ в приложение 37в, се използва, ако тарифният код на стоките не е достатъчен за безсъмненото идентифициране на стока от списъка в приложение 44в.
Чувствителни стоки количество
(клетка 31)
Вид/Дължина: ц. 11,3
Това поле се използва, когато транзитната декларация се отнася до стоките, изброени в списъка от приложение 44в.“;
в)
в група данни „КОЛЕТИ“ (клетка 31) текстът в полето „Маркировки и номера на колетите“, „Вид колети“ и „Брой колети“ се заменя със следното:
„Маркировки и номера на колетите
(клетка 31)
Вид/дължина: бц. 42
Това поле се използва, когато полето „Вид колети“ съдържа различни от фигуриращите в приложение 37в кодове за насипни стоки (VQ, VG, VL, VY, VR или VO) или за „Неопаковани стоки“ (NE, NF, NG). Когато в полето „Вид колети“ се съдържа някой от посочените по-горе кодове, използването на това поле не е задължително.
Вид колети
(клетка 31)
Вид/дължина: а2
Използват се кодовете за колетите, посочени в клетка 31 от приложение 38.
Брой колети
(клетка 31)
Вид/дължина: ц. 5
Това поле се използва когато полето „Вид колети“ съдържа различни от фигуриращите в приложение 37в кодове за насипни стоки (VQ, VG, VL, VY, VR или VO) или за „Неопаковани стоки“ (NE, NF, NG). Когато в полето „Вид колети“ се съдържа някой от посочените по-горе кодове, това поле може да не се използва.“;
г)
в група данни „ПРЕДСТАВЕНИ ДОКУМЕНТИ/СЕРТИФИКАТИ“ (клетка 44) текстът след „Брой: 99“ се заменя със следното:
„Групата данни се използва за съобщения ТИР. В останалите случаи тя се използва съгласно приложение 37. В случай че се използва групата данни, трябва да бъде използвано поне едно от следните полета.“
96.
В приложение 37в се добавят следните точки 9 и 10:
„9.
За поле „Вид декларация“ (клетка 1): за декларации ТИР да се използва код „ТИР“.
10.
За поле „Вид обезпечение“ (клетка 52): за съобщения ТИР се използва код „B“.“
97.
Вмъква се приложение 37г, включено в приложение I към настоящия регламент.
98.
Приложение 38 се изменя, както е посочено в приложение II към настоящия регламент.
99.
В приложение 44а, дял I точка 1 се заменя със следното:
„1.
Определение
1.1.
Товарният списък е документ, който има посочените в настоящото приложение характеристики.
1.2.
Той може да се използва заедно с транзитната декларация в контекста на прилагане на член 353, параграф 2.“
100.
Приложение 44б се изменя, както следва:
а)
точка 3.1 се заменя със следното:
„3.1.
Формулярите се отпечатват на достатъчно здрава хартия, която да не позволява лесно разкъсване или намачкване при нормална употреба. Цветът на хартията е бял.“;
б)
точка 4.3 се заменя със следното:
„4.3.
Формулярите съдържат името и адреса на печатницата или знак, чрез който тя може да бъде идентифицирана, както и идентификационен номер.“
101.
Приложение 44в се заменя с текста, съдържащ се в приложение III към настоящия регламент.
102.
Приложение 45а се изменя, както следва:
а)
в глава I екземпляр B от образеца на „Придружаващ транзитен документ“ се заличава;
б)
глава II се заменя с текста, включен в приложение IV към настоящия регламент.
103.
Приложение 45б се изменя, както е посочено в приложение V към настоящия регламент.
104.
В приложение 46б втората колона от таблицата се изменя, както следва:
а)
коментарът към критерий 1 „Достатъчен опит“ се заменя със следното:
„Достатъчен опит се доказва от лицето чрез правилното и редовно използване на режим общностен транзит в качеството му на отговорно лице през следните периоди, предшестващи искането за намаление:
-
шест месеца при прилагането на член 380, параграф 2, буква а) и член 381, параграф 1,
-
една година при прилагането на член 380, параграф 2, буква б) и член 381, параграф 2, буква а),
-
две години при прилагането на член 380, параграф 3 и член 381, параграф 2, буква б).“;
б)
коментарът към критерий 2 „Тясно сътрудничество с митническите органи“ се заменя със следното:
„Сътрудничеството между отговорното лице и митническите органи се счита за тясно, когато отговорното лице използва в управлението на своите транзитни операции специални мерки, които предоставят на посочените органи по-добри възможности за контрол и защита на съответните интереси.
Тези мерки, които следва да са удовлетворителни за митническите органи, се отнасят inter alia до:
-
условията за попълване на транзитните декларации, или
-
съдържанието на тези декларации, като отговорното лице предоставя допълнителна информация в случаите, когато тези данни не са задължителни, или
-
методите за изпълнение на формалностите за поставяне на стоките под този режим (напр. когато отговорното лице представя декларациите си в едно и също митническо учреждение).“
105.
Приложение 47а се изменя, както следва:
а)
точка 1 се заменя със следното:
„1.
Ситуации, при които се допуска временна забрана за използване на общо обезпечение в намален размер или за използване на общо обезпечение
1.1.
Временна забрана за използване на общо обезпечение в намален размер
По смисъла на член 94, параграф 6 от Кодекса „особени обстоятелства“ представляват ситуация, при която е установено, че в значителен брой случаи с участието на няколко отговорни лица, при които правилното функциониране на режима е застрашено въпреки прилагането на член 384 или член 9 от Кодекса, общото обезпечение в намален размер, посочено в член 94, параграф 4 от Кодекса, вече не е достатъчно за гарантиране заплащането в предвидените срокове на митническите задължения, възникнали вследствие на отклоняването от режим общностен транзит на стоки, посочени в списъка от приложение 44в.
1.2.
Временна забрана за използване на общо обезпечение
По смисъла на член 94, параграф 7 от Кодекса „измама в големи размери“ означава ситуация, при която е установено, че въпреки прилагането на член 384, член 9 от Кодекса и, когато е уместно, член 94, параграф 6 от Кодекса, общото обезпечение, посочено в член 94, параграф 2, буква б) от Кодекса, вече не е достатъчно за гарантиране заплащането в предвидените срокове на митническите задължения, възникнали при отклоняването от режим общностен транзит на стоки, посочени в списъка от приложение 44в. В тази връзка се вземат предвид обемът на това отклоняване и обстоятелствата, при които то се осъществява, по-специално когато те са следствие от дейности на организираната престъпност в международен план.“;
б)
в точка 2 подточка 2.2 се заличава;
в)
в точка 3 второто тире се заличава;
г)
в точка 4 подточка 4.3 се заменя със следното:
„4.3.
Когато компетентните органи предоставят дерогация, те вписват в клетка 8 на сертификата за общо обезпечение следния израз:
-
ИЗПОЛЗВАНЕ БЕЗ ОГРАНИЧЕНИЯ - 99209“.
106.
В приложение 51б точка 1.2.1 се заменя със следното:
„1.2.1.
Когато общото обезпечение не може да се използва, тъй като стоките са посочени в списъка от приложение 44в, в клетка 8 на сертификата трябва да се впише следното:
-
Ограничена валидност - 99200“.
107.
Приложение 67 - Формуляри за заявление и разрешение - се изменя, както следва:
а)
във втория ред на заглавието, между думата „членове“ и „292“, се вмъкват числата „253б“, „253в“, „253з“ и „253л“;
б)
след общите забележки и преди формуляра „Заявление за разрешение за ползване на митнически икономически режим/специфично предназначение“ се вмъкват формулярите и обяснителните бележки, посочени в приложение VI към настоящия регламент;
в)
след формуляра „Разрешение за използване на режим пасивно усъвършенстване, формуляр продължение“, заглавието ОБЯСНИТЕЛНИ БЕЛЕЖКИ се заменя, със следното:
„ОБЯСНИТЕЛНИ БЕЛЕЖКИ КЪМ ФОРМУЛЯРА ЗА МИТНИЧЕСКИ ИКОНОМИЧЕСКИ РЕЖИМ И СПЕЦИФИЧНО ПРЕДНАЗНАЧЕНИЕ“.
Член 2
До 1 януари 2012 г. митническите органи преразглеждат в съответствие с член 253, параграф 8 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 разрешенията за опростена декларация и процедура за оформяне на място, издадени преди датата, посочена в член 3, параграф 3 от настоящия регламент, и издават нови разрешения в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2454/93, както е изменен с настоящия регламент.
Член 3
1. Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Член 1, точки 2, 3, 5-12, 27-48, 51-76, 92, 94, точка 95, букви а), б) и в), точки 97-100 и 102-106 се прилагат от 1 юли 2008 г.
3. Член 1, точки 1, 4, 13, 14, 16-24, 26, 80-85, 87, 89, 90, 91, точка 95, буква г), и точки 96, 101 и 107 се прилагат от 1 януари 2009 г.
4. Член 1, точки 49, 50, 77, 78, 79, 86 и 88 се прилагат от 1 юли 2009 г.
5. Член 1, точки 15, 25 и 93 се прилагат от 1 януари 2011 г.
6. Член 1, точка 2 се прилага до 30 юни 2009 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 ноември 2008 година.
REGULAMENTO (CE) N. o 1192/2008 DA COMISSÃO
de 17 de Novembro de 2008
que altera o Regulamento (CEE) n.o 2454/93, que fixa determinadas disposições de aplicação do Regulamento (CEE) n.o 2913/92 do Conselho que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CEE) n.o 2913/92 do Conselho, de 12 de Outubro de 1992, que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário (1), nomeadamente o artigo 247.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CEE) n.o 2454/93 da Comissão (2) estabelece actualmente as disposições aplicáveis às autorizações únicas que envolvem administrações aduaneiras de vários Estados-Membros unicamente para os regimes aduaneiros económicos e os destinos especiais.
(2)
Na perspectiva da estratégia de Lisboa, que visa dotar a União Europeia da economia mais competitiva do mundo, é fundamental criar um ambiente moderno, mais simples, com as condições de um verdadeiro mercado interno, em que seja reforçada a competitividade comercial e eliminada a distorção da concorrência entre as empresas dos diferentes Estados-Membros. As autorizações únicas para os procedimentos simplificados, bem como a autorização única integrada, que permitem aos operadores centralizar e integrar as funções de contabilidade, de logística e de distribuição, reduzindo assim significativamente os custos administrativos e os custos de transacção, constituem uma verdadeira simplificação. Por conseguinte, é adequado alargar as disposições sobre as autorizações únicas à utilização da declaração simplificada e ao procedimento de domiciliação.
(3)
Do mesmo modo, é apropriado fundir as definições existentes relativas à «autorização única» para os regimes aduaneiros económicos e os destinos especiais com as definições relativas à declaração simplificada e ao procedimento de domiciliação, uma vez que é possível a utilização combinada destes procedimentos.
(4)
O Regulamento (CE) n.o 1875/2006 da Comissão (3), que altera o Regulamento (CEE) n.o 2454/93, estabelece as exigências mínimas para os dados a declarar no âmbito do procedimento da declaração simplificada ou registados nas escritas no âmbito do procedimento de domiciliação. No caso das autorizações únicas, as exigências mínimas para os dados a declarar no âmbito do procedimento da declaração simplificada devem ser as exigências máximas para os dados que podem ser facultados à estância aduaneira de outro Estado-Membro.
(5)
Como os certificados AEO, nomeadamente para efeitos de simplificação aduaneira, serão frequentemente combinados com as autorizações únicas, é conveniente alinhar, tanto quanto possível, as regras relativas à concessão, suspensão e revogação destes dois tipos de autorização, incluindo as disposições relativas às escritas que permitem efectuar um controlo adequado do procedimento.
(6)
Transportadores, transitários e despachantes que sejam titulares de um certificado AEO acedem mais facilmente aos procedimentos aduaneiros simplificados, incluindo para recorrer à declaração simplificada e ao procedimento de domiciliação. É, portanto, oportuno prever que possa ser concedida uma autorização para utilização da declaração simplificada ou do procedimento de domiciliação aos representantes, desde que estes satisfaçam certas condições e critérios.
(7)
É necessário melhorar o procedimento de pedido e autorização no caso das autorizações únicas, reduzindo o tempo necessário para o intercâmbio de informações e fixando regras comuns, a fim de evitar atrasos na emissão dessas autorizações. Essas regras devem permitir que as autoridades aduaneiras supervisionem e acompanhem as operações efectuadas ao abrigo de autorizações únicas sem obrigar a disposições administrativas desproporcionadas face às necessidades económicas.
(8)
As condições e critérios para a concessão tanto das autorizações nacionais como das autorizações únicas para efeitos da declaração simplificada e do procedimento de domiciliação devem ser idênticos a bem da harmonização do mercado interno.
(9)
É necessário definir regras comuns para a alteração, suspensão e revogação das autorizações relativas à declaração simplificada e ao procedimento de domiciliação, a fim de garantir uma prática uniforme em todo o território aduaneiro da Comunidade.
(10)
Para atingir o objectivo de melhorar os procedimentos de pedido e de autorização, é necessário criar um sistema electrónico de comunicação com uma base de dados para as autorizações únicas, que será utilizado no intercâmbio de informação e comunicação entre as autoridades aduaneiras e para informar a Comissão e os operadores económicos. Este sistema deve ser concebido como um prolongamento do sistema de informação e comunicação previsto para a concessão dos certificados AEO.
(11)
Após um período transitório, o recurso à declaração simplificada e ao procedimento de domiciliação só deve ser autorizado aos operadores económicos que apresentem as declarações aduaneiras ou notificações em formato electrónico, tal como exigido num ambiente electrónico simples e sem suporte papel.
(12)
É conveniente precisar que, mediante acordo da autoridade ou autoridades aduaneiras de que depende a emissão das autorizações, uma declaração aduaneira pode ser apresentada numa estância aduaneira diferente da estância na qual as mercadorias são ou serão apresentadas ou entregues para controlo.
(13)
Relativamente às formalidades de trânsito, é conveniente, enquanto for aplicável o Regulamento (CE) n.o 1875/2006, que, quando essas formalidades forem efectuadas mediante processos informáticos, a declaração sumária seja aceite com base na mensagem «aviso antecipado de chegada».
(14)
Nos termos do Regulamento (CEE) n.o 2454/93, tal como alterado pelo Regulamento (CE) n.o 837/2005 do Conselho (4), que exige que as declarações de trânsito sejam apresentadas por via informática a partir de 1 de Julho de 2005, todos os operadores económicos devem apresentar as respectivas declarações de trânsito no sistema de trânsito informatizado de desalfandegamento. Deve ainda ser possibilitado aos viajantes apresentar as declarações de trânsito efectuadas por escrito às autoridades aduaneiras a quem cabe velar por que o intercâmbio entre autoridades aduaneiras de dados relativos ao trânsito se processa utilizando as tecnologias da informação e as redes informáticas.
(15)
A Convenção de 20 de Maio de 1987, relativa a um regime de trânsito comum (5), foi alterada de harmonia com a obrigação de apresentar declarações comuns de trânsito em procedimento normal mediante processos informáticos e as disposições paralelas da legislação comunitária devem ser adaptadas em conformidade.
(16)
Nestas circunstâncias, as disposições de aplicação do regime de trânsito comunitário que se baseiam na entrega das declarações de trânsito por escrito, incluindo as disposições relativas aos documentos que lhes estão associados, deveriam ser adaptadas à obrigação de entregar as declarações de trânsito comunitárias por procedimento formal, utilizando técnicas electrónicas de processamento de dados.
(17)
Salvo para os viajantes, a utilização das declarações efectuadas por escrito e dos documentos a elas associados deve circunscrever-se ao procedimento de reserva que permite aos operadores realizar as operações de trânsito quando o sistema de trânsito informatizado de desalfandegamento, ou o sistema informatizado do expedidor autorizado ou do responsável principal, não funcionar e quando a rede entre estes e as autoridades aduaneiras estiver indisponível.
(18)
É necessário recorrer a processos informáticos para as operações TIR realizadas no território aduaneiro da Comunidade, a fim de garantir um intercâmbio de dados eficaz e o mesmo nível de controlo aduaneiro proporcionado no âmbito do regime de trânsito comunitário/comum.
(19)
As operações TIR no território aduaneiro da Comunidade deverão ser integradas no ambiente electrónico introduzido pelo Regulamento (CE) n.o 1875/2006, que prevê a apresentação das declarações preliminares à chegada e à partida por via electrónica.
(20)
O recurso a dados electrónicos deverá eliminar a necessidade de devolver a parte adequada da folha n.o 2 da caderneta TIR dentro do território aduaneiro da Comunidade sempre que é utilizado o sistema informatizado e, consequentemente, reduzir o número de processos de averiguações desnecessários. Por outro lado, deverá melhorar a eficácia e a segurança das operações TIR, na medida em que o sistema informatizado acelera a fiscalização destas, acarretando assim benefícios palpáveis para as administrações aduaneiras e para os operadores económicos.
(21)
É conveniente prever que o titular da caderneta TIR apresente os dados respectivos na estância de partida ou de entrada utilizando um processo informático. Contudo, as eventuais consequências jurídicas decorrentes de uma discrepância entre os dados electrónicos da caderneta TIR e a própria caderneta deverão basear-se nos elementos constantes desta, em conformidade com a Convenção TIR. As formalidades respeitantes a partes distintas das autoridades aduaneiras da Comunidade deverão continuar a ser cumpridas com base na caderneta TIR, incluindo a utilização desta como prova de garantia internacional.
(22)
As derrogações à obrigação de apresentar os dados da caderneta TIR mediante processos informáticos só podem ser autorizadas em casos excepcionais, quando o sistema de trânsito informatizado das autoridades aduaneiras ou a aplicação que permite apresentar a declaração não estiver a funcionar ou quando a ligação em rede entre estes dois sistemas estiver interrompida.
(23)
Com o objectivo de assegurar a clareza, deve fazer-se referência no n.o 2 do artigo 453.o do Regulamento (CEE) n.o 2454/93 à regra que permite o estabelecimento do estatuto comunitário das mercadorias sujeitas ao regime TIR.
(24)
Os elementos a apresentar no sistema informatizado para efeitos dos dados electrónicos da caderneta TIR deverão ser integrados nas regras e códigos das declarações de trânsito electrónicas a que se referem os anexos 37A e 37C.
(25)
A fim de simplificar e acelerar a publicação das eventuais alterações introduzidas na lista das estâncias de coordenação designadas pelos Estados-Membros para agir contra as infracções ou irregularidades relacionadas com os livretes ATA, a referida publicação deve ser efectuada na internet, no sítio web oficial da União Europeia.
(26)
O reexame regular da lista de mercadorias que apresentam riscos de fraude acrescidos no decurso de uma operação de trânsito, constantes do anexo 44C do Regulamento (CEE) n.o 2454/93, efectuado nos termos do artigo 340.oA do mesmo regulamento com base nas informações obtidas dos Estados-Membros, permitiu concluir que certas mercadorias constantes dessa lista deixaram de ser consideradas mercadorias com riscos de fraude acrescidos. É, pois, adequado adaptar em conformidade a lista do anexo 44C.
(27)
O anexo 67 do Regulamento (CEE) n.o 2454/93 contém um formulário comum de pedido de autorização e de autorização para os regimes aduaneiros económicos e os destinos especiais. Este formulário deve ser utilizado tanto quando está envolvida uma só administração aduaneira como várias. É conveniente alargar a utilização do anexo 67 aos casos em que é apresentado um pedido de autorização para utilizar a declaração simplificada ou o procedimento de domiciliação, tanto a nível nacional como quando estão envolvidas mais administrações aduaneiras.
(28)
O Regulamento (CEE) n.o 2454/93 deve, por conseguinte, ser alterado nesse sentido.
(29)
Visto que as alterações estabelecidas pela Decisão 1/2008 do Comité Misto do Trânsito Comum CE-EFTA, de 16 de Junho de 2008, que altera a Convenção de 20 de Maio de 1987 relativa ao procedimento do trânsito comum, se aplicam a partir de 1 de Julho de 2008 e a partir de 1 de Julho de 2009, as disposições do presente regulamento que lhes correspondem devem ser aplicáveis a partir dessas mesmas datas.
(30)
As medidas previstas no presente regulamento estão conformes com o parecer do Comité do Código Aduaneiro,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
O Regulamento (CEE) n.o 2454/93 é alterado do seguinte modo:
1.
No artigo 1.o, são aditados os seguintes pontos 13, 14 e 15:
«13.
Autorização única: uma autorização em que intervêm as administrações aduaneiras de dois ou mais Estados-Membros para efeitos de um dos seguintes procedimentos:
-
o procedimento de declaração simplificada previsto no n.o 1 do artigo 76.o do Código, ou
-
o procedimento de domiciliação previsto no n.o 1 do artigo 76.o do Código, ou
-
os regimes aduaneiros económicos referidos no n.o 1, alínea b), do artigo 84.o do Código, ou
-
os destinos especiais referidos no n.o 1 do artigo 21.o do Código.
14.
Autorização integrada: uma autorização para utilizar mais de um dos procedimentos referidos no ponto 13; pode assumir a forma de uma Autorização Única integrada quando estão implicadas várias administrações aduaneiras.
15.
Autoridade aduaneira emissora: a autoridade aduaneira que concede a autorização.».
2.
No artigo 183.o, o n.o 3 passa a ter a seguinte redacção:
«3. A declaração sumária para mercadorias que circulam em regime de trânsito para as quais as formalidades são cumpridas através de tratamento electrónico de dados antes de serem apresentadas à alfândega deve ser constituída pela declaração de trânsito transmitida à estância de destino através da mensagem “aviso antecipado de chegada”.
A declaração sumária é constituída por uma cópia do documento de trânsito ou documento de acompanhamento de trânsito quando se aplicar o n.o 2 do artigo 353.o».
3.
No artigo 199.o, os n.os 1 e 2 passam a ter a seguinte redacção:
«1. Sem prejuízo da eventual aplicação de disposições repressivas, a entrega numa estância aduaneira de uma declaração assinada pelo declarante ou pelo seu representante ou uma declaração de trânsito apresentada utilizando meios informáticos responsabilizam o declarante ou o seu representante nos termos das disposições em vigor, no que diz respeito:
-
à exactidão das indicações constantes da declaração,
-
à autenticidade dos documentos apresentados, bem como
-
à observância de todas as obrigações inerentes à sujeição das mercadorias em causa ao regime considerado.
2. Quando o declarante utilizar sistemas informatizados para a edição das suas declarações aduaneiras, incluindo declarações de trânsito feitas em conformidade com o n.o 2, alínea b), do artigo 353.o, as autoridades aduaneiras podem prever a substituição da assinatura manuscrita por uma outra técnica de identificação podendo eventualmente basear-se na utilização de códigos. Esta facilidade apenas é concedida se estiverem preenchidas as condições técnicas e administrativas fixadas pelas autoridades aduaneiras.
As autoridades aduaneiras podem igualmente prever que as declarações, incluindo as declarações de trânsito feitas em conformidade com o n.o 2, alínea b), do artigo 353.o, efectuadas através dos sistemas informatizados aduaneiros sejam directamente autenticadas por esses sistemas, em substituição da aposição manual ou mecânica do carimbo da estância aduaneira e da assinatura do funcionário competente.».
4.
No artigo 201.o, é aditado o n.o 3 seguinte:
«3. As autoridades aduaneiras podem autorizar que a declaração aduaneira seja apresentada numa estância aduaneira diferente daquela em que as mercadorias são ou serão apresentadas ou entregues para controlo, desde que seja respeitada uma das seguintes condições:
a)
As estâncias aduaneiras referidas na frase introdutória estejam situadas no mesmo Estado-Membro;
b)
As mercadorias devam ser sujeitas a um regime aduaneiro pelo titular da autorização única de declaração simplificada ou de procedimento de domiciliação.».
5.
No artigo 202.o, é aditado o seguinte n.o 3:
«3. A declaração de trânsito é entregue e as mercadorias são apresentadas na estância de partida durante os dias e horas de funcionamento fixados pelas autoridades aduaneiras.
A estância de partida pode, a pedido e a expensas do responsável principal, autorizar a apresentação das mercadorias noutro local.».
6.
O artigo 203.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 203.o
1. A data de aceitação da declaração deve ser nela aposta.
2. A declaração de trânsito comunitário é aceite e registada pela estância de partida no horário fixado pelas autoridades aduaneiras.».
7.
No n.o 3 do artigo 205.o, o quinto e o sexto travessões passam a ter a seguinte redacção:
«-
à possibilidade de os interessados utilizarem listas de carga para o cumprimento das formalidades de trânsito comunitário para as remessas que incluam várias espécies de mercadorias, quando se aplica o disposto no n.o 2 do artigo 353.o e no artigo 441.o,
-
à edição, através de meios informáticos públicos ou privados de acordo com as condições fixadas pelos Estados-Membros, eventualmente em papel virgem, de declarações de exportação, importação e de trânsito, quando se aplica o disposto no n.o 2 do artigo 353.o, bem como de documentos que certifiquem o carácter comunitário das mercadorias que não circulam ao abrigo do regime do trânsito comunitário interno.».
8.
No artigo 208.o, o n.o 2 passa a ter a seguinte redacção:
«2. Quando o regime de trânsito comunitário ou o regime comum de trânsito for precedido ou seguido de um outro regime aduaneiro, pode ser apresentado um maço contendo o número de exemplares exigido para o cumprimento das formalidades relativas ao regime do trânsito, quando se aplica o disposto no n.o 2 do artigo 353.o e ao regime aduaneiro precedente ou seguinte.».
9.
No n.o 1 do artigo 215.o, o segundo e terceiro parágrafos passam a ter a seguinte redacção:
«Este papel é de cor branca para todos os exemplares. No entanto, e em relação aos exemplares relativos ao trânsito comunitário em conformidade com o n.o 2 do artigo 353.o, as casas n.os 1 (no que se refere à primeira e terceira subcasas), 2, 3, 4, 5, 6, 8, 15, 17, 18, 19, 21, 25, 27, 31, 32, 33 (no que se refere à primeira subcasa situada à esquerda), 35, 38, 40, 44, 50, 51, 52, 53, 55 e 56 têm um fundo verde.
Os formulários devem ser impressos a tinta verde.».
10.
No artigo 219.o, o n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. As mercadorias que são objecto de declarações de trânsito são apresentadas em conjunto com o documento de transporte.
A estância de partida pode dispensar a apresentação desse documento quando do cumprimento das formalidades aduaneiras, sob condição de o mesmo se manter à sua disposição.
Todavia, o documento de transporte deve ser apresentado sempre que as autoridades aduaneiras ou qualquer outra autoridade habilitada o solicitarem no decurso do transporte.».
11.
No artigo 247.o, é aditado o n.o 5 seguinte:
«5. Para a aplicação do regime de trânsito comunitário, a estância de partida introduz os dados correspondentes no sistema informático em função dos resultados da conferência.».
12.
No artigo 249.o, é aditado o n.o 3 seguinte:
«3. Para a aplicação do regime de trânsito comunitário, se os resultados da conferência da declaração o permitirem, a estância de partida concede a autorização de saída das mercadorias e menciona a data de saída no sistema informático.».
13.
Na parte I, título IX, capítulo 1, é inserida a seguinte subdivisão antes do artigo 253.o:
«Secção 1
Disposições gerais ».
14.
No artigo 253.o, são aditados os n.os 4 a 8 seguintes:
«4. Qualquer pessoa pode apresentar um pedido de autorização de declaração simplificada ou de procedimento de domiciliação, para utilizar em seu nome próprio ou na qualidade de representante, sempre que existam registos e procedimentos adequados que permitam à autoridade aduaneira emissora identificar as pessoas representadas e efectuar os devidos controlos aduaneiros.
Sem prejuízo do artigo 64.o do Código, o pedido pode também referir-se a uma autorização integrada.
5. O recurso à declaração simplificada ou ao procedimento de domiciliação está subordinado à constituição de uma garantia que cubra os direitos de importação e outros encargos.
6. O titular da autorização deve respeitar as condições e os critérios estabelecidos no presente capítulo, bem como as obrigações decorrentes da autorização, sem prejuízo das obrigações do declarante e das regras relativas à constituição de uma dívida aduaneira.
7. O titular da autorização deve informar as autoridades aduaneiras emissoras de todos os elementos surgidos após a emissão dessa autorização que possam ter incidência na sua manutenção ou no seu conteúdo.
8. A autoridade aduaneira emissora procede a uma reavaliação da autorização de declaração simplificada ou de procedimento de domiciliação nos seguintes casos:
a)
Alterações importantes da legislação comunitária relevante;
b)
Presunção razoável de que o operador económico autorizado já não respeita as condições exigidas.
Quando uma autorização de declaração simplificada ou de procedimento de domiciliação tiver sido concedida a um requerente estabelecido há menos de três anos, deve proceder-se a um acompanhamento circunstanciado durante o primeiro ano após a emissão da autorização.».
15.
No artigo 253.oA, é aditado o seguinte parágrafo:
«A utilização do procedimento de declaração simplificada ou do procedimento de domiciliação está subordinada à apresentação das declarações aduaneiras e notificações em suporte electrónico.».
16.
Na parte I, título IX, capítulo 1, é inserida a secção 2 seguinte após o artigo 253.oA:
«Secção 2
Concessão, suspensão e revogação de autorizações de declaração simplificada ou de procedimento de domiciliação
Artigo 253.oB
1. Os pedidos de autorização de declaração simplificada ou de procedimento de domiciliação são efectuados utilizando o modelo de formulário que figura no anexo 67 ou o formato electrónico correspondente.
2. Se, após a recepção do pedido, a autoridade aduaneira emissora considerar que ele não contém todos os elementos exigidos, convida o requerente, no prazo de 30 dias a contar da recepção do pedido, a fornecer as informações relevantes, apresentando as razões que motivaram o seu pedido.
3. O pedido não é aceite se:
a)
Não respeitar o disposto no n.o 1;
b)
Não tiver sido apresentado às autoridades aduaneiras competentes;
c)
O requerente tiver sido condenado por uma infracção penal grave relacionada com a sua actividade económica;
d)
O requerente for objecto de um processo de falência no momento da apresentação do pedido.
4. Antes de conceder uma autorização de declaração simplificada ou de procedimento de domiciliação, as autoridades aduaneiras controlam as escritas do requerente, excepto se puderem utilizar os resultados de um controlo precedente.
Artigo 253.oC
1. A autorização para o procedimento de declaração simplificada é concedida desde que sejam cumpridos os critérios e condições estabelecidos no artigo 14.oH, com excepção da alínea c) do n.o 1, nas alíneas d), e) e g) do artigo 14.oI e no artigo 14.oJ.
A autorização para o procedimento de domiciliação é concedida desde que sejam cumpridos os critérios e condições estabelecidos no artigo 14.oH, com excepção da alínea c) do n.o 1, no artigo 14.oI e no artigo 14.oJ.
Para conceder as autorizações referidas no primeiro e segundo parágrafos, as autoridades aduaneiras aplicam o disposto no n.o 2 do artigo 14.oA. e utilizam o formulário de autorização estabelecido no anexo 67.
2. Quando o requerente for titular de um certificado AEO referido no n.o 1, alíneas a) ou c), do artigo 14.oA, consideram-se cumpridos os critérios e condições referidos no n.o 1 do presente artigo.
Artigo 253.oD
1. A autoridade aduaneira emissora suspende a autorização para o procedimento de declaração simplificada ou para ao procedimento de domiciliação sempre que:
a)
Se tenha constatado o incumprimento dos critérios e condições referidos no n.o 1 do artigo 253.oC;
b)
As autoridades aduaneiras tenham razões suficientes para pensar que o titular de uma autorização ou uma outra pessoa referida no n.o 1, alíneas a), b) ou d), do artigo 14.oH cometeu um acto passível de procedimento penal e relacionado com uma infracção à regulamentação aduaneira.
Contudo, no caso referido na alínea b) do primeiro parágrafo do presente artigo, a autoridade aduaneira emissora pode decidir não suspender a autorização de declaração simplificada ou de procedimento de domiciliação se considerar que a importância da infracção é negligenciável em relação ao número ou ao volume das operações aduaneiras e que tal infracção não suscita dúvidas quanto à boa-fé do titular da autorização.
Antes de tomar uma decisão, a autoridade aduaneira emissora comunica as suas conclusões ao titular da autorização. Este pode regularizar a situação e/ou manifestar o seu ponto de vista no prazo de 30 dias de calendário a contar da data da comunicação.
2. Se o titular da autorização não regularizar a situação referida no n.o 1, primeiro parágrafo, alínea a), no prazo de 30 dias de calendário, a autoridade aduaneira emissora notifica-lhe a suspensão da autorização de declaração simplificada ou de procedimento de domiciliação durante um período de 30 dias de calendário, a fim de que ele possa tomar as medidas necessárias para regularizar a situação.
3. Nos casos referidos no n.o 1, primeiro parágrafo, alínea b), a autoridade aduaneira emissora suspende a autorização até à conclusão do processo judicial. Notifica desse facto o titular da autorização.
4. Se o titular da autorização não tiver conseguido regularizar a situação no prazo de 30 dias de calendário mas provar que as condições podem ser respeitadas se o período de suspensão for prolongado, a autoridade aduaneira emissora suspende a autorização de declaração simplificada ou de procedimento de domiciliação por um novo período de 30 dias de calendário.
5. A suspensão de uma autorização não afecta os procedimentos aduaneiros iniciados antes da data da suspensão e ainda em curso.
Artigo 253.oE
1. Quando o titular da autorização tiver adoptado, a contento da autoridade aduaneira emissora, as medidas necessárias para satisfazer os critérios e condições estabelecidos para beneficiar de uma autorização de declaração simplificada ou de procedimento de domiciliação, a autoridade aduaneira emissora levanta a suspensão, informando do facto o titular da autorização. A suspensão pode ser revogada antes do termo do prazo estabelecido nos n.os 2 ou 4 do artigo 253.oD.
2. Se o titular da autorização não adoptar as medidas necessárias durante o período de suspensão previsto nos n.os 2 ou 4 do artigo 253.oD, é aplicável o disposto no artigo 253.oG.
Artigo 253.oF
1. Se o titular da autorização não puder satisfazer temporariamente um dos critérios e condições estabelecidos para beneficiar de uma autorização de declaração simplificada ou de procedimento de domiciliação, pode requerer a suspensão da autorização. Nesse caso, o titular da autorização informa a autoridade aduaneira emissora, especificando a data em que considera poder voltar a satisfazer os referidos critérios e condições. Comunica também à autoridade aduaneira emissora as medidas planeadas e o respectivo calendário de aplicação.
2. Se o titular da autorização não regularizar a situação no prazo indicado na sua notificação, a autoridade aduaneira emissora pode conceder-lhe um prazo suplementar razoável, desde que ele tenha agido de boa fé.
Artigo 253.oG
Sem prejuízo do artigo 9.o do Código e do artigo 4.o do presente regulamento, a autoridade aduaneira emissora revoga a autorização de procedimento de declaração simplificada ou de procedimento de domiciliação nos seguintes casos:
a)
Quando o titular da autorização não regularizar a situação tal como referido no n.o 2 do artigo 253.oD e no n.o 1 do artigo 253.oF;
b)
Quando o titular da autorização ou uma outra pessoa referida no n.o 1, alíneas a), b) ou d), do artigo 14.oH tiver cometido infracções graves ou reiteradas à regulamentação aduaneira e tiverem sido esgotadas todas as possibilidades de recurso;
c)
A pedido do titular da autorização.
Contudo, no caso referido na alínea b) do primeiro parágrafo, a autoridade aduaneira emissora pode decidir não revogar a autorização de procedimento de declaração simplificada ou de procedimento de domiciliação se considerar que as infracções são de importância negligenciável em relação ao número ou à dimensão das operações aduaneiras e não suscitam dúvidas quanto à boa-fé do titular da autorização.».
17.
Na parte I, título IX, é inserido o capítulo 1A com a seguinte redacção:
«CAPÍTULO 1A
Autorização única de procedimento de declaração simplificada ou de procedimento de domiciliação
Secção 1
Procedimento de apresentação do pedido
Artigo 253.oH
1. O pedido de autorização única para efeitos de declaração simplificada ou de procedimento de domiciliação é apresentado a uma das autoridades aduaneiras referidas nos n.os 1 e 2 do artigo 14.oD.
No entanto, quando a autorização de declaração simplificada ou de procedimento de domiciliação é requerida no contexto ou no seguimento de um pedido de autorização única para efeitos de destino especial ou de um regime aduaneiro económico, aplica-se o disposto nos n.os 5 e 6 do artigo 292.o, ou nos artigos 500.o e 501.o
2. Se uma parte dos registos e da documentação relevantes for conservada num Estado-Membro diferente daquele em que foi apresentado o pedido, o requerente deve preencher devidamente as casas 5a, 5b e 7 do formulário de pedido de autorização cujo modelo figura no anexo 67.
3. O requerente deve fornecer um ponto de contacto central facilmente acessível ou designar uma pessoa de contacto na sua administração no Estado-Membro onde é apresentado o pedido, a fim de facultar às autoridades aduaneiras todas as informações necessárias para comprovar o cumprimento dos requisitos para a concessão da autorização única.
4. Na medida do possível, o requerente deve apresentar os dados necessários às autoridades aduaneiras por via electrónica.
5. Até que seja criado um sistema electrónico para o intercâmbio de dados entre os Estados-Membros interessados, necessário para efeitos do regime aduaneiro em causa, a autoridade aduaneira emissora pode indeferir pedidos apresentados nos termos do n.o 1 quando a autorização única implique despesas administrativas desproporcionadas.
Artigo 253.oI
1. Os Estados-Membros comunicam à Comissão a lista das autoridades aduaneiras referidas no n.o 1 do artigo 253.oH a quem devem ser apresentados os pedidos, bem como todas as alterações ulteriores dessa lista. A Comissão publica essas informações na internet. Essas autoridades agem na qualidade de autoridades aduaneiras emissoras de autorizações únicas para fins da declaração simplificada e do procedimento de domiciliação.
2. Os Estados-Membros designam um serviço central responsável pelo intercâmbio de informações entre os Estados-Membros, por um lado, e entre os Estados-Membros e a Comissão, por outro, e comunicam-no à Comissão.
Secção 2
Procedimento de emissão
Artigo 253.oJ
1. Quando for requerida uma autorização única de declaração simplificada ou de procedimento de domiciliação, a autoridade aduaneira emissora põe à disposição das outras autoridades aduaneiras interessadas:
a)
O pedido;
b)
O projecto de autorização;
c)
Todas as informações necessárias para conceder a autorização.
Essas informações serão disponibilizadas através do sistema de comunicação previsto no artigo 253.oM, logo que este esteja operacional.
2. As informações referidas nas alíneas a), b) e c) do n.o 1 são disponibilizadas pela autoridade aduaneira emissora nos prazos seguintes:
a)
30 dias de calendário, se o requerente já tiver obtido uma autorização de declaração simplificada ou de procedimento de domiciliação ou um certificado AEO referido nas alíneas a) ou c) do n.o 1 do artigo 14.oA;
b)
90 dias de calendário em todos os outros casos.
Se a autoridade aduaneira emissora não puder respeitar estes prazos, pode prorrogá-los por 30 dias de calendário. Nesse caso, a autoridade aduaneira emissora informa o requerente das razões dessa prorrogação antes do termo dos referidos prazos.
O prazo corre a partir da data em que a autoridade aduaneira emissora recebe todas as informações necessárias mencionadas nas alíneas a), b) e c) do n.o 1. A autoridade aduaneira emissora informa o requerente da aceitação do pedido e da data a partir da qual o prazo começa a correr.
3. Até 31 de Dezembro de 2009, não se aplicam os prazos máximos de 30 e 90 dias de calendário previstos no primeiro parágrafo do n.o 2, mas sim os prazos máximos de 90 e 210 dias de calendário, respectivamente.
Artigo 253.oK
1. A autoridade aduaneira emissora do Estado-Membro onde tiver sido apresentado o pedido e as autoridades aduaneiras dos outros Estados-Membros interessados na autorização única requerida cooperam no estabelecimento dos requisitos de funcionamento e de informação, nomeadamente de um plano de controlo para a supervisão do procedimento aduaneiro utilizado no âmbito da autorização única. Contudo, os dados que as autoridades aduaneiras interessadas devem trocar para efeitos do(s) procedimento(s) aduaneiro(s) limitar-se-ão aos estabelecidos no anexo 30A.
2. As autoridades aduaneiras dos outros Estados-Membros interessados na autorização única requerida comunicam as suas eventuais objecções à autoridade aduaneira emissora no prazo de 30 dias de calendário a contar da data de recepção do projecto de autorização. Se essa comunicação exigir um período de tempo adicional, a autoridade aduaneira emissora é informada logo que possível e, em todo o caso, antes do termo do prazo mencionado. A prorrogação desse prazo não pode exceder 30 dias de calendário. Em caso de prorrogação do prazo, a autoridade aduaneira emissora comunica-a ao requerente.
Se forem comunicadas objecções e as autoridades aduaneiras não chegarem a acordo no prazo fixado, o pedido é indeferido em todos os pontos em que foram levantadas objecções.
Se as autoridades aduaneiras consultadas não responderem n(o) prazo(s) fixado(s) no primeiro parágrafo, a autoridade aduaneira emissora pode considerar, sob a responsabilidade das autoridades aduaneiras consultadas, que não existem objecções à emissão da autorização.
3. Antes de recusar parcial ou integralmente o pedido, a autoridade aduaneira emissora comunica ao requerente os motivos em que tenciona basear a sua decisão, dando-lhe a oportunidade de exprimir o seu ponto de vista no prazo de 30 dias de calendário a contar da data dessa comunicação.
Artigo 253.oL
1. Se o requerente de uma autorização única for titular de um certificado AEO tal como referido no n.o 1, alíneas a) ou c), do artigo 14.oA, a autorização é concedida logo que tiver sido organizado o intercâmbio de informações exigido entre:
a)
O requerente e a autoridade aduaneira emissora;
b)
A autoridade emissora e as outras autoridades aduaneiras interessadas na autorização única requerida.
Se o requerente não for titular de um certificado AEO referido no n.o 1, alíneas a) ou c), do artigo 14.oA, a autorização é concedida quando a autoridade aduaneira emissora considerar que o requerente pode satisfazer as condições e os critérios para obter a autorização, estabelecidos ou referidos nos artigos 253.o, 253.oA e 253.oC, e quando tiver sido acordado o necessário intercâmbio de informações, referido no primeiro parágrafo do presente número.
2. Uma vez obtido o assentimento das outras autoridades aduaneiras interessadas ou no caso de estas não terem levantado objecções, a autoridade aduaneira emissora emite a autorização em conformidade com o formulário de autorização que figura no anexo 67, no prazo de 30 dias de calendário a contar do termo dos prazos previstos nos n.o 2 ou 3 do artigo 253.oK.
A autoridade aduaneira emissora mantém a autorização à disposição das autoridades aduaneiras dos Estados-Membros participantes, por meio do sistema de informação e comunicação referido no artigo 253.oM, logo que este esteja operacional.
3. As autorizações únicas de declaração simplificada e de procedimento de domiciliação serão reconhecidas em todos os Estados-Membros indicados na casa 10 ou 11 da autorização, conforme o caso.
Secção 3
Intercâmbio de informações
Artigo 253.oM
1. Para o processo de informação e comunicação entre as autoridades aduaneiras e para informação da Comissão e dos operadores económicos, será utilizado, uma vez disponível, um sistema electrónico de informação e comunicação, definido pela Comissão e pelas autoridades aduaneiras de comum acordo. As informações fornecidas aos operadores económicos limitar-se-ão aos dados não confidenciais definidos no título II, ponto 16, das Notas Explicativas do formulário de pedido de procedimentos simplificados que figura no anexo 67.
2. Através do sistema de comunicação referido no n.o 1, a Comissão e as autoridades aduaneiras trocam, registam e têm acesso às seguintes informações:
a)
Os dados que constam dos pedidos;
b)
As informações necessárias para o processo de emissão das autorizações;
c)
As autorizações únicas emitidas para os procedimentos referidos nos n.os 13 e 14 do artigo 1.o e, se for caso disso, a respectiva alteração, suspensão ou revogação;
d)
Os resultados das reavaliações efectuadas nos termos do n.o 8 do artigo 253.o
3. A Comissão e os Estados-Membros podem divulgar ao público através da internet, com o consentimento prévio do titular da autorização, a lista das autorizações únicas, bem como os dados não confidenciais definidos no título II, ponto 16, das Notas Explicativas do formulário de pedido de autorização de procedimentos simplificados que figura no anexo 67. Essa lista é mantida actualizada.».
18.
No n.o 1 do artigo 260.o, o termo «declarante» é substituído pelo termo «requerente».
19.
O artigo 261.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 261.o
1. A autorização para utilizar o procedimento de declaração simplificada é concedida ao requerente, desde que estejam preenchidos os critérios e condições mencionados nos artigos 253.o, 253.oA e 253.oC.
2. Quando o requerente é titular de um certificado AEO referido no n.o 1, alíneas a) ou c), do artigo 14.oA, a autoridade aduaneira emissora concede a autorização, uma vez organizado o intercâmbio de informações necessário entre o requerente e a autoridade aduaneira emissora. Considerar-se-ão então cumpridos todos os critérios e condições referidos no n.o 1 do presente artigo.».
20.
O artigo 264.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 264.o
1. A autorização para utilizar o procedimento de domiciliação é concedida ao requerente, desde que estejam preenchidos os critérios e condições mencionados nos artigos 253.o, 253.oA e 253.oC.
2. Quando o requerente é titular de um certificado AEO referido no n.o 1, alíneas a) ou c), do artigo 14.oA, a autoridade aduaneira emissora concede a autorização, uma vez organizado o intercâmbio de informações necessário entre o requerente e a autoridade aduaneira emissora. Considerar-se-ão então cumpridos todos os critérios e condições referidos no n.o 1 do presente artigo.».
21.
É suprimido o artigo 265.o
22.
No artigo 269.o, o n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. A autorização de utilizar o procedimento de declaração simplificada é concedida ao requerente em conformidade com os critérios, condições e modalidades definidos nos artigos 253.o, 253.oA, 253.oC e 270.o».
23.
O artigo 270.o é alterado do seguinte modo:
a)
Os n.os 2, 3 e 4 são suprimidos;
b)
O n.o 5 passa a ter a seguinte redacção:
«5. Quando o requerente é titular de um certificado AEO referido no n.o 1, alíneas a) ou c), do artigo 14.oA, a autoridade aduaneira emissora concede a autorização, uma vez organizado o intercâmbio de informações necessário entre o requerente e a autoridade aduaneira emissora. Considerar-se-ão então satisfeitos todos os critérios e condições referidos no n.o 1 do presente artigo.».
24.
No artigo 282.o, o n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. A autorização de utilizar o procedimento de declaração simplificada é concedida ao requerente, desde que estejam preenchidos os critérios e condições mencionados nos artigos 261.o e 262.o, mutatis mutandis.».
25.
É suprimido o artigo 288.o
26.
É suprimida a alínea a) do n.o 2 do artigo 291.o
27.
No artigo 340.oB, são aditados os pontos seguintes:
«6. “Documento de acompanhamento de trânsito”, o documento impresso a partir do sistema informático para acompanhar as mercadorias e baseado nos dados da declaração de trânsito.
7. “Procedimento de contingência”, o procedimento baseado na utilização de documentos em papel para permitir a entrega e o controlo da declaração de trânsito, bem como o acompanhamento da operação de trânsito, quando não se pode utilizar o procedimento normal por via electrónica.».
28.
No artigo 340.oC, o n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. São sujeitas ao regime de trânsito comunitário interno as mercadorias comunitárias expedidas:
a)
De uma parte do território aduaneiro da Comunidade na qual são aplicáveis as disposições da Directiva 2006/112/CE com destino a uma parte do território aduaneiro da Comunidade na qual não são aplicáveis as referidas disposições; ou
b)
De uma parte do território aduaneiro da Comunidade na qual não são aplicáveis as disposições da Directiva 2006/112/CE com destino a uma parte do território aduaneiro da Comunidade na qual são aplicáveis as referidas disposições; ou
c)
De uma parte do território aduaneiro da Comunidade na qual não são aplicáveis as disposições da Directiva 2006/112/CE com destino a uma parte do território aduaneiro da Comunidade na qual também não são aplicáveis as referidas disposições.».
29.
Ao artigo 342.o é aditado o n.o 4 seguinte:
«4. Quando a garantia for prestada mediante fiança numa estância de garantia:
a)
É atribuído um “número de referência da garantia” ao responsável principal para utilização da garantia e para identificar cada compromisso do fiador;
b)
É atribuído um código de acesso associado ao “número de referência da garantia” e comunicado ao responsável principal.».
30.
O artigo 343.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 343.o
Cada Estado-Membro introduz no sistema informático a lista, bem como o número de identificação, as competências, os dias e o horário de abertura das estâncias competentes para as operações de trânsito comunitário. Devem igualmente ser introduzidas no sistema informático todas as alterações.
A Comissão comunica essas informações aos outros Estados-Membros por meio do sistema informático.».
31.
É inserido o artigo 343.oA seguinte:
«Artigo 343.oA
Cada Estado-Membro comunica à Comissão a criação de estâncias centralizadoras e as competências atribuídas a essas estâncias para a gestão e acompanhamento do procedimento de trânsito comunitário bem como para a recepção e a transmissão de documentos, indicando o tipo de documentos em questão.
A Comissão comunica essas informações aos outros Estados-Membros.».
32.
Na parte II, título II, capítulo 4, secção 1, é inserido o artigo 344.oA seguinte:
«Artigo 344.oA
1. No quadro do procedimento de trânsito comunitário, as formalidades são cumpridas utilizando técnicas electrónicas de processamento de dados.
2. As mensagens a utilizar entre as administrações, no quadro do trânsito comunitário, devem ser conformes com a estrutura e as características definidas de comum acordo pelas autoridades aduaneiras.».
33.
Ao artigo 345.o é aditado o n.o 4 seguinte:
«4. Quando a garantia isolada é prestada mediante fiança, o responsável principal não pode modificar o código de acesso associado ao “número de referência da garantia” excepto quando são aplicadas as disposições do anexo 47A, ponto 3.».
34.
No artigo 346.o, o n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. A garantia isolada por fiança deve ser objecto de um termo de garantia conforme com o modelo que figura no anexo 49.
O termo de garantia é conservado pela estância de garantia.».
35.
O artigo 347.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 347.o
1. No caso referido no n.o 3 do artigo 345.o, a garantia isolada deve ser objecto de um termo de garantia conforme com o modelo que figura no anexo 50.
É aplicável, mutatis mutandis, o n.o 2 do artigo 346.o
2. O fiador fornece à estância de garantia, segundo as modalidades decididas pelas autoridades aduaneiras, todos os pormenores exigidos relativamente aos títulos de garantia isolada que emitiu.
A data-limite de utilização dos títulos de garantia não pode ser fixada para além de um ano a contar da data da sua emissão.
3. É comunicado pelo fiador ao responsável principal um “número de referência da garantia” para cada título de garantia isolada que lhe é atribuído. O código de acesso associado não pode ser modificado pelo responsável principal.
4. Para a aplicação do n.o 2, alínea b), do artigo 353.o, o fiador entrega ao responsável principal os títulos de garantia isolada em suporte papel conformes com o modelo que figura no anexo 54. O número de identificação é indicado no título.
5. O fiador pode emitir títulos de garantia isolada não válidos para uma operação de trânsito comunitário relativa a mercadorias da lista publicada no anexo 44C. Nesse caso, o fiador anotará, em diagonal, no(s) título(s) de garantia isolada que emitir em suporte papel a seguinte menção:
-
Validade limitada - 99200.
6. O responsável principal deve entregar na estância de partida o número de títulos da garantia isolada correspondente ao múltiplo de 7 000 EUR necessário para cobrir integralmente o montante referido no n.o 1 do artigo 345.o Para a aplicação do n.o 2, alínea b), do artigo 353.o, os títulos em suporte papel devem ser entregues e conservados na estância de partida que comunica o número de identificação de cada título à estância de garantia indicada no título.».
36.
No artigo 348.o, o n.o 3 passa a ter a seguinte redacção:
«3. A informação da revogação ou da rescisão e a respectiva data de produção de efeitos são introduzidas sem demora no sistema informático pelas autoridades aduaneiras do Estado-Membro a que pertence a estância de garantia.».
37.
É suprimido o artigo 350.o
38.
O artigo 351.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 351.o
Sempre que a remessa diga simultaneamente respeito a mercadorias que devam ser sujeitas ao regime de trânsito comunitário externo e a mercadorias que devam ser sujeitas ao regime de trânsito comunitário interno, a declaração de trânsito com a sigla T é completada ao nível de cada adição de mercadorias pelo atributo “T1”, “T2” ou “T2F”.».
39.
É suprimido o artigo 352.o
40.
O artigo 353.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 353.o
1. As declarações de trânsito devem respeitar a estrutura e as características definidas no anexo 37A.
2. As autoridades aduaneiras aceitam declarações de trânsito efectuadas por escrito num formulário correspondente ao modelo que figura no anexo 31 e em conformidade com o procedimento definido de comum acordo pelas autoridades aduaneiras nos casos seguintes:
a)
Quando as mercadorias são transportadas por viajantes que não têm acesso directo ao sistema informático aduaneiro, segundo as modalidades descritas no artigo 353.oA;
b)
Quando é utilizado o procedimento de contingência, nas condições e segundo as modalidades definidas no anexo 37D.
3. A utilização de uma declaração de trânsito efectuada por escrito nos termos da alínea b) do n.o 2 está sujeita à aprovação das autoridades aduaneiras competentes quando a aplicação do responsável principal e/ou a rede não funciona(m).
4. A declaração de trânsito efectuada por escrito pode ser completada por um ou vários formulários complementares conformes com o modelo que figura no anexo 33. Os formulários fazem parte integrante da declaração.
5. Em substituição dos formulários complementares, podem ser utilizadas listas de carga, emitidas em conformidade com o anexo 44A e de acordo com o modelo que figura no anexo 45, como parte descritiva das declarações de trânsito efectuadas por escrito, de que fazem parte integrante.».
41.
Na parte II, título II, capítulo 4, secção 2, subsecção 2, é inserido o artigo 353.oA seguinte:
«Artigo 353.oA
1. Para a aplicação do n.o 2, alínea a), do artigo 353.o, o viajante efectua a declaração de trânsito em conformidade com o artigo 208.o e o anexo 37.
2. As autoridades aduaneiras devem assegurar que o intercâmbio dos dados relativos ao trânsito entre as autoridades aduaneiras se processe utilizando as tecnologias da informação e as redes informáticas.».
42.
No artigo 356.o, é suprimido o n.o 3.
43.
O artigo 357.o é alterado do seguinte modo:
a)
O n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. Sem prejuízo do n.o 4, a autorização de saída das mercadorias a sujeitar ao regime de trânsito comunitário fica subordinada à respectiva selagem. A estância de partida toma as medidas de identificação que considera necessárias e introduz as informações correspondentes na declaração de trânsito.»;
b)
O n.o 4 passa a ter a seguinte redacção:
«4. A estância de partida pode dispensar a selagem quando, tendo em conta outras medidas de identificação eventuais, a descrição das mercadorias nos dados da declaração de trânsito ou nos documentos complementares permite identificá-las.
Considera-se que a descrição das mercadorias permite identificá-las quando é suficientemente pormenorizada para permitir um reconhecimento fácil da quantidade e da natureza das mercadorias.».
44.
Os artigos 358.o e 359o passam a ter seguinte redacção:
«Artigo 358.o
1. Aquando da autorização de saída das mercadorias, a estância de partida informa a estância de destino declarada da operação de trânsito comunitário mediante uma mensagem “aviso antecipado de chegada” e informa igualmente cada uma das estâncias de passagem declaradas mediante uma mensagem “aviso antecipado de passagem”. Estas mensagens são estabelecidas com base nos dados, eventualmente rectificados, que constam da declaração de trânsito.
2. Após a autorização de saída das mercadorias, o documento de acompanhamento de trânsito acompanha as mercadorias sujeitas ao regime de trânsito comunitário. O documento em questão corresponde ao modelo e aos elementos que figuram no anexo 45A. Este documento deve ser posto à disposição do operador de acordo com uma das modalidades seguintes:
a)
É entregue ao responsável principal pela estância de partida ou, mediante autorização das autoridades aduaneiras, é estabelecido a partir do sistema informático do responsável principal;
b)
É estabelecido a partir do sistema informático do expedidor autorizado após recepção da mensagem que concede a autorização de saída das mercadorias enviada pela estância de partida.
3. Se for o caso, o documento de acompanhamento de trânsito será completado com uma lista de adições em conformidade com o modelo e as notas que figuram no anexo 45B. A lista em questão é parte integrante do referido documento.
Artigo 359.o
1. A remessa e o documento de acompanhamento de trânsito são apresentados em cada estância de passagem.
2. A estância de passagem regista a passagem que lhe foi comunicada pela estância de partida através de uma mensagem “aviso antecipado de passagem”. A estância de partida é informada da passagem da fronteira através da mensagem “aviso de passagem de fronteira”.
3. As estâncias de passagem procedem ao reconhecimento das mercadorias nos casos em que considerarem necessário. O controlo eventual das mercadorias é efectuado nomeadamente com base na mensagem “aviso antecipado de passagem”.
4. Sempre que o transporte se efectua através de uma estância de passagem distinta da declarada e indicada no documento de acompanhamento de trânsito, a estância de passagem utilizada solicita a mensagem “aviso antecipado de passagem” à estância de partida e informa da passagem a estância de partida, enviando a mensagem “aviso de passagem de fronteira”.».
45.
O artigo 360.o é alterado do seguinte modo:
a)
No n.o 1, a frase introdutória passa a ter a seguinte redacção:
«A transportadora é obrigada a anotar o documento de acompanhamento de trânsito e a apresentá-lo, juntamente com a remessa, às autoridades aduaneiras do Estado-Membro em cujo território se encontra o meio de transporte nos seguintes casos:»;
b)
O n.o 2 passa a ter a seguinte redacção:
«2. As autoridades aduaneiras visam o documento de acompanhamento de trânsito, se considerarem que a operação de trânsito comunitário pode prosseguir normalmente e após terem tomado as medidas eventualmente necessárias.
As informações pertinentes são introduzidas no sistema informático pelas autoridades aduaneiras da estância de passagem ou da estância de destino consoante o caso.».
46.
Os artigos 361.o, 362.o e 363.o passam a ter a seguinte redacção:
«Artigo 361.o
1. As mercadorias e os documentos exigidos são apresentados à estância de destino durante os dias e horas de abertura. Todavia, esta estância pode, a pedido e a expensas do interessado, autorizar que essa apresentação se efectue fora desses períodos. De igual modo, a estância de destino pode, a pedido e a expensas do interessado, autorizar a apresentação das mercadorias e dos documentos exigidos em qualquer outro lugar.
2. Quando as mercadorias forem apresentadas na estância de destino findo o prazo fixado pela estância de partida e a inobservância desse prazo for devida a circunstâncias devidamente justificadas e aceites pela estância de destino, não imputáveis ao transportador ou ao responsável principal, considera-se que este último observou o prazo fixado.
3. A estância de destino conserva o documento de acompanhamento de trânsito e efectua o controlo das mercadorias com base, designadamente, na mensagem “aviso antecipado de chegada” recebida da estância de partida.
4. A pedido do responsável principal, para servir de prova de fim do regime em conformidade com o n.o 1 do artigo 366.o, a estância de destino visa a cópia do documento de acompanhamento de trânsito que contém a seguinte menção:
-
Prova alternativa - 99202.
5. A operação de trânsito pode terminar numa estância que não seja a prevista na declaração de trânsito. Nesse caso, essa estância passa a ser a estância de destino.
Se a nova estância de destino pertencer a um Estado-Membro diferente daquele a que pertence a estância inicialmente prevista, a nova estância de destino solicita a mensagem “aviso antecipado de chegada” à estância de partida.
Artigo 362.o
1. A estância de destino visa um recibo a pedido da pessoa que apresenta as mercadorias e os documentos exigidos.
2. O recibo deve respeitar as indicações do modelo que figura no anexo 47.
3. O recibo deve ser previamente preenchido pelo interessado. Pode conter, fora da casa reservada à estância de destino, outras indicações relativas à remessa. O recibo não pode servir como prova de fim do regime na acepção do n.o 1 do artigo 366.o
Artigo 363.o
1. A estância de destino informa a estância de partida da chegada das mercadorias no próprio dia em que estas lhe são apresentadas por meio da mensagem “aviso de chegada”.
2. Quando a operação de trânsito termina numa estância diferente da prevista na declaração de trânsito, a nova estância de destino informa da chegada a estância de partida por meio da mensagem “aviso de chegada”.
A estância de partida informa da chegada a estância de destino inicialmente prevista por meio da mensagem “aviso de chegada”.
3. A mensagem “aviso de chegada” referida nos n.os 1 e 2 não pode servir como prova de fim do regime na acepção do n.o 1 do artigo 366.o
4. Salvo em circunstâncias devidamente justificadas, a estância de destino comunica a mensagem “resultados do controlo” à estância de partida o mais tardar no dia útil seguinte ao dia em que as mercadorias lhe foram apresentadas. No entanto, quando é aplicado o artigo 408.o, a estância de destino envia a mensagem “resultados do controlo” à estância de partida o mais tardar no sexto dia seguinte ao dia em que as mercadorias foram apresentadas.».
47.
É suprimido o artigo 364.o
48.
Na parte II, título II, capítulo 4, secção 2, o título da subsecção 6 passa a ter a seguinte redacção:
« Procedimento de inquérito».
49.
O artigo 365.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 365.o
1. Quando as autoridades aduaneiras do Estado-Membro de partida não tiverem recebido a mensagem “aviso de chegada” no prazo estabelecido para a apresentação das mercadorias na estância de destino, ou quando não tiverem recebido a mensagem “resultados do controlo” nos seis dias seguinte à recepção da mensagem “aviso de chegada”, devem considerar o procedimento de inquérito a fim de reunir as informações necessárias ao apuramento do regime ou, quando tal não seja possível:
-
determinar os termos de constituição da dívida aduaneira,
-
identificar o devedor, e
-
determinar as autoridades aduaneiras competentes para a cobrança.
2. O procedimento de inquérito deve ser iniciado o mais tardar no prazo de sete dias após o termo de um dos prazos mencionados no n.o 1, salvo casos excepcionais definidos de comum acordo pelos Estados-Membros. Este procedimento é iniciado sem demora, se as autoridades aduaneiras forem antes informadas que o regime não terminou ou suspeitarem ser esse o caso.
3. Se as autoridades aduaneiras do Estado-Membro de partida receberem unicamente a mensagem “aviso de chegada”, iniciam o procedimento de inquérito solicitando à estância de destino que enviou a mensagem “aviso de chegada”, o envio da mensagem “resultados do controlo”.
4. Se as autoridades aduaneiras do Estado-Membro de partida não receberem a mensagem “aviso de chegada”, iniciam o procedimento de inquérito notificando o responsável principal para obterem as informações necessárias ao apuramento do regime, ou a estância de destino, quando estão disponíveis informações suficientes para o inquérito no destino.
O responsável principal deve ser notificado para se obterem as informações necessárias ao apuramento do regime o mais tardar vinte e oito dias após o início do procedimento de inquérito junto da estância de destino.
5. A estância de destino e o responsável principal devem responder à notificação mencionada no n.o 4 nos vinte e oito dias seguintes. Se o responsável principal fornecer informações suficientes durante esse período, as autoridades aduaneiras do Estado-Membro de partida devem ter em conta essas informações ou apurar a operação se as informações fornecidas o permitirem.
6. Se as informações fornecidas pelo responsável principal não permitirem apurar o regime, mas forem consideradas suficientes pelas autoridades aduaneiras do Estado-Membro de partida para continuar o procedimento de inquérito, deve ser efectuado imediatamente um pedido junto da estância aduaneira em questão.
7. Quando o procedimento de inquérito permitir estabelecer que o regime terminou correctamente, as autoridades aduaneiras do Estado-Membro de partida apuram a operação e informam do facto sem demora o responsável principal, bem como, se for caso disso, as autoridades aduaneiras que tenham dado início a uma acção de cobrança em conformidade com os artigos 217.o a 232.o do Código.».
50.
É inserido o artigo 365.oA seguinte:
«Artigo 365.oA
1. Quando, após o início de um procedimento de inquérito e antes do termo do prazo mencionado no primeiro travessão do artigo 450.oA, a prova do local onde tiveram lugar os factos que deram origem à constituição da dívida é apresentada, por qualquer meio, às autoridades aduaneiras do Estado-Membro de partida, a seguir designadas “autoridades requerentes”, e desde que esse local se situe noutro Estado-Membro, estas transmitem sem demora todas as informações disponíveis às autoridades competentes desse local, a seguir designadas “autoridades requeridas”.
2. As autoridades requeridas acusam a recepção da comunicação, indicando se são responsáveis pela cobrança. Caso não obtenham resposta nos vinte e oito dias seguintes, as autoridades requerentes devem prosseguir imediatamente o procedimento de inquérito.».
51.
Os artigos 366.oe 367.o passam a ter a seguinte redacção:
«Artigo 366.o
1. A prova de que o regime terminou nos prazos mencionados na declaração pode ser apresentada pelo responsável principal, a contento das autoridades aduaneiras, sob forma de um documento certificado pelas autoridades aduaneiras do Estado-Membro de destino que contenha a identificação das mercadorias em causa e que comprove que estas foram apresentadas na estância de destino ou, caso se aplique o artigo 406.o, junto do destinatário autorizado.
2. Considera-se igualmente que o regime de trânsito comunitário terminou, se o responsável principal apresentar, a contento das autoridades aduaneiras, um dos documentos seguintes que identifique as mercadorias:
a)
Um documento aduaneiro, emitido num país terceiro, de sujeição a um destino aduaneiro num país terceiro;
b)
Um documento emitido num país terceiro, visado pelas autoridades aduaneiras desse país, que certifique que as mercadorias são consideradas em livre circulação no país terceiro em questão.
3. Os documentos mencionados no n.o 2 podem ser substituídos pelas respectivas cópias ou fotocópias autenticadas pelo organismo que visou os documentos originais, pelas autoridades dos países terceiros em questão ou pelas autoridades de um dos Estados-Membros.
Artigo 367.o
As disposições relativas ao intercâmbio de mensagens entre as autoridades aduaneiras de dados relativos ao trânsito por meio das tecnologias da informação e de redes informáticas não são aplicáveis aos procedimentos simplificados próprios de certos modos de transporte e aos outros procedimentos simplificados baseados no n.o 2 do artigo 97.o do Código, referidos no n.o 1, alíneas f) e g), do artigo 372.o».
52.
São suprimidos os artigos 368.oA, 369.o, 369.oA, 370.o e 371.o
53.
O artigo 372.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 372.o
1. A pedido do responsável principal ou do destinatário, consoante o caso, as autoridades aduaneiras podem autorizar as seguintes simplificações:
a)
A utilização de uma garantia global ou de uma dispensa de garantia;
b)
A utilização de selos de um modelo especial;
c)
A dispensa de itinerário vinculativo;
d)
O estatuto de expedidor autorizado;
e)
O estatuto de destinatário autorizado;
f)
A aplicação de procedimentos simplificados próprios do transporte de mercadorias:
i)
por caminho-de-ferro ou por grandes contentores,
ii)
por via aérea,
iii)
por via marítima,
iv)
por canalização;
g)
A aplicação de outros procedimentos simplificados baseados no artigo 2.o do artigo 97.o do Código.
2. Salvo disposições em contrário da presente secção ou da autorização, quando forem autorizadas as simplificações previstas nas alíneas a) e f) do n.o 1, tais simplificações aplicam-se em todos os Estados-Membros. Quando forem autorizadas simplificações previstas nas alíneas b), c), e d) do n.o 1, só são aplicáveis simplificações às operações de trânsito comunitário que tenham início no Estado-Membro onde foi concedida a autorização. Quando for autorizada a simplificação prevista na alínea e) do n.o 1 a simplificação só é aplicável no Estado-Membro onde foi concedida a autorização.».
54.
A alínea b) do n.o 1 do artigo 373.o passa a ter a seguinte redacção:
«b)
Recorram regularmente ao regime de trânsito comunitário, ou em relação às quais as autoridades aduaneiras tenham conhecimento de que estão em condições de cumprir as obrigações inerentes ao regime ou, no caso da simplificação prevista no n.o 1, alínea e), do artigo 372.o, recebam regularmente mercadorias sujeitas ao regime de trânsito comunitário; e».
55.
No artigo 374.o, o n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. O pedido de autorização para utilizar as simplificações, a seguir designado “o pedido”, é datado e assinado. O pedido pode ser feito por escrito ou apresentado utilizando técnicas electrónicas de processamento dos dados, nas condições e segundo as modalidades determinadas pelas autoridades aduaneiras.».
56.
No artigo 376.o, o n.o 3 passa a ter a seguinte redacção:
«3. Em relação às simplificações referidas no n.o 1, alíneas b), c), e f), do artigo 372.o, a autorização é apresentada sempre que a estância de partida o exigir.».
57.
O artigo 379.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 379.o
1. O responsável principal utiliza a garantia global ou a dispensa de garantia dentro do limite de um montante de referência.
2. O montante de referência corresponde ao montante da dívida aduaneira susceptível de se constituir em relação às mercadorias que o responsável principal sujeita ao regime de trânsito comunitário durante um período de, pelo menos, uma semana.
A estância de garantia estabelece esse montante em colaboração com o interessado:
a)
Com base nos dados relativos às mercadorias transportadas no passado e numa estimativa do volume das operações de trânsito comunitário a efectuar, extraídos, designadamente, da documentação comercial e contabilística do interessado;
b)
Para estabelecer o montante de referência, são igualmente tidas em conta as taxas mais elevadas relativas às mercadorias no Estado-Membro da estância de garantia. Para efeitos do cálculo, consideram-se mercadorias não comunitárias as mercadorias comunitárias que devem ser ou que foram transportadas em aplicação da Convenção relativa a um regime de trânsito comum.
Proceder-se-á, para cada operação de trânsito, ao cálculo do montante da dívida aduaneira susceptível de ser constituída. Sempre que os dados necessários não estiverem disponíveis, considera-se que o montante se eleva a 7 000 EUR, salvo se, com base em outras informações de que as autoridades aduaneiras tenham conhecimento, for estabelecido um montante diferente.
3. A estância de garantia procede a um exame do montante de referência, designadamente em função de um pedido do responsável principal e, se for caso disso, reajusta esse montante.
4. Compete ao responsável principal assegurar-se de que os montantes em causa, tendo em conta as operações em relação às quais o regime não terminou, não excedem o montante de referência.
Os sistemas informáticos das autoridades aduaneiras tratam e podem controlar a utilização do montante de referência para cada operação de trânsito.».
58.
É inserido o artigo 380.oA seguinte:
«Artigo 380.oA
Para a utilização de cada garantia global e/ou de cada dispensa de garantia:
a)
É atribuído ao responsável principal um “número de referência da garantia” relativo ao montante de referência determinado;
b)
É atribuído e comunicado ao responsável principal, pela estância de garantia, um código de acesso inicial associado ao “número de referência da garantia”.
O responsável principal pode atribuir um ou vários códigos de acesso a esta garantia para si próprio ou para os seus representantes.».
59.
O artigo 382.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 382.o
1. A garantia global é prestada por fiança.
2. Deve ser objecto de um termo de garantia conforme com o modelo que figura no anexo 48. O termo de garantia é conservado pela estância de garantia.
3. Aplica-se, mutatis mutandis, o disposto no n.o 2 do artigo 346.o».
60.
O artigo 383.o é alterado do seguinte modo:
a)
O n.o 2 passa a ter a seguinte redacção:
«2. O prazo de validade do certificado não pode exceder dois anos. Todavia, a estância de garantia pode prorrogar esse prazo uma única vez por um período não superior a dois anos.»;
b)
É suprimido o n.o 3.
61.
O artigo 384.o é alterado do seguinte modo:
a)
O n.o 2 passa a ter a seguinte redacção:
«2. A revogação da autorização de garantia global ou de dispensa de garantia pelas autoridades competentes ou a revogação da decisão pela qual a estância de garantia aceitou o compromisso do fiador ou a rescisão do seu compromisso pelo fiador e a sua data de efeito devem ser introduzidas no sistema informático pela estância de garantia.»;
b)
O n.o 3 passa a ter a seguinte redacção:
«3. Na data de efeito da revogação ou da rescisão, os certificados emitidos no âmbito da aplicação do n.o 2, alínea b), do artigo 353.o não podem continuar a ser utilizados para a sujeição das mercadorias ao regime de trânsito comunitário e devem ser devolvidos sem demora à estância de garantia pelo responsável principal.
Cada Estado-Membro comunica à Comissão os elementos de identificação dos certificados ainda válidos que não tenham sido devolvidos ou que tenham sido declarados roubados, extraviados ou falsificados. A Comissão comunica essas informações aos outros Estados-Membros.»;
c)
É suprimido o n.o 4.
62.
É suprimido o artigo 385.o
63.
No artigo 386.o, o n.o 2 passa a ter a seguinte redacção:
«2. O responsável principal introduz o número, o tipo e a marca dos selos utilizados nos dados da declaração de trânsito.
O responsável principal apõe os selos o mais tardar aquando da autorização de saída das mercadorias.».
64.
No artigo 387.o, é suprimido o n.o 2.
65.
O primeiro parágrafo do artigo 398.o passa a ter a seguinte redacção:
«Pode ser concedido o estatuto de expedidor autorizado a qualquer pessoa que pretenda efectuar operações de trânsito comunitário sem apresentar à estância aduaneira de partida ou em qualquer outro local autorizado as mercadorias objecto da declaração de trânsito.».
66.
A alínea b) do artigo 399.o passa a ter a seguinte redacção:
«b)
O prazo de que dispõem as autoridades aduaneiras após a entrega da declaração pelo expedidor autorizado tendo em vista permitir-lhes proceder a um eventual controlo antes da autorização de saída das mercadorias;».
67.
O artigo 400.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 400.o
O expedidor autorizado entrega uma declaração de trânsito na estância de partida. A autorização de saída das mercadorias não pode ter lugar antes do termo do prazo previsto na alínea b) do artigo 399.o».
68.
É suprimido o artigo 401.o
69.
O artigo 402.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 402.o
O expedidor autorizado introduz, se for caso disso, no sistema informático, o itinerário vinculativo fixado em conformidade com o n.o 2 do artigo 355.o e o prazo fixado em conformidade com o artigo 356.o no qual as mercadorias devem ser apresentadas à estância de destino, bem como o número, o tipo e a marca dos selos.».
70.
São suprimidos os artigos 403.o e 404.o
71.
O artigo 406.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 406.o
1. Pode ser concedido o estatuto de destinatário autorizado a qualquer pessoa que pretenda receber nas suas instalações ou noutros locais determinados mercadorias sujeitas ao regime de trânsito comunitário sem apresentar essas mercadorias nem o documento de acompanhamento de trânsito à estância de destino.
2. O responsável principal cumpriu as obrigações que lhe incumbem por força do n.o 1, alínea a), do artigo 96.o do Código e o regime de trânsito comunitário terminou quando, no prazo fixado, o documento de acompanhamento de trânsito que acompanhou a remessa, bem como as mercadorias intactas, forem entregues ao destinatário autorizado nas suas instalações ou nos locais especificados na autorização, respeitando as medidas de identificação tomadas.
3. Para cada remessa que lhe for entregue nas condições previstas no n.o 2, o destinatário autorizado passará, a pedido do transportador, o recibo referido no artigo 362.o, que se aplica mutatis mutandis.».
72.
No artigo 407.o, o n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. A autorização determina, designadamente:
a)
A ou as estâncias de destino competentes para as mercadorias que o destinatário autorizado receba;
b)
O prazo no qual o destinatário autorizado recebe da estância de destino através da mensagem “autorização de descarga” os dados pertinentes da mensagem “aviso antecipado de chegada” para efeitos da aplicação, mutatis mutandis, do n.o 3 do artigo 361.o;
c)
As categorias ou movimentos de mercadorias excluídos.».
73.
O artigo 408.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 408.o
1. Em relação às mercadorias que cheguem às suas instalações ou aos locais especificados na autorização, o destinatário autorizado deve:
a)
Informar imediatamente a estância de destino competente da chegada das mercadorias por meio da mensagem “notificação de chegada”, mencionando os incidentes ocorridos durante o transporte;
b)
Aguardar a mensagem “autorização de descarga” antes de proceder à descarga;
c)
Após ter recebido a mensagem “autorização de descarga”, enviar à estância de destino, o mais tardar no terceiro dia seguinte ao dia de chegada das mercadorias, a mensagem “observações sobre a descarga” indicando todas as diferenças, de acordo com as condições fixadas na autorização;
d)
Manter à disposição da estância de destino ou enviar-lhe o exemplar do documento de acompanhamento de trânsito que acompanhou as mercadorias, de acordo com as disposições constantes da autorização.
2. A estância de destino introduz os dados que constituem a mensagem “resultados do controlo” no sistema informático.».
74.
É suprimido o artigo 408.oA.
75.
No artigo 441.o, o primeiro parágrafo do n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. O disposto no n.o 5 do artigo 353.o e no ponto 23 do anexo 37D aplica-se às listas de carga eventualmente apensas à guia de remessa CIM ou ao boletim de entrega TR.».
76.
No artigo 442.o, o n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. Nos casos em que é aplicável o regime de trânsito comunitário, os artigos 412.o a 441.o não excluem a possibilidade de se utilizarem os procedimentos definidos nos artigos 344.o a 362.o, 367.o e no ponto 22 do anexo 37D. As disposições dos artigos 415.o e 417.o ou 429.o e 432.o são todavia aplicáveis.».
77.
O artigo 450.oA passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 450.oA
O prazo referido no n.o 1, terceiro travessão, do artigo 215.o do Código é de:
-
sete meses a contar da data em que as mercadorias deveriam ter sido apresentadas na estância de destino, a menos que tenha sido enviado um pedido de cobrança, de acordo com o artigo 365.oA, sendo este período, nesse caso, prolongado de um mês no máximo, ou
-
um mês no termo do prazo referido no n.o 5 do artigo 365.o, quando o responsável principal não forneceu informações ou forneceu informações insuficientes.».
78.
No artigo 450.oC, o n.o 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1. Se o regime não for apurado, as autoridades aduaneiras do Estado-Membro de partida devem, no prazo de nove meses a contar da data em que as mercadorias deviam ter sido apresentadas na estância de destino, notificar o fiador do não apuramento do regime.».
79.
No artigo 450.oD, o segundo parágrafo passa a ter a seguinte redacção:
«Essas autoridades informam a estância de partida e a estância de garantia de todos os casos constitutivos de uma dívida relacionados com as declarações de trânsito comunitário aceites pela estância de partida, bem como das acções empreendidas com vista à cobrança junto do devedor. Além disso, informam a estância de partida da cobrança dos direitos e outras imposições, a fim de permitir à estância apurar a operação de trânsito.».
80.
No n.o 2 do artigo 453.o, a expressão «artigo 314.oB» é substituída pela expressão «artigo 314.o».
81.
O artigo 454.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 454.o
1. As disposições da presente secção aplicam-se ao transporte de mercadorias efectuado ao abrigo de cadernetas TIR no território aduaneiro da Comunidade.
2. As mensagens a que se refere a presente secção estarão em conformidade com a estrutura e os elementos definidos de comum acordo pelas autoridades aduaneiras.
3. O titular da caderneta TIR apresentará os dados da caderneta TIR à estância aduaneira de partida ou de entrada, mediante processos informáticos, de acordo com a estrutura e os elementos correspondentes enunciados nos anexos 37A e 37C.
4. Aquando da autorização de saída das mercadorias para a operação TIR, a estância aduaneira de partida ou de entrada imprimirá um documento de acompanhamento de trânsito que deverá ser conservado juntamente com a folha n.o 2 e transmitirá os dados electrónicos à estância aduaneira de destino ou de saída declarada através da mensagem “aviso antecipado de chegada”.
5. Os elementos da caderneta TIR serão utilizados para determinar eventuais consequências jurídicas decorrentes de uma discrepância entre os dados electrónicos da caderneta TIR e os elementos constantes da própria caderneta.
6. Só se pode estabelecer uma derrogação à obrigação de apresentar os dados da caderneta TIR mediante processos informáticos em casos excepcionais, quando:
a)
O sistema de trânsito informatizado das autoridades aduaneiras não está a funcionar;
b)
A aplicação destinada a apresentar os dados da caderneta TIR mediante processos informáticos não está a funcionar;
c)
A rede entre a aplicação destinada a apresentar os dados da caderneta TIR mediante processos informáticos e as autoridades aduaneiras não está a funcionar.
7. A derrogação prevista nas alíneas b) e c) do n.o 6 está sujeita à aprovação das autoridades aduaneiras.».
82.
Ao n.o 2 do artigo 454.oA é aditada a seguinte alínea d):
«d)
Utilizem processos informáticos para comunicar com a estância aduaneira de destino.».
83.
O artigo 454.oB passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 454.oB
1. Em relação às remessas de mercadorias que cheguem às suas instalações ou aos locais especificados na autorização referida no artigo 454.oA, o destinatário autorizado deve, segundo as modalidades previstas na autorização, respeitar as seguintes obrigações:
a)
Informar imediatamente a estância aduaneira de destino da chegada das mercadorias através da mensagem “notificação de chegada”, incluindo informações sobre eventuais irregularidades ou incidentes ocorridos durante o transporte;
b)
Aguardar a mensagem “autorização de descarga” antes de proceder à descarga;
c)
Inscrever de imediato as mercadorias descarregadas nas suas escritas;
d)
Enviar, o mais tardar no terceiro dia seguinte à chegada das mercadorias, a mensagem “observações sobre a descarga”, incluindo informações sobre eventuais irregularidades ou incidentes, à estância aduaneira de destino.
2. O destinatário autorizado deve assegurar que a caderneta TIR e o documento de acompanhamento de trânsito sejam apresentados imediatamente às autoridades aduaneiras da estância de destino. Essas autoridades preencherão o talão n.o 2 da caderneta TIR e garantirão que esta seja devolvida ao titular da caderneta TIR ou à pessoa que age em seu nome. A folha n.o 2 será conservada pela estância aduaneira de destino ou de saída.
3. A data de fim da operação TIR é a data de inscrição nas escritas referidas na alínea c) do n.o 1.
No entanto, nos casos em que tenha ocorrido alguma irregularidade ou incidente durante o transporte, a data do termo da operação TIR é a data da mensagem “resultados do controlo”, mencionada no n.o 4 do artigo 455.o
4. A pedido do titular da caderneta TIR, o destinatário autorizado emitirá um recibo que certifique a chegada das mercadorias às instalações do destinatário autorizado e contenha uma referência ao documento de acompanhamento de trânsito e à caderneta TIR. O recibo não será utilizado como prova do termo da operação TIR na acepção da alínea d) do artigo 1.o da Convenção TIR ou do artigo 455.oB.
5. A estância aduaneira de destino introduzirá a mensagem “resultados do controlo” no sistema informatizado.
As autoridades aduaneiras enviarão igualmente os dados previstos no anexo 10 da Convenção TIR.
6. Quando a aplicação informática do destinatário autorizado não estiver a funcionar, as autoridades competentes podem permitir outros métodos de comunicação com as autoridades aduaneiras da estância aduaneira de destino.».
84.
O n.o 2 do artigo 454.oC passa a ter a seguinte redacção:
«2. Considera-se que a operação TIR terminou, na acepção da alínea d) do artigo 1.o da Convenção TIR, quando as exigências dos n.os 1 e 2 do artigo 454.oB tiverem sido preenchidas.».
85.
O artigo 455.o passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 455.o
1. A estância aduaneira de destino ou de saída preencherá o talão n.o 2, conservará a folha n.o 2 e o documento de acompanhamento de trânsito e utilizará a mensagem “aviso de chegada” para notificar a estância aduaneira de partida ou de entrada da chegada das mercadorias na data em que estas são apresentadas na estância aduaneira de destino ou de saída.
2. Quando a operação TIR terminar numa estância aduaneira distinta da declarada inicialmente na declaração de trânsito, a nova estância aduaneira de destino ou de saída notificará a chegada à estância aduaneira de partida ou de entrada através da mensagem “aviso de chegada”.
A estância aduaneira de partida ou de entrada notificará a chegada à estância aduaneira de destino ou de saída inicialmente declarada através da mensagem “reenvio do aviso de chegada”.
3. A mensagem “aviso de chegada” mencionada nos n.os 1 e 2 não pode ser utilizada como prova de que o procedimento foi encerrado na acepção do artigo 455.oB.
4. Salvo em circunstâncias devidamente justificadas, a estância aduaneira de destino ou de saída enviará a mensagem “resultados do controlo” à estância de partida ou de entrada o mais tardar no terceiro dia seguinte ao da apresentação das mercadorias na estância aduaneira de destino ou de saída. Contudo, quando é aplicável o artigo 454.oB, a estância aduaneira de destino enviará a mensagem “resultados do controlo” à estância aduaneira de partida ou de entrada, o mais tardar no sexto dia seguinte ao da chegada das mercadorias às instalações do destinatário autorizado.
As autoridades aduaneiras enviarão igualmente os dados previstos no anexo 10 da Convenção TIR.
5. Quando é aplicável o n.o 6 do artigo 454.o, as autoridades aduaneiras do Estado-Membro de destino ou de saída devolverão sem demora a parte adequada da folha n.o 2 da caderneta TIR às autoridades aduaneiras do Estado-Membro de partida ou de entrada, no prazo máximo de oito dias a contar da data em que a operação TIR terminou.».
86.
O artigo 455.oA passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 455.oA
1. Se não tiverem recebido a mensagem “aviso de chegada” até ao prazo-limite de apresentação das mercadorias na estância aduaneira de destino ou de saída ou não tiverem recebido a mensagem “resultados do controlo” no prazo de seis dias a contar da recepção da mensagem “aviso de chegada”, as autoridades aduaneiras do Estado-Membro de partida ou de entrada examinarão a possibilidade de dar início ao processo de averiguações, a fim de reunir as informações necessárias ao apuramento da operação TIR ou, caso tal não seja possível, de:
-
determinar os termos de constituição da dívida aduaneira,
-
identificar o devedor, e
-
determinar as autoridades aduaneiras competentes para proceder à liquidação.
2. O processo de averiguações é iniciado o mais tardar sete dias após o termo de um dos prazos-limite mencionados no n.o 1, salvo em casos excepcionais definidos de comum acordo pelos Estados-Membros. Se, entretanto, as autoridades aduaneiras suspeitarem ou forem informadas de que a operação TIR não chegou ao seu termo, darão imediatamente início ao processo de averiguações.
3. Se tiverem recebido unicamente a mensagem “aviso de chegada”, as autoridades aduaneiras do Estado-Membro de partida ou de entrada iniciarão o processo de averiguações solicitando à estância aduaneira de destino ou de saída que enviou a mensagem “aviso de chegada” que lhes envie a mensagem “resultados do controlo”.
4. Se não tiverem recebido a mensagem “aviso de chegada”, as autoridades aduaneiras de partida ou de entrada iniciarão o processo de averiguações, solicitando as informações necessárias ao apuramento da operação TIR à estância aduaneira de destino ou de saída. Esta estância dará resposta ao pedido no prazo de vinte e oito dias.
5. Em caso de impossibilidade de apuramento da operação TIR, o titular da caderneta TIR será instado a prestar as informações necessárias ao apuramento da operação o mais tardar no prazo de vinte e oito dias a contar do início do processo de averiguações junto da estância aduaneira de destino ou de saída. O titular da caderneta TIR dará resposta ao pedido no prazo de vinte e oito dias. Este prazo pode ser alargado por mais vinte e oito dias, mediante pedido do titular da caderneta TIR.
As autoridades aduaneiras do Estado-Membro de partida ou de entrada informarão igualmente a associação garante em causa, sem prejuízo da notificação prevista nos termos do n.o 1 do artigo 11.o da Convenção TIR, instando-a a fornecer prova de que a operação TIR terminou.
6. Quando é aplicável o n.o 6 do artigo 454.o, as autoridades aduaneiras do Estado-Membro de partida ou de entrada iniciarão o processo de averiguações a que se refere o n.o 1, caso não tenham recebido prova do termo da operação TIR no prazo de dois meses a contar da data da aceitação da caderneta TIR. Para esse efeito, as referidas autoridades devem enviar às autoridades aduaneiras do Estado-Membro de destino ou de saída um pedido acompanhado de todas as informações necessárias. Se, entretanto, as autoridades suspeitarem ou forem antes informadas de que a operação TIR não chegou ao seu termo, darão imediatamente início ao processo de averiguações. Darão igualmente início ao processo de averiguações sempre que se verificar a posteriori que a prova do termo da operação TIR foi falsificada e que o recurso a esse processo é necessário para concretizar os objectivos referidos no n.o 1.
O procedimento previsto no n.o 5 aplica-se mutatis mutandis.
As autoridades aduaneiras do Estado-Membro de destino ou de saída responderão no prazo de vinte e oito dias.
7. Sempre que o processo de averiguações permitir estabelecer que a operação TIR terminou correctamente, as autoridades aduaneiras do Estado-Membro de partida ou de entrada procederão ao apuramento da operação e informarão do facto, sem demora, a associação garante e o titular da caderneta TIR, bem como, se for o caso, as autoridades aduaneiras que tenham dado início ao processo de cobrança nos termos dos artigos 217.o a 232.o do Código.».
87.
É inserido o seguinte artigo 455.oB:
«Artigo 455.oB
1. A prova de que a operação TIR terminou no prazo-limite previsto na caderneta TIR pode ser facultada, a contento das autoridades aduaneiras, sob a forma de um documento, certificado pelas autoridades aduaneiras do Estado-Membro de destino ou de saída, que contenha a identificação das mercadorias e comprove que estas foram apresentadas à estância aduaneira de destino ou de saída, ou, em caso de aplicação do artigo 454.oA, ao destinatário autorizado.
2. A operação TIR considera-se igualmente concluída, quando o titular da caderneta TIR ou a associação garante apresenta, a contento das autoridades aduaneiras, um dos seguintes documentos de identificação das mercadorias:
a)
Um documento aduaneiro, emitido num país terceiro, de sujeição a um destino aduaneiro num país terceiro;
b)
Um documento, emitido num país terceiro, visado pelas autoridades aduaneiras desse país e que certifique que as mercadorias são consideradas em livre circulação no país terceiro em causa.
3. Os documentos mencionados nas alíneas a) e b) podem ser substituídos pelas cópias ou fotocópias respectivas, certificadas conformes pelo organismo que tiver certificado os documentos originais, pelas autoridades dos países terceiros em causa ou pelas autoridades de um Estado-Membro.».
88.
O artigo 456.o é alterado do seguinte modo:
a)
É aditado ao n.o 1 um parágrafo com a seguinte redacção:
«O prazo previsto no n.o 1, terceiro travessão, do artigo 215.o do Código Aduaneiro será de sete meses a contar da data-limite em que as mercadorias deveriam ter sido apresentadas na estância aduaneira de destino ou de saída.»
b)
O n.o 2 passa a ter a seguinte redacção:
«2.
Os artigos 450.oB e 450.oD aplicam-se mutatis mutandis no quadro do processo de cobrança relativo ao regime TIR.».
89.
O artigo 457.oB passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 457.oB
1. Sempre que uma operação TIR envolva as mesmas mercadorias constantes do anexo 340A ou sempre que as autoridades aduaneiras o considerem necessário, a estância aduaneira de partida ou de entrada pode determinar um itinerário para as mercadorias.
2. As autoridades aduaneiras do Estado-Membro em que se encontram as mercadorias anotarão as informações pertinentes no documento de acompanhamento de trânsito e no talão n.o 1 da caderneta TIR nos casos em que:
a)
O itinerário mude a pedido do titular da caderneta TIR;
b)
O transportador se tenha desviado do itinerário fixado por motivos de força maior.
A estância aduaneira de destino ou de saída introduzirá as informações pertinentes no sistema informatizado.
3. Nos casos a que se refere a alínea b) do n.o 2, as mercadorias, o documento de acompanhamento de trânsito e a caderneta TIR serão apresentados, sem demora, às autoridades aduaneiras mais próximas.».
90.
No n.o 1 do artigo 458.o, a segunda frase do segundo parágrafo passa a ter a seguinte redacção:
«A Comissão comunica estas informações aos outros Estados-Membros por internet, no sítio oficial web da União Europeia.».
91.
No artigo 496.o, é suprimida a alínea c).
92.
No artigo 843.o, é suprimido o n.o 2.
93.
No anexo 30A, ponto 1. «Notas introdutórias dos quadros», Nota 5. «Procedimentos simplificados», no ponto 5.1, é suprimido o número «288.o».
94.
No anexo 37, título I, ponto A, a primeira frase da alínea c) passa a ter a seguinte redacção:
«c)
No caso em que uma disposição comunitária preveja expressamente a sua utilização, nomeadamente no quadro do regime de trânsito comunitário para a declaração de trânsito para os viajantes, bem como para o procedimento de contingência.».
95.
O anexo 37A, título II, ponto B «Informações (dados) da declaração de trânsito», é alterado do seguinte modo:
a)
No grupo de dados «OPERAÇÃO DE TRÂNSITO», o texto relativo ao elemento de informação «Identificação da fronteira de passagem» (casa n.o 21) é substituído pelo seguinte texto:
«Tipo/comprimento: an .. 27
A utilização deste atributo é facultativa para os Estados-Membros, em conformidade com o disposto no anexo 37.»;
b)
No grupo de dados «ADIÇÃO DE MERCADORIAS - CÓDIGOS-MERCADORIAS SENSÍVEIS» (casa n.o 31) o texto é substituído pelo seguinte:
«CÓDIGOS-MERCADORIAS SENSÍVEIS
(casa n.o 31)
Número: 9
Este grupo de dados é utilizado quando a declaração de trânsito diz respeito a mercadorias enumeradas na lista do anexo 44C.
Código de mercadorias sensíveis
(casa n.o 31)
Tipo/comprimento: n .. 2
O código que figura no anexo 37C deve ser utilizado se o código das mercadorias não for suficiente para identificar inequivocamente uma mercadoria enumerada na lista do anexo 44C.
Quantidade de mercadorias sensíveis
(casa n.o 31)
Tipo/comprimento: n .. 11,3
Este atributo é utilizado quando a declaração de trânsito diz respeito a mercadorias enumeradas na lista do anexo 44C.»;
c)
No grupo de dados «ADIÇÃO DE MERCADORIAS - VOLUMES» (caixa n.o 31) o texto dos atributos «Marcas e número de volumes», «Natureza dos volumes» e «Número de volumes» é substituído pelo seguinte:
«Marcas e números de volumes
(casa n.o 31)
Tipo/comprimento: an .. 42
Este atributo deve ser utilizado quando o atributo “Natureza dos volumes” indicar outros códigos que figuram no anexo 37C diferentes dos utilizados para “A granel” (VQ, VG, VL, VY, VR ou VO) ou para “Desempacotado” (NE, NF, NG). A sua utilização é facultativa quando o atributo “Natureza dos volumes” indicar um dos códigos supramencionados.».
Natureza dos volumes
(casa n.o 31)
«Tipo/comprimento: a2
São utilizados os códigos previstos na lista de “códigos de embalagem” na rubrica “casa n.o 31” do anexo 38.».
Número de volumes
(casa n.o 31)
«Tipo/comprimento: n .. 5
Este atributo deve ser utilizado quando o atributo “Natureza dos volumes” indicar outros códigos que figuram no anexo 37C diferentes dos utilizados para “A granel” (VQ, VG, VL, VY, VR ou VO) ou para “Desempacotado” (NE, NF, NG). Não pode ser utilizado quando o atributo “Natureza dos volumes” indicar um dos códigos supramencionados.»;
d)
No grupo de dados «ADIÇÃO DE MERCADORIAS - DOCUMENTOS/CERTIFICADOS APRESENTADOS» (casa n.o 44) o texto é substituído pelo seguinte:
«Este grupo de dados deve ser utilizado para as mensagens TIR. Nos outros casos, deve ser utilizado em conformidade com o anexo 37. Se este grupo de dados for utilizado, deve ser igualmente utilizado pelo menos um dos seguintes atributos.».
96.
No anexo 37C, são aditados os seguintes pontos 9 e 10:
«9.
Para o atributo “Tipo de declaração” (casa n.o 1): para as declarações TIR, usar o código “TIR”.
10.
Para o atributo “Tipo de garantia” (casa 52): para as mensagens TIR, usar o código “B”.».
97.
É inserido como anexo 37D o texto que figura no anexo I do presente regulamento.
98.
O anexo 38 é alterado em conformidade com o estabelecido no anexo II do presente regulamento.
99.
No anexo 44A, título I, o ponto 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1.
Definição
1.1.
A lista de carga é um documento que corresponde às características do presente anexo.
1.2.
Pode ser utilizada com a declaração de trânsito no quadro da aplicação do n.o 2 do artigo 353.o».
100.
O anexo 44 B é alterado do seguinte modo:
a)
O ponto 3.1 passa a ter a seguinte redacção:
«3.1.
Os formulários devem ser impressos em papel suficientemente resistente para que, no uso normal, não acuse rasgões nem amarrotamento. O papel deve ser de cor branca.»;
b)
O ponto 4.3 passa a ter a seguinte redacção:
«4.3.
Os formulários devem ostentar uma menção indicando o nome e o endereço do tipógrafo ou uma sigla que permita a sua identificação, devendo igualmente ostentar um número de identificação.».
101.
O anexo 44C é substituído pelo texto do anexo III do presente regulamento.
102.
O anexo 45A é alterado do seguinte modo:
a)
No capítulo I, «Modelo do documento de acompanhamento de trânsito», é suprimido o exemplar «B»;
b)
O capítulo II é substituído pelo texto estabelecido no anexo IV do presente regulamento.
103.
O anexo 45B é alterado em conformidade com o estabelecido no anexo V do presente regulamento.
104.
No anexo 46B, a segunda coluna do quadro é alterada do seguinte modo:
a)
As observações relativas ao critério 1. «Experiência suficiente» passam a ter a seguinte redacção:
«Uma experiência suficiente é comprovada pela utilização correcta e regular do regime de trânsito comunitário, na qualidade de responsável principal, durante um dos seguintes períodos anteriores ao pedido:
-
seis meses, para a aplicação do n.o 2, alínea a), do artigo 380.o e do n.o 1 do artigo 381.o,
-
um ano, para a aplicação do n.o 2, alínea b), do artigo 380.o e do n.o 2, alínea a), do artigo 381.o,
-
dois anos, para a aplicação do n.o 3 do artigo 380.o e do n.o 2, alínea b), do artigo 381.o»
b)
As observações relativas ao critério 2. «Nível elevado de colaboração com as autoridades aduaneiras» passam a ter a seguinte redacção:
«O responsável principal atinge um nível elevado de colaboração com as autoridades aduaneiras quando introduz, na gestão das suas operações, medidas especiais, oferecendo a essas autoridades mais possibilidades de controlo e de protecção dos interesses em causa.
A contento das autoridades aduaneiras, essas medidas podem dizer respeito designadamente:
-
às condições de emissão da declaração de trânsito, ou
-
ao conteúdo da declaração de trânsito, quando o responsável principal fizer constar dessa declaração dados suplementares, quando esses dados não são obrigatórios, ou
-
às modalidades de cumprimento das formalidades de sujeição ao regime (em particular, a apresentação da declaração numa única estância aduaneira).».
105.
O anexo 47A é alterado do seguinte modo:
a)
O ponto 1 passa a ter a seguinte redacção:
«1.
Situações em que o recurso à garantia global de montante reduzido ou à garantia global pode ser temporariamente proibido
1.1.
Proibição temporária de recurso à garantia global de montante reduzido
Por “circunstâncias específicas” na acepção do n.o 6 do artigo 94.o do Código, entende-se uma situação em que se estabelece, em relação a um número significativo de casos que implicam vários responsáveis principais e põem em perigo o bom funcionamento do regime, não obstante a aplicação eventual do artigo 384.o e do artigo 9.o do Código, que a garantia global de montante reduzido referida no n.o 4 do artigo 94.o do Código já não é suficiente para assegurar o pagamento no prazo previsto das dívidas constituídas na sequência da subtracção ao regime de trânsito comunitário de mercadorias que figuram na lista do anexo 44C.
1.2.
Proibição temporária de recurso à garantia global
Por “um grande número de fraudes comprovadas” na acepção do n.o 7 do artigo 94.o do Código, entende-se uma situação em que se estabelece, não obstante a aplicação eventual do artigo 384.o, do artigo 9.o e, se for caso disso, do n.o 6 do artigo 94.o, que a garantia global referida no n.o 2, alínea b), do artigo 94.o do Código já não é suficiente para assegurar o pagamento no prazo previsto das dívidas constituídas na sequência de subtracções ao regime de trânsito comunitário de mercadorias que figuram na lista do anexo 44C. Neste contexto, há que ter em conta a amplitude dessas subtracções e as condições em que são efectuadas, designadamente quando resultam de actividades do crime organizado a nível internacional.»;
b)
No ponto 2, é suprimido o ponto 2.2;
c)
No ponto 3, é suprimido o segundo travessão;
d)
No ponto 4, o ponto 4.3 passa a ter a seguinte redacção:
«4.3.
Quando as autoridades competentes concederem a derrogação, apõem na casa n.o 8 do certificado de garantia global a seguinte menção:
-
UTILIZAÇÃO NÃO LIMITADA - 99209».
106.
No anexo 51B, o ponto 1.2.1 passa a ter a seguinte redacção:
«1.2.1.
Sempre que a garantia global não puder ser utilizada para as mercadorias referidas na lista do anexo 44C, deve ser inscrita, na casa n.o 8 do certificado, a seguinte menção:
-
Validade limitada - 99200».
107.
O anexo 67 - Formulários de Pedido e de Autorização - é alterado do seguinte modo:
a)
Na segunda linha do título, entre os termos «Artigos» e «292.o», são inseridos os números «253.oB», «253.oC», «253.oH» e «253.oL»;
b)
Os formulários e as notas explicativas que figuram no anexo VI do presente regulamento são inseridos após as «Observações Gerais» e antes do modelo «Pedido de autorização de utilização de um regime aduaneiro económico/tratamento pautal favorável em função de um destino especial»;
c)
Após o modelo de «Autorização do regime de aperfeiçoamento passivo, formulário complementar», o título «Notas Explicativas» é substituído pelo título seguinte:
«NOTAS EXPLICATIVAS DO FORMULÁRIO RELATIVO AOS REGIMES ADUANEIROS ECONÓMICOS E AO DESTINO ESPECIAL».
Artigo 2.o
Até 1 de Janeiro de 2012, as autoridades aduaneiras procedem a uma reavaliação em conformidade com o n.o 8 do artigo 253.o do Regulamento (CEE) n.o 2454/93, das autorizações de declaração simplificada ou de procedimento de domiciliação concedidas antes da data referida no n.o 3 do artigo 3.o do presente regulamento, e emitem novas autorizações em conformidade com o Regulamento (CEE) n.o 2454/93, tal como alterado pelo presente regulamento.
Artigo 3.o
1. O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
2. Os pontos 2, 3, 5 a 12, 27 a 48, 51 a 76, 92, 94, 95 a), b) e c), 97 a 100 e 102 a 106 do artigo 1.o são aplicáveis a partir de 1 de Julho de 2008.
3. Os pontos 1, 4, 13, 14, 16 a 24, 26, 80 a 85, 87, 89, 90, 91, 95 d) 96, 101 e 107 do artigo 1.o são aplicáveis a partir de 1 de Janeiro de 2009.
4. Os pontos 49, 50, 77, 78, 79, 86 e 88 do artigo 1.o são aplicáveis a partir de 1 de Julho de 2009.
5. Os pontos 15, 25 e 93 do artigo 1.o são aplicáveis a partir de 1 de Janeiro de 2011.
6. O ponto 2 do artigo 1.o é aplicável até 30 de Junho de 2009.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 17 de Novembro de 2008.