32001D0822
L 314/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 27 ноември 2001 година
за асоцииране на отвъдморските страни и територии към Европейската общност
(„Решение за отвъдморско асоцииране“)
(2001/822/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, наричан по-долу „Договора“, и по-специално член 187 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като има предвид, че:
(1)
Решение 91/482/ЕИО на Съвета от 25 юли 1991 г. за асоцииране на отвъдморските страни и територии към Европейската икономическа общност (1) бе приложимо до 1 декември 2001 г. Член 240, параграф 4 от него постановява, че Съветът, като действа с единодушие по предложение на Комисията, определя разпоредбите, които следва да се постановят за последващо прилагане на принципите, изложени в членове 182-186 от Договора.
(2)
Декларация № 36 относно отвъдморските страни и територии, наричани по-долу ОСТ, приложена към заключителния акт на Конференцията на представителите на правителствата на държавите-членки, подписана в Амстердам през 1997 г., покани Съвета, в съответствие с член 187 от Договора, да преразгледа условията за асоцииране с ОСТ предвид следните четири цели:
-
по-ефективно насърчаване на икономическото и социално развитие на ОСТ,
-
развитие на икономически връзки между ОСТ и Европейския съюз,
-
отчитане в по-голяма степен на различията и специфичните характеристики на отделните ОСТ, включително аспекти, свързани със свободата на установяване,
-
и осигуряване подобряването на ефективността на финансовите инструменти.
(3)
На 11 февруари 1991 г. Европейският парламент прие резолюция относно връзките между ОСТ, страните от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн (страните от АКТБ) и най-отдалечените региони на Европейския съюз (2). В допълнение, на 4 октомври 2001 г. той прие резолюция по предложението на Комисията за Решение на Съвета относно асоциирането на ОСТ към Европейската общност (3).
(4)
В съобщението си от 20 май 1999 г., озаглавено „Статутът на ОСТ, асоциирани към ЕО и варианти за“ ОСТ 2000, „Комисията разгледа особеностите и развитието на асоциирането ОСТ-ЕО от 1957 г., като отбеляза основните принципи и настоящата ситуация на асоциирането и очерта алтернативни политики за периода след 1 март 2000 г.“
(5)
В съответствие с член 10 от Решение 91/482/ЕИО, компетентните власти на ОСТ уведомиха Комисията за измененията или допълненията, които те желаят в бъдеще, по-специално на заседание в контекста на партньорството, проведено на 29 и 30 април 1999 г., на което присъстваха Комисията, четирите държави-членки, с които ОСТ са свързани, както и съответните 20 ОСТ.
(6)
При все че не са трети страни, ОСТ не съставляват част от общия пазар и трябва да съблюдават задълженията, наложени на трети страни по отношение на търговия, по-специално правила за произход, здравни стандарти и стандарти за здраве на растенията и защитните мерки.
(7)
Като общо правило, когато Съветът приема мерки съгласно член 187 от Договора, той трябва да отчита както принципите, постановени в част четвърта на Договора, така и другите принципи на правото на Общността. Той също така следва да отчита придобития опит при прилагането на търговския режим по Решение 91/482/ЕИО.
(8)
Този режим предоставя безмитен достъп на продукти с произход от ОСТ и правила за произход, които позволяват кумулиране с продукти с произход от страните от АКТБ, за които се прилагат различни правила, или от Общността. Това причинява или заплашва да причини сериозни смущения във функционирането на определени организации на общия пазар съгласно общата селскостопанска политика, по-специално тези на ориз и захар. Такива смущения бяха причина на няколко пъти Комисията и Съвета да приемат защитни мерки.
(9)
Като ограничиха обхвата на използване на кумулирането на произход, промените, направени във връзка с ориза при средносрочния преглед на решението (4) помогнаха да се поддържа достъп на продукти от ОСТ до пазара на Общността при условия, които благоприятстват баланса ѝ. Този достъп следва да се подобри по отношение на най-слабо развитите ОСТ, но без да изменя общото количество, които се ползва от кумулиране. Предвид факта, че само две други ОСТ изобщо са действали в този сектор, останалите налични количества следва да се разпределят между тях, в интерес на прозрачността.
(10)
При все това, обаче, по отношение на захарта и захарните смеси, увеличението в износа на ОСТ, причинено от захар с произход от страните от АКТБ или от Общността на един свръхнаситен пазар, доведе до по-голямо намаление на квотата, определена за производителите от Общността и следователно до по-големи загуби на гарантиран за тях доход.
(11)
Освен това с оглед на минималните, с ниска добавена стойност операции, които понастоящем са достатъчни за получаването на статут на продукт с произход от ОСТ в сектора захар, приносът на този износ за развитието на териториите може, в най-добрия случай, да е малък и несъмнено несъразмерен с причиненото смущение на засегнатите сектори на Общността.
(12)
Поради гореизброените причини трябва да се приемат правила за произход, които изключват възможността за кумулиране АКТБ/ЕО-ОСТ за захарта, когато се извършени само минимални операции. При все това обаче, като се имат предвид вече направените инвестиции в ОСТ въз основа на правилата в сила от 1991 г., такова изключване следва да влезе в сила постепенно. Следователно, при условията на приемането на необходимите разпоредби по прилагане, следва временно да се разреши кумулирането да продължи в прогресивно намаляващи количествени граници, които са съвместими с целите на организацията на общия пазар на захар на Общността, като се държи надлежна сметка за легитимните интереси на операторите от ОСТ.
(13)
Следва, също така, да се приемат разпоредби, които да гарантират, че селскостопански продукти с произход от Общността, които се ползват от възстановяване при износ, не могат да бъдат внесени повторно безмитно в Общността чрез използване на процедурата за кумулиране.
(14)
Освен това всички правила за произход на ОСТ следва да се осъвременят в интерес на съответните оператори и администрации, като се отчита техническия прогрес и политиката, приета от Общността за хармонизиране на правилата за произход. По сходен начин процедурата следва да се опрости, така че да позволи необходимите технически изменения на правилата в бъдеще да се извършват по-лесно.
(15)
Процедурата за претоварване на стоки без произход в ОСТ, но в свободно обращение там, следва да се завърши и изясни за да се гарантира прозрачна и надеждна правна рамка за оператори и администрации. Тя трябва, също така, да се разшири така че да включва определени рибни продукти от особено значение за Гренландия и Сен Пиер и Микелон, при условие че бъдат приети необходимите разпоредби по прилагане.
(16)
Общите разпоредби на Договора и законодателството, извлечено съгласно него не се прилагат автоматично спрямо ОСТ, с изключение на изричните разпоредби в обратния смисъл. Продуктите от ОСТ, внесени в Общността, трябва въпреки това да съответстват на действащите правила на Общността.
(17)
Финансовата помощ за ОСТ следва да се разпредели въз основа на единни, прозрачни и ефективни критерии, като се отчитат нуждите и напредъка на ОСТ. Тези критерии следва да включват по-специално икономическите и физическите измерения на ОСТ, ползата от предходно финансиране, спазването на принципите на стабилно финансово управление, лоялна фискална политика, оценка на капацитета на усвояване, необходимостта от установяване на резерв, за да се финансират непрограмирани разходи и плавен преход с цел да се предотвратят внезапни спънки при разпределение на суми за Нова Каледония, Френска Полинезия и Нидерландските Антили. В интерес на ефективността, опростяването и признаването на капацитета за управление на властите на ОСТ, безвъзмездните финансови ресурси, предоставени на ОСТ следва да се управляват по-скоро на базата на партньорство като се прилагат процедури, основани на правилата в сила за структурните фондове.
(18)
За тази цел процедурите делегират основната отговорност за програмиране и изпълнение на сътрудничеството по-специално на ОСТ. Сътрудничеството ще се осъществява основно в съответствие с териториалната нормативна уредба на ОСТ и ще подкрепя мониторинга, оценяването и последващата проверка на програмираните дейности. В допълнение е необходимо да се изясни кои програми на Общността и бюджетни линии са отворени за ОСТ, а така също и процедурите за плавен преход от предишни ЕФР към деветия такъв.
(19)
Глобални промени, отразяващи се в непрекъснатия процес на търговска либерализация, обхващат широко Общността, основният търговски партньор на ОСТ, а така също и съседни на страните от АКТБ и други икономически партньори. В оценяването на достъп до пазара, размера на митата играе все по-малка роля, докато търговията с услуги и свързаните с търговията области придобиват все по-голямо значение в отношенията между ОСТ и техните икономически партньори. Тези връзки следователно следва да се насърчават, при запазване на общата рамка на текущия търговски режим и на условията за постепенна интеграция на онези ОСТ, които желаят, в регионалната и глобална икономика, като им се помага да увеличат капацитета си да се справят с тези нови области.
(20)
Необходимите мерки за прилагане на настоящото решение следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяването на процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (5). Въпреки това, що се отнася до изпълнението на Девети ЕФР, гласуването и мнозинството следва да са същите, както са постановени в член 21 от Вътрешното споразумение между представителите на правителствата на държавите-членки на заседание на Съвета относно финансирането и администрирането на помощ на Общността съгласно финансовия протокол към Споразумението за партньорство между страните от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн и Европейската общност и нейните държави-членки, подписан в Котону (Бенин) на 23 юни 2000 г. и разпределението на финансова помощ за Отвъдморските страни и територии, за които се прилага част четвърта от Договора (6), наричано по-долу „Вътрешното споразумение“.
(21)
ОСТ са неустойчиви островни среди, които изискват подобаваща защита, включително по отношение на управлението на отпадъците. По отношение на радиоактивните отпадъци, това е предвидено съгласно член 198 от Договора за създаване на Евратом и законодателството, прието съгласно него, с изключение за Гренландия, за която Договорът за създаване на Евратом не се прилага. За други отпадъци следва да се уточни кои правила на Общността се прилагат по отношение на ОСТ.
(22)
Условията за асоцииране, постановени в настоящото решение, не следва да се прилагат спрямо Бермудските острови в съответствие с желанието на правителството на Бермудските острови.
(23)
Съветът следва да даде нов отговор на всички изброени по-горе нови фактори, който е едновременно последователен и отчитащ разнообразието от ситуации. Един нов статут на асоциирането може да предложи такъв отговор,
РЕШИ:
ЧАСТ ПЪРВА
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ ЗА АСОЦИИРАНЕТО НА ОСТ С ОБЩНОСТТА
Глава 1
Общи разпоредби
Член 1
Намерение, цели и принципи
1. Асоциирането на ОСТ към Общността, наричано по-долу „ОСТ-ЕО асоциирането“, се основава на посоченото в член 182 от Договора, а именно да насърчава икономическото и социално развитие на ОСТ и да установи тесни икономически връзки между тях и Общността като цяло.
То преследва целите, постановени в член 183 от Договора в съответствие с принципите, провъзгласени в членове 184-188 от Договора като се съсредоточава върху намаляването, предотвратяването и най-накрая премахването на бедността и върху устойчивото развитие и постепенната интеграция в регионалната и световна икономика.
2. Асоциирането се отнася до изброените в приложение I А ОСТ.
3. В съответствие с член 188 от Договора, настоящото решение се прилага за Гренландия, при условията на специфични разпоредби, предвидени в Протокола за временния режим за Гренландия, приложен към Договора.
Член 2
Основни елементи
1. ОСТ-ЕО асоциирането се основава на принципите на свобода, демокрация, спазване на правата на човека и основните свободи и върховенството на закона. Тези принципи, на които се основава Европейския съюз в съответствие с член 6 от Договора за Европейски съюз, са общи за всички държави-членки и свързаните с тях ОСТ.
2. Не съществува дискриминация въз основа на пол, раса, етнически произход, религия или вяра, инвалидност, възраст или сексуална ориентация в областите на сътрудничество, упоменати в настоящото решение.
Член 3
Най-слабо развити ОСТ
1. Общността оказва специално третиране на най-слабо развитите ОСТ и на тези, които не са в състояние да се възползват от регионалното сътрудничество и интеграция, упоменати в член 16.
2. За да отговори на тези трудности, финансовото сътрудничество за развитие включва, между другото, специално третиране по отношение на определяне на размера на финансови ресурси и свързаните с тях условия с цел да се създаде възможност най-слабо развитите ОСТ да преодолеят структурните и други препятствия в развитието си. То обръща специално внимание на подобряване на условията на живот на най-бедните части от населението в контекста на облекчаване на бедността.
3. Считаните за най-слабо развити ОСТ за целите на настоящото решение са изброени в приложение I Б. Този списък се изменя с решение на Съвета, който действа с единодушие по предложение на Комисията, когато икономическата ситуация на дадена ОСТ претърпи значителна и трайна промяна, която налага включването ѝ в категорията на най-слабо развити ОСТ или ако включването ѝ в тази категория вече не е оправдано.
Глава 2
Участници в сътрудничеството в ОСТ
Член 4
Принципи
1. В рамките на партньорството, постановено в член 7, властите на ОСТ приемат основна отговорност за формулирането на стратегии за асоцииране и развитие и тяхното прилагане чрез подготовка, заедно с Комисията и държавите-членки, с които ОСТ е свързана, на Единни програмни документи (наричан по-долу ЕПД) и програми за сътрудничество.
2. Общността признава, че местните обществени и индивидуални участници играят ключова роля за постигането на целите, постановени в член 183 от Договора.
3. При прилагане на настоящото решение страните имат за свои водещи принципи прозрачността, субсидиарността и необходимостта от ефективност.
Член 5
Различните участници
1. Участници в сътрудничеството в ОСТ включват:
-
властите на ОСТ,
-
останалите регионални и местни власти в ОСТ,
-
гражданското общество, социални, бизнес и синдикални сдружения, доставчици на публични услуги, както и местни, национални или международни неправителствени организации (НПО).
Държавите-членки, с които ОСТ са свързани, уведомяват Комисията до три месеца от влизането в сила на настоящото решение за националните, регионални или местни власти, упоменати в различните членове на решението.
2. Признаването на неправителствените участници зависи от техния капацитет да отговарят на нуждите на местното население, тяхната експертиза и това дали имат демократична и отчетна организация и управление.
3. Неправителствени участници се определят със споразумение между ОСТ властите, Комисията и държавата-членка, с която ОСТ са свързани, като се взима предвид съответния предмет, тяхната експертиза и поле на дейност. Процесът на идентификация се извършва във всяка ОСТ като част от процеса на подготовка за програмите за сътрудничество, упоменати в член 4.
Член 6
Отговорности на неправителствените участници
Неправителствени участници, определени съгласно член 5, параграф 3, могат да играят роля в:
-
информиране и консултиране,
-
подготовката и изпълнението на програми за сътрудничество,
-
децентрализирано сътрудничество в контекста на отговорности, делегирани за подкрепа на местни инициативи за развитие.
Глава 3
Принципи и процедури на ОСТ-ЕО партньорството
Член 7
Диалог и партньорство
1. С цел да позволи пълноценното участие на ОСТ в осъществяването на асоциирането ОСТ-ЕО и като надлежно отчита начина на организация на институциите на държавите-членки, асоциирането използва процедура на консултация, основана на упоменатите по-долу разпоредби. То се занимава с всеки въпрос, възникнал в отношенията между ОСТ и Общността.
2. Широкият диалог следва да позволи Общността, всички ОСТ и държавите-членки, с които те са свързани да се консултират взаимно относно принципните, подробните процедури и резултатите от асоциирането.
Форум за диалог ОСТ-ЕО, наричан по-долу „ОСТ Форум“, заседава веднъж годишно, като събира органите на властта в ОСТ, представители на държавите-членки и Комисията.
3. Между Комисията, държавите-членки, с които са свързани ОСТ и всяка ОСТ, представена от органите на властта ѝ, съществуват отделни партньорства, които позволяват целите и принципите на настоящото решение, по-специално тези, посочени в членове 4 и 19, да се осъществят на практика. Това тристранно партньорство по-долу се нарича „партньорство“.
За всяка ОСТ се създават работни групи по партньорството, които включват гореспоменатите трима партньори. Тези работни групи могат да заседават по молба на Комисията, на държава-членка или на ОСТ. По молба на един от партньорите няколко работни групи по партньорството могат да осъществяват съвместни срещи, за да обсъждат въпроси от общ интерес или регионалните аспекти на асоциирането.
4. Тези консултации се извършват в пълно съответствие със съответните институционални, юридически и финансови правомощия на тримата партньори.
Комисията председателства работните страни и ОСТ Форума и осигурява тяхното административно обслужване.
Представител на Европейската инвестиционна банка, наричана по-долу ЕИБ, присъства на заседанията, когато в дневния ред са включени въпроси, свързани с нея.
5. Становищата на работните страни и ОСТ Форума са предмет на решения на Комисията, когато е уместно и в рамките на нейните правомощия, или на предложения от Комисията към Съвета с оглед изпълнението на нови елементи от ОСТ-ЕО асоциирането или негово изменение въз основа на член 187 от Договора.
Член 8
Съвместна парламентарна асамблея на страни от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн и ЕС
Органите на властта на ОСТ се уведомяват за дневния ред, резолюциите и препоръките на Съвместната парламентарна асамблея на страните от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн и ЕС.
Държави-членки и Комисията подпомагат всяка молба от страна на властите на ОСТ за участие като наблюдатели на пленарни заседания на Съвместната парламентарна асамблея на страните от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн и ЕС, съгласно правилника за работа на Асамблеята.
Член 9
Управление
Текущото управление на настоящото решение се извършва от Комисията и ОСТ властите и в случай на нужда - от държавата-членка, с която са свързани ОСТ, в съответствие с институционалните, юридически и финансови правомощия на всеки от партньорите, особено по отношение на развитието на финансово сътрудничество и сътрудничество в областта на търговията и услугите.
ЧАСТ ВТОРА
ОБЛАСТИ НА СЪТЛУДНИЧЕСТВО МЕЖДУ ОСТ И ЕО
Член 10
Области на сътрудничество
Общността допринася за сътрудничеството в тези области в ОСТ, изброени в настоящия дял в съответствие с приоритетите, посочени в стратегиите за развитие за всяка ОСТ или, където е уместно, във формата на регионални мерки.
Член 11
Производствени сектори
Сътрудничеството подпомага секторни политики и стратегии, които улесняват достъпа до производствени дейности и ресурси, по-специално:
а)
Селско стопанство: селскостопанска политика и институционално изграждане, диверсификация, напояване, размножение на семена, мерки за защита на посевите, производство на торове, оборудване, агропроизводство, животновъдство и говедовъдство, скотовъдство, разширение и изследване; маркетинг; съхранение и транспорт; хранителна защита; кредитиране на селското стопанство; регулиране на земята и поземлена реформа, политика за използване и регистрация на земя, трансфер на технологии, инфраструктура за напояване и дренаж, други услуги за подкрепа.
б)
Гори: политика за горите и институционално изграждане, включително използване на дървета за съхраняване на околната среда при ерозия и контрол на процесите на превръщане на земите в пустиня (дезертификация); залесяване; управление на горите, включително рационално използване и управление на износа на дървен материал; въпроси, свързани с тропическите гори; изследване и обучение.
в)
Рибно стопанство: политика за рибно стопанство и институционално изграждане, защита на видове риба; рибни стопанства и риболов; транспорт на риба и рибни продукти; студено съхраняване и маркетинг и съхранение на риба.
г)
Развитие на селските райони: политика на развитието на селските райони и институционално изграждане, интегрирани проекти/програми за развитие на селските райони; подкрепа и проекти, насочени към хората, производството и маркетинга в селските райони; инфраструктура в селските райони.
д)
Промишленост: секторна политика и институционално изграждане; занаятчийство; селскостопанска промишленост и други производствени сектори, производство на транспортни съоръжения; технологическа научноизследователска и развойна дейност; контрол на качеството; развитие и разширяване на МСП и микропредприятия.
е)
Минно дело: секторна политика и институционално изграждане, технологическа научноизследователска и развойна дейност; разработване на мини в малък мащаб, и т.н.
ж)
Енергетика: енергийна политика и институционално изграждане; производство на енергия (невъзобновима и възобновима); ефективно използване на енергийните ресурси; изследване и обучение в областта на енергетиката; насърчаване на инвестиции на частния сектор в производството и разпределението на енергия.
з)
Транспорт: транспортна политика и институционално изграждане; шосеен, железопътен, въздушен, морски или вътрешен воден транспорт и съоръжения за складиране.
и)
Съобщения: политика в областта на съобщенията и институционално изграждане; далекосъобщения и медии.
й)
Води: политика в областта на водите и институционално изграждане; защита на водните ресурси, управление на отпадъците, водоснабдяване в селските и градски райони за домакинства, производства и селско стопанство; съхранение, разпределение и управление на водните ресурси.
к)
Банки, финансови и бизнес услуги: финансова секторна политика и институционално изграждане, бизнес услуги; приватизация, дялово участие и маркетинг; подкрепа за търговски и бизнес сдружения (включително агенции за насърчаване на износа); финансови и банкови институции.
л)
Технологично развитие и приложение, изследване: политика и институционално изграждане; синхронизирано действие на местно, национално и/или регионално ниво за насърчаване на научни и технологични дейности и тяхното приложение в производството и насърчаването на компютърна грамотност в публичния и частния сектор, научни програми и съоръжения за изследване.
Член 12
Развитие на търговията
1. Общността прилага мерки за развитието на търговията на всички нива до крайната дистрибуция на продукта.
Целта е да се гарантира, че ОСТ извличат максимална полза от разпоредбите на настоящото решение и могат да участват при най-благоприятни условия на пазара на Общността, вътрешните, субрегионални, регионални и международни пазари като разнообразяват обхвата и увеличават стойността и обема на търговията на ОСТ със стоки и услуги.
2. В допълнение към развитието на търговия между ОСТ и Общността, особено внимание се отделя на дейности, насочени към укрепване самостоятелността на ОСТ и подобряване на регионалното сътрудничество в областта на търговията и услугите.
3. В рамките на инструментите, предвидени в настоящото решение и в съответствие със съдържащите се разпоредби в тази връзка, по молба на властите на ОСТ се предприемат действия, по-специално в следните области:
а)
подкрепа за определяне на подходящи макроикономически политики, необходими за развитие на търговията;
б)
подкрепа за създаването или реформирането на подходящи законови и регулаторни рамки, както и за реформиране на административните процедури;
в)
установяване на последователни търговски стратегии;
г)
подкрепа на ОСТ за развитие на вътрешния им капацитет, за информационни системи и за осъзнаване на ролята и важността на търговията за икономическото развитие;
д)
подкрепа за заздравяване на инфраструктурата, свързана с търговията, и по-специално подкрепа за усилията на ОСТ за развитие и подобряване на спомагателната инфраструктура на услуги, включително съоръжения за транспорт и складиране, с цел да се осигури ефективното им участие в разпределението на стоки и услуги и да се насърчи експортния поток от ОСТ;
е)
развитие на човешки ресурси и професионални умения в областта на търговията и услугите, по-специално в обработването, маркетинга, разпределението и транспортния сектор за пазара на Общността, регионалните и международни пазари;
ж)
подкрепа за развитие на частния сектор, и по-специално на МСП за идентифициране и развитие на продукти, търговски обекти и експортно ориентирани съвместни предприятия;
з)
подкрепа за действия на ОСТ, насочени към насърчаване и привличане на частни инвестиции и съвместни предприятия;
и)
установяване, приспособяване и заздравяване на организации в ОСТ, занимаващи се с развитието на търговия и услуги, като специално внимание се обръща на специалните нужди на организации в най-слабо развитите ОСТ;
й)
подкрепа за ОСТ, целящи да подобрят качеството на продуктите си, да ги приспособят към пазарните изисквания и да разнообразят търговските си обекти;
к)
подкрепа за усилията на ОСТ за по-ефективно навлизане на пазарите на трети страни;
л)
мерки за развитие на пазара, включително увеличаване на контакти и обмен на информация между икономически оператори в ОСТ, страните от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, държавите-членки и трети страни;
м)
подкрепа за ОСТ при приложението на съвременни маркетингови техники в ориентираните към производство сектори и програми, по-специално в области като развитие на селските райони и селско стопанство;
н)
създаване и развитие на застрахователни и кредитни институции в областта на развитието на търговия.
4. Участие на ОСТ в търговски изложения, панаири и търговски мисии се осъществява единствено, ако тези събития са неразделна част от общи програми за развитие на търговия и пазари.
5. Участието на най-слабо развити ОСТ в различни търговски дейности се насърчава чрез специални мерки, между които заплащане на пътни разноски на персонала и разходи за транспортиране на експонати при участието им в местни и регионални изложения, панаири и търговски мисии и такива в трети страни, включително разходите за временни конструкции и/или наемане на панаирни щандове. На най-слабо развитите ОСТ се предоставя безвъзмездно специална помощ за подпомагане на подготовката и/или закупуване на промоционални материали.
Член 13
Търговия с услуги
1. Общността приема да развива и финансира инфраструктура и човешки ресурси по отношение търговия с услуги в съответствие с приоритетите, установени съгласно стратегиите за развитие за всяка ОСТ.
2. Общността допринася за развитието и насърчаването на ефективни от гледна точка на разходите морски транспортни услуги в ОСТ чрез:
а)
насърчаване ефективната експедиция на стоки на икономически и търговски разумни цени;
б)
прилагане на добри политики и правила за конкуренция;
в)
улесняване по-голямото участие на ОСТ в международните експедиционни услуги;
г)
насърчаване на регионални програми за морски транспорт и развитие на търговията;
д)
увеличаване участието на местния частен сектор в спедиционните услуги.
Общността и ОСТ предприемат да насърчават безопасното корабоплаване, сигурността на екипажите и предотвратяването на замърсявания.
3. Общността насърчава сътрудничество с ОСТ, така че да гарантира непрекъснато подобряване и нарастване на въздушния трафик.
Това включва:
а)
разглеждане на всички средства за реформиране и модернизиране на въздушнотранспортните производства в ОСТ;
б)
насърчаване на търговската им устойчивост и конкурентоспособност;
в)
насърчаване на по-високи нива на инвестиции и участие от страна на частния сектор и по-голям обмен на знания и добри бизнес практики;
г)
осигуряване на достъп до глобалните въздушнотранспортни мрежи на пътници и износители.
4. Във въздушния транспортен сектор трябва да се гарантира безопасност и да се въведат и прилагат съответните международни стандарти.
За тази цел Общността подпомага ОСТ в:
а)
прилагането на системи за безопасност на въздушната навигация, включително системата Съобщения, навигация и наблюдение/Управление на въздушното движение (CNS/ATM);
б)
осигуряването на безопасност на летищата и заздравяване капацитета на органите на гражданската авиация да управляват всички аспекти на оперативна сигурност под техен контрол;
в)
развитието на инфраструктури и човешки ресурси;
г)
осигуряването, че всички мерки, предприети в тази област се основават на съвет от съответните международни организации и че те ще са ефективни и устойчиви в дългосрочен план.
5. Необходимото внимание следва да се обърне върху минимизиране на въздействието на въздушния транспорт върху околната среда, по-специално чрез подходящите изследвания на въздействието върху околната среда.
6. В много отношения на въздушния транспорт регионалните решения могат да предложат възможности за по-голяма ефективност от гледна точка на разходите и мащаба на икономиката. За тази цел Общността предприема да подкрепя и насърчава действия на регионално ниво, където е уместно.
7. Тъй като далекосъобщенията и активното участие в информационното общество са предпоставки за успешната интеграция на ОСТ в световната икономика, Общността и ОСТ препотвърждават съответните си ангажименти съгласно съществуващите многостранни споразумения, по-специално Споразумението на Световната търговска организация (СТО) относно базовите телекомуникации.
8. Общността подпомага усилията на ОСТ да увеличат капацитета си в областта на търговията с услуги. Сътрудничеството включва следните области измежду други:
а)
насърчаване на консултации между компетентните далекосъобщителни органи в ОСТ и Общността с оглед насърчаване на развитието на конкурентноспособна далекосъобщителна среда, като ставките се приближат до разходите;
б)
установяване на диалог по различни аспекти на информационното общество, включително регулаторни аспекти и политика в областта на съобщенията;
в)
обмен на информация и възможна техническа помощ за регулиране, стандартизация, тестване за съответствие и сертифициране на информационни и съобщителни технологии и използването на честоти;
г)
разпространение на нови информационни и съобщителни технологии и развитието на нови съоръжения, по-специално във връзка с взаимосвързаността на мрежи и оперативната съвместимост на приложения;
д)
насърчаването и изпълнението на съвместни изследвания в областта на новите технологии, свързани с информационното общество;
е)
разработването и изпълнението на програми и политики за повишаване на осведомеността за икономическите и социални ползи, произтичащи от информационното общество.
9. Сътрудничеството по-специално е насочено към по-голям допълващ характер и хармонизиране на съобщителните системи на местно, национално, регионално, междурегионално и международно ниво и тяхното приспособяване към нови технологии.
10. Общността подкрепя мерки и дейности за развитие и подпомагане на устойчив туризъм. Тези мерки се прилагат на всички нива, от идентифициране на туристическия продукт до етапа на маркетинг и промоция.
Целта е да се насърчават усилията на властите на ОСТ да извлекат максимална полза от местния, регионален и международен туризъм с оглед въздействието на туризма върху икономическото развитие и да стимулира частните финансови потоци от Общността и други източници в развитието на туризма в ОСТ. Особено внимание се отделя на необходимостта туризмът да се интегрира в обществения, културен и икономически живот на хората, както и да се опазва околната среда.
Специфични мерки за развитие на туризма целят определянето, приспособяването и развитието на подходящи политики на местно, регионално, субрегионално и международно ниво. Програмите и проектите за развитие на туризма се базират на тези политики въз основа на следните четири компонента:
а)
човешки ресурси и институционално развитие, между които:
-
професионално управленско развитие на специфични умения и продължаващо обучение на съответните нива в частния и публичния сектор, за да се гарантира адекватно планиране и развитие,
-
създаване и заздравяване на центрове за промоциране на туризма,
-
образование и обучение за специфични сегменти от населението и публични/частни организации, активни в туристическия сектор, включително служители, ангажирани в обслужващите туризма сектори,
-
сътрудничество между ОСТ и между ОСТ и страните от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн и обмени в областта на обучението, техническата помощ и развитие на институциите;
б)
развитие на продукти, включително и на:
-
идентифициране на туристическия продукт, развитие на нетрадиционни и нови туристически продукти, приспособяване на съществуващи продукти, включително съхранението и развитието на културно наследство, екологичните и свързаните с околната среда аспекти, управление, защита и запазване на флора и фауна, исторически, обществени и други природни активи, развитие на съпътстващите услуги,
-
насърчаване на частни инвестиции в туристическите производства на ОСТ, включително създаването на съвестни предприятия,
-
производство на сувенири от културно естество за туристическия пазар;
в)
развитие на пазара, включително и на:
-
подкрепа за определянето и изпълнението на цели и планове за пазарно развитие на местно, субрегионално, регионално и международно ниво,
-
подкрепа за усилията на ОСТ да получи достъп до услуги за туристическата индустрия като централизирани системи за резервация и системи за контрол на въздушното движение и на сигурността,
-
мерки и материали за маркетинг и промоциране в рамките на плановете за интегрирано развитие на пазара и програми с оглед подобряване на пазарното присъствие, насочено към основните източници на туристически потоци на традиционния и нетрадиционни пазар, както и специфични дейности като участие в специализирани търговски събития като панаири, производство на качествена литература, филми и маркетингови материали;
г)
изследване и информация, включително и:
-
подобряване на туристическата информация и събиране, анализиране, разпространение и използване на статистически данни,
-
оценка на обществено-икономическото въздействие на туризма върху икономиките на ОСТ с особен акцент върху развитието на връзки с други сектори в ОСТ и заобикалящите ги региони, като производство на храни, строителство, технологии и управление.
Член 14
Области, свързани с търговията
1. В рамките на стратегиите за развитие на всяка ОСТ, Общността подпомага, засилването на капацитета на ОСТ, за да се справят с всички области, свързани с търговията, включително, където е необходимо, подобряване и подпомагане на институционалната рамка.
2. Общността си сътрудничи с ОСТ при въвеждането на общите принципи за защита и насърчаване на инвестициите.
3. Общността също така подпомага засилването на сътрудничеството с ОСТ с оглед формулирането и подкрепата на ефективни политики на конкуренция със съответните агенции за конкуренция, като постепенно осигуряват ефективното въвеждане на правила за конкуренция от частни и държавни предприятия. Сътрудничеството в тази област по-специално включва подкрепа за разработването на подходяща законова рамка и административното ѝ изпълнение, особено по отношение на най-слабо развитите ОСТ.
4. Общността продължава да насърчава сътрудничеството с ОСТ и да го разширява, по-специално в следните области:
а)
подготовката на закони и наредби за защита и прилагане на правата в областта на интелектуалната собственост, предотвратяването на злоупотреба с такива права от титулярите и на нарушения на тези права от конкуренти, създаването и изграждането на местни, национални и регионални офиси и други агенции, включително подкрепа за регионални организации за интелектуална собственост, ангажирани в изпълнението и защитата, както и обучение на служители;
б)
сключването на споразумения, насочени към защита на търговските марки и географските обозначения за продукти от особен интерес.
5. Общността подпомага ОСТ в усилията им по отношение на стандартизацията и сертифицирането, насочени към насърчаване на съвместими системи между Общността и ОСТ. Сътрудничеството включва по-специално следното:
а)
мерки за насърчаване на по-широката употреба на международни технически разпоредби, стандарти и процедури за оценка на съответствието, включително специфични секторни мерки, съгласно нивото на икономическо развитие на ОСТ;
б)
сътрудничество в областта на осигуряване и управление на качеството в избрани сектори от значение в ОСТ;
в)
подкрепа за инициативи на ОСТ за изграждане на капацитет в областта на оценка на съответствието и в сертифициращите институции;
г)
развитие на връзките между ОСТ и европейските стандарти, оценка на съответствието и сертифициращите институции.
6. Общността подпомага засилването на сътрудничеството с ОСТ по отношение на мерки, насочени към здравето на човека, животните и растенията, с оглед изграждането на публичен и частен капацитет в тази област.
7. Като има предвид Принципите от Рио и с оглед засилване на подкрепата за политики в областта на търговията и околната среда, Общността насърчава сътрудничеството с ОСТ. Целта на сътрудничеството, по-специално е да:
а)
установи последователни местни, национални, регионални и международни политики;
б)
засили контрола по качество на стоки и услуги, свързани с околната среда;
в)
подобри методите за производство на безвредни за околната среда продукти в съответните сектори.
8. Общността подпомага ОСТ във връзка със стандартите на труд. Сътрудничеството в тази област се състои предимно в:
а)
обмен на информация относно съответни трудови закони и разпоредби;
б)
подкрепа при формулирането на трудово законодателство и подобряване на съществуващото законодателство;
в)
образователни програми и програми за повишаване на осведомеността, насочени към премахването на детския труд;
г)
прилагане на трудово законодателство.
9. Общността си сътрудничи с ОСТ в областта на политиката за защита на потребителите и защита здравето на потребителите чрез:
а)
подобряване на институционалния и технически капацитет в тази област;
б)
създаване на системи за бърз взаимен обмен на данни за опасни продукти;
в)
обмен на информация и опит при установяването и извършването на наблюдение на продукти след пускането им на пазара и по отношение безопасността на продуктите;
г)
подобряване на информацията, предоставена на потребителите, относно цени, характеристики на предлаганите продукти и услуги;
д)
насърчаване развитието на частни потребителски сдружения и контакти между представители, изразяващи интереса на потребителите;
е)
подобряване съвместимостта на потребителските политики и системи за защита на потребителя;
ж)
информиране за влизане в сила на законодателство и насърчаване на сътрудничеството при изследване на вредни или нелоялни бизнес практики;
з)
прилагане на забрани за износ в търговията със стоки и услуги, чието предлагане е забранено в страната на производството им.
10. Общността подкрепя усилията, положени от публични и частни участници в ОСТ в областта на информационните технологии и далекосъобщенията за:
а)
модернизиране на далекосъобщителната инфраструктура, услугите за пренос на данни, приложенията за дистанционно обработване и проекти за телематични приложения;
б)
развитие и подобряване на услугите и човешкия капацитет, необходим за достигане на информационно общество и интегрирането на тези услуги по най-добрия възможен начин в регионален контекст;
в)
подобряване на осведомеността на икономическите възможности и обем на опит и ноу-хау;
г)
предоставяне на по-добра информация на потребителите на тези ресурси;
д)
оползотворяване на потенциала на този сектор по оптимален и устойчив начин;
е)
развитие на използването на съобщителни и информационни технологии в областта на образованието, включително дистанционното обучение;
ж)
увеличаване на електронната търговия и икономическо сътрудничество;
з)
подобряване и модернизиране на здравните мрежи чрез развитието на връзки между болници, използването на дистанционно диагностициране и създаването на съвместни бази данни;
и)
развитието на мултимедиен достъп да културни и туристически ресурси;
й)
подобряване и увеличаване на използването на информационни и съобщителни технологии в промишлеността, както и за иновации.
Член 15
Социални сектори
Общността подпомага мерките за човешко и социално развитие, в рамките на стратегиите за развитие на всяка ОСТ. Сътрудничеството може, по-специално, да подкрепя програми в средните сектори:
а)
Образователна политика и институционално изграждане (сгради и материали); езиково обучение и обучение на учители; начално образование; основно и професионално образование; висше образование (включително специфични секторни образователни дейности, напр. селскостопанско обучение).
В областта на образованието акцентът следва да е върху разширяване достъпа до основно образование и подобряване на неговото качество чрез създаването на повече училища, реновиране на съществуващи класни стаи и осигуряване на образователни материали, обучение на учители и стипендии за бедни ученици.
б)
Дейности в областта на реформата в здравния сектор, здравна политика и институционално изграждане; медицинско образование, обучение и изследване, здравна инфраструктура; ХИВ/СПИН.
Проекти в здравния сектор следва да подпомогнат предоставянето на първична и превантивна здравна грижа, особено семейно планиране и здравни услуги за майката и детето.
в)
Политика за населението и семейно планиране; грижи за майката и детето, включително подкрепа за проекти за хранене и развитие на следващо поколение.
г)
Увеличаване ефективността на политики за превенция на производство, разпространение и трафик на всички видове наркотици, наркотични и психотропни вещества, превенция и намаляване на зависимостта от наркотици, като се взима предвид извършената в този контекст работа от международни органи.
Сътрудничеството включва следното:
i)
обучение, образование, насърчаване на здравословен начин на живот и рехабилитация на зависими, включително проекти за интеграция на зависими в работна и социална среда;
ii)
мерки за насърчаване на алтернативни икономически възможности, например програми за алтернативното развитие на области, използвани за незаконно производство на наркотични растения, свързани с ефективни мерки за изпълнение;
iii)
техническа, финансова и административна помощ, свързана с мониторинга върху търговията с прекурсори и установяването на стандарти, равносилни на тези, приети от Общността и съответните международни органи;
iv)
техническа, финансова и административна помощ, свързана с превенцията, лечението и намаляването на зависимостта от наркотици;
v)
техническа помощ и обучение и създаването на стандарти за предотвратяване изпирането на пари, равносилни на тези, приети от Общността и други международни органи, по-специално Финансова група за борба с изпирането на пари и финансирането на тероризма;
vi)
обмен на релевантна информация за изпълнението на букви а)-г).
д)
Политика в областта на водите и институционално изграждане; защита на водни ресурси; управление на отпадъците (вода за селското стопанство или енергетиката се обхваща от съответния сектор).
В сектора на водоснабдяване и канализация целта е осигуряването на услуги в областите с недостатъчно обслужване. Финансирането, което подкрепя увеличаване достъпа до питейна вода и канализационни услуги, допринася пряко за развитието на човешките ресурси като подобрява здравното състояние и по този начин увеличава продуктивността на хора, които нямат достъп до тези услуги; към продължаващата нужда да се разширят основните услуги в областта на водоснабдяването, канализацията и транспорта за населението както в градовете, така и в селските райони трябва да се подходи по начин, устойчив за околната среда.
е)
Общността сътрудничи с ОСТ на запазването, устойчивото използване и управление на тяхното биологично разнообразие, като взема предвид Плана за действие на Общността относно биологичното разнообразие.
Сътрудничество в тази област се предвижда, по-специално за:
i)
подкрепа за разработване, осъвременяване и прилагане на национални стратегии за биологично разнообразие и планове за действие;
ii)
улесняване създаването на местни, регионални и субрегионални механизми за обмен на информация и мониторинг и оценка на напредъка в прилагането на Конвенцията за биологично разнообразие (7);
iii)
развитие и поддържане на осъвременени бази данни за биологичното разнообразие на ОСТ;
iv)
прилагане на подходящи мерки, свързани с достъпа до генетични ресурси;
v)
насърчаване сключването на споразумения с частния сектор за използването на генетичните ресурси на страната, така че местните общности да могат ефективно да се ползват от икономическите ползи, извлечени от тези споразумения и така че използването на генетични ресурси не уврежда защитата и запазването на биологичното разнообразие;
vi)
подпомагане активното участие на ОСТ в процеса на определяне на политика и преговори по Конвенцията за биологично разнообразие.
ж)
Проекти и програми за жилищна политика и интегрирано градско развитие.
При градското развитие усилията следва да се съсредоточат върху изграждането или възстановяването на пътища и друга основна инфраструктура, включително жилища за хора с нисък доход.
Член 16
Регионално сътрудничество и интеграция
Сътрудничеството осигурява предоставянето на ефективна помощ за достигане целите и приоритетите, установени от компетентните власти на ОСТ в рамките на регионални и субрегионално сътрудничество и интеграция:
1.
Регионално сътрудничество обхваща дейности, съгласувани между:
а)
две или повече ОСТ;
б)
една или повече ОСТ и една или повече съседна страна от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн или страна извън Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн;
в)
една или повече ОСТ и една или повече страни от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн или един или повече от най-отдалечените региони, посочени в член 299, параграф 2 от Договора (Гваделупа, Гвиана, Мартиника, Реюнион, Канарски острови, Азорски острови и остров Мадейра);
г)
два или повече регионални органа, в които членуват ОСТ;
д)
една или повече ОСТ и регионални органа, в които членуват ОСТ, страните от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн или един или повече от най-отдалечените региони.
2.
Целите на сътрудничество в този контекст са да:
а)
насърчи постепенната интеграция на ОСТ в световната икономика;
б)
ускори икономическото сътрудничество и развитие между регионите на ОСТ и между тях и регионите на страните от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн;
в)
насърчи свободното движение на хора, стоки, услуги, капитали, труд и технологии;
г)
ускори икономическата диверсификация и координацията и хармонизацията на политики за регионално и субрегионално сътрудничество;
д)
насърчи търговията в ОСТ и между ОСТ, както и търговията с най-отдалечените региони, страните от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн или други трети страни.
3.
В контекста на регионалната интеграция целта на сътрудничеството е да:
а)
изгради и засили капацитета на организации и институции за регионално сътрудничество и интеграция да насърчават регионално сътрудничество и интеграция;
б)
насърчи най-слабо развитите ОСТ да участват в развитието на регионални пазари и да извличат ползи от тях;
в)
прилага политики за секторни реформи на регионално ниво;
г)
либерализира търговията и плащанията;
д)
стимулира презгранични чужди и местни инвестиции и други регионални или субрегионални инициативи за икономическа интеграция;
е)
отчита нетната преходна цена за регионална интеграция върху бюджетните приходи и платежния баланс.
4.
Сътрудничеството ще обхваща, в областта на регионално сътрудничество, широко кръг от функционални и тематични области, които са насочени по-специално към общи проблеми и се благоприятстват от мащаба на икономиките, включително:
а)
инфраструктура, по-специално транспортна и съобщителна инфраструктура и свързани с това проблеми за безопасност, енергетика;
б)
околна среда, управление на водни ресурси;
в)
здравеопазване, образование и обучение;
г)
изследвания и научно и техническо сътрудничество;
д)
готовност за регионални бедствия и инициативи за облекчение на състоянието;
е)
други области, например контрол на оръжия, наркотици, организиране престъпност, пране на пари, измама и корупция.
5.
Сътрудничеството също така подкрепя схеми и инициативи за сътрудничество между региони, между ОСТ и между страни от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн.
Член 17
Културно и социално сътрудничество
Сътрудничеството допринася за самостоятелното развитие на ОСТ, като този процес е насочен към самите хора и се корени в културата на всеки народ. Човешкото и културно измерение обхваща всички области и е отразено във всички проекти и програми за развитие. Сътрудничеството подкрепя политики и мерки, приети от компетентните власти на ОСТ за засилване на техните човешки ресурси, увеличаване на техния собствен творчески капацитет и насърчаване на тяхната културна идентичност. То насърчава участие от страна на населението в процеса на развитие.
Културното и социално сътрудничество се изразява в:
-
отчитане на културното и социално измерение,
-
насърчаване културната идентичност и междукултурния диалог, с особено внимание върху опазването на културното наследство, производството и разпространението на културни продукти, културни събития и информация и комуникация,
-
дейности за засилване на човешките ресурси, по-специално такива, които включват образование и обучение, научно и техническо сътрудничество, ролята на жените в развитието, здравеопазване и борба с наркотичните зависимости, население и демография.
ЧАСТ ТРЕТА
ИНСТРУМЕНТИ НА СЪТРУДНИЧЕСТВО МЕЖДУ ОСТ И ЕО
ДЯЛ I
ФИНАНСОВО СЪТРУДНИЧЕСТВО ЗА РАЗВИТИЕ
Глава 1
Общи разпоредби
Член 18
Цели
Целите на финансовото сътрудничество за развитие са чрез предоставянето на адекватни финансови ресурси и подходяща техническа помощ да се:
а)
подкрепят и насърчат собствените усилия на ОСТ за постигне на устойчиво социално, културно и икономическо развитие на базата на взаимен интерес и в дух на независимост;
б)
подпомогне увеличаване стандарта на живот на народите на ОСТ;
в)
насърчат мерки, които могат да мобилизират капацитета за инициатива на общности, групи, сдружения и отделни личности или тяхното участие в разработването и прилагането на програми за развитие;
г)
допринесе за най-пълното участие на населението в ползите от развитието в интерес на облекчаването на бедността;
д)
допринесе за развитието на капацитета на ОСТ за иновации, адаптиране и трансформиране на местни технологии и за усвояване на подходящи нови технологии;
е)
подкрепят усилията на ОСТ за постигане на икономическа диверсификация и между другото да се допринесе за устойчиво изследване, запазване, обработка и експлоатация на техните естествени ресурси;
ж)
предостави подкрепа и насърчи оптималното развитие на човешки ресурси в ОСТ;
з)
улесни увеличаване на финансовите потоци към ОСТ, които отговарят на техните нарастващи нужди и се подкрепят усилията на ОСТ да хармонизират международното сътрудничество за развитието на страните чрез съфинансиране на дейности с други финансови агенции или трети страни;
и)
насърчат преките частни инвестиции в ОСТ, подкрепи развитието на стабилен, проспериращ и динамичен частен сектор в ОСТ и насърчат потоците от местни, национални и чуждестранни частни инвестиции в производствените сектори в ОСТ;
й)
насърчи на регионално сътрудничество между ОСТ и между ОСТ и страните от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, солидарност и интеграция;
к)
позволи установяването на по-балансирани икономически и социални връзки и по-добро разбирателство между ОСТ, страните от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн, държавите-членки и останалия свят, за да се подпомогне интеграцията на ОСТ в световната икономика;
л)
позволи на ОСТ, изправени пред сериозни икономически и социални трудности от изключително естество, произтичащо от природни бедствия или изключителни обстоятелства със съизмерим ефект, да се възползват от помощ за извънредно положение;
м)
подпомогнат най-слабо развитите ОСТ да превъзмогнат специфичните трудности, които препятстват усилията им за развитие.
Член 19
Принципи
1. Финансовото сътрудничество за развитие се основава на партньорство, допълняемост и субсидиарност и:
а)
се изпълнява в съответствие със стратегиите за асоцииране и развитие, приети съгласно член 4, като надлежно се отчитат съответните географски, социални и културни характеристики на ОСТ, както и специфичния им потенциал;
б)
гарантира, че потоците от ресурси се разпределят на предсказуема и регулярна основа;
в)
е гъвкаво и адаптирано за ситуацията във всяка отделна ОСТ.
2. Държави-членки си сътрудничат с Комисията, за да гарантират стабилно финансово управление при използването на средства на Общността.
3. Като следват партньорския подход, дейностите на Общността се решават в тесни консултации между Комисията, съответните власти на ОСТ и държавите-членки, към които е свързана ОСТ. Тези партньорства се осъществяват в пълно съответствие със съответните институционални, законови и финансови правомощия на всеки от партньорите.
4. Без да се накърнява втората алинея от член 25, параграф 1 приносът от страна на Общността и държавите-членки има допълващ характер.
5. В съответствие с принципа на субсидиарност, властите на съответната ОСТ е отговорна за изпълнение на дейностите, без да се засягат правомощията на Комисията, натоварена да осигури стабилно финансово управление при използването на средства на Общността.
Член 20
Единни програмни документи
1. Съгласно член 4 властите на ОСТ, Комисията и държавата-членка, с която ОСТ е свързана, в партньорство приемат стратегията и приоритетните цели, на които се основава ЕПД.
2. Властите на ОСТ са отговорни да:
а)
установят приоритетите си, на които се основава стратегията;
б)
в рамките на секторното планиране, да установят проекти и програми, както и резервни мерки, за да осигурят устойчивост и жизнеспособност на предложените схеми;
в)
изготвят проектни и програмни досиета;
г)
изготвят, провеждат преговори и сключват договори;
д)
изпълнят и управляват проекти и програми;
е)
поддържат проекти и програми и осигурят устойчивост.
3. Съответните власти на ОСТ и Комисията съвместно отговарят за:
а)
приемането на ЕПД;
б)
осигуряване на равни условия за участие в поканите за представяне на предложения и поръчките;
в)
мониторинг и оценка на ефектите и резултатите от проекти и програми;
г)
осигуряването на своевременно, точно и ефикасно изпълнение на проекти и програми.
4. Комисията е отговорна за взимането на финансово решение за цялостното разпределение съгласно ЕПД, в съответствие с процедурата, упомената в член 24.
5. Освен ако в настоящото решение не е предвидено друго, всички решения, изискващи одобрението на страна по асоциирането се одобряват или се считат за одобрени в рамките на шест месеца от уведомлението от другата страна.
Член 21
Обхват на финансирането
В рамките на стратегията и установените от съответната ОСТ местни или регионални приоритети, финансова подкрепа може да бъде предоставена за дейности, подпомагащи постигането на целите, съдържащи се в настоящото решение.
В неговия обхват попадат следните дейности:
а)
секторни политики и реформи, както и проекти, които са в съответствие с тях;
б)
институционално развитие, изграждане на капацитет и интегриране на аспекти на околната среда;
в)
програми за техническо сътрудничество;
г)
хуманитарна помощ и дейности за подпомагане при бедствия;
д)
допълнителна подкрепа в случай на нестабилност на приходите от износ на стоки и услуги.
Член 22
Условия за финансиране
1. За финансовата подкрепа, предвидена съгласно настоящото решение могат да кандидатстват следните лица и институции:
а)
ОСТ;
б)
регионални или междудържавни органи, в които участват една или повече ОСТ и които са упълномощени от съответните си власти;
в)
съвместни органи, създадени от Общността и ОСТ за изпълнение на определени специфични цели.
2. При съгласие от страна на властите на съответните ОСТ за подкрепа могат да кандидатстват така също:
а)
местни, национални и/или регионални държавни или полудържавни агенции, отдели или местни власти на ОСТ, и по-специално техни финансови институции и банки за развитие;
б)
дружества от ОСТ и регионални групи;
в)
предприятия на държави-членки, така че да им позволят, в допълнение към личния им принос, да предприемат продуктивни проекти на територията на дадена ОСТ;
г)
финансови посредници от ОСТ или Общността, насърчаващи и финансиращи частни инвестиции в ОСТ;
д)
участници в децентрализирано сътрудничество и други недържавни участници от ОСТ и от Общността, така че да им се позволи да предприемат икономически, културни, социални и образователни проекти и програми в ОСТ в рамките на децентрализирано сътрудничество, както е посочено в член 29.
Член 23
Програмиране и изпълнение
Комисията приема разпоредби за изпълнение на настоящата част на решението, както и за приложения II А-Г в рамките на 12 месеца от влизането му в сила, в съответствие с процедурата, определена в член 24 и в сътрудничество с ОСТ в съответствие с член 7.
Комисията подкрепя пълното използване от страна на ОСТ на инструментите, предвидени в настоящото решение, по-специално търговските и финансовите разпоредби, като осигурява съответните насоки и информация в рамките на 12 месеца от влизането му в сила.
Разпоредбите включват по-специално:
а)
процедурата за изготвяне на ЕПД и основните ѝ елементи;
б)
процедурите и критериите за последващи действия, одитиране, предварителна, средносрочна и последваща проверка, преглед и изпълнение на ЕПД, включително такива,свързани с участието на Комисията в тези дейности;
в)
изготвяне на периодични и други отчети;
д)
подробни правила за финансовите корекции, упоменати в член 32.
Финансовите и счетоводни процедури се постановяват във Финансовия регламент за Девети ЕФР.
Член 24
Комитет ЕФР-ОСТ
1. Комисията, където е уместно, се подпомага от Комитет, създаден съгласно вътрешното споразумение, наричан по-долу в този член „Комитета“.
2. При упражняване на правомощията, предоставени му от настоящото решение, Комитетът се нарича „Комитет ЕФР-ОСТ“. Вътрешният правилник за работа на Комитета, създаден съгласно Вътрешното споразумение, се прилага и за Комитета ЕФР-ОСТ.
3. Комитетът съсредоточава работата си върху съществени въпроси за сътрудничеството за развитие на ниво ОСТ и на регионално ниво. В интерес на последователността, координацията и допълващия характер, той упражнява мониторинг върху изпълнението на ЕПД.
4. Комитетът дава становището си по следните въпроси:
а)
проекти на ЕПД и всички изменения към тях;
б)
прилагащи разпоредби за настоящата част на решението и за приложения II А-Г.
5. Представителят на Комисията представя на Комитета проект на мерките, които следва да се предприемат. Комитетът дава становището си по проекта в рамките на срока, постановен от председателя. Становището се дава от мнозинството, постановено в член 21, параграф 4 от Вътрешното споразумение. Гласовете на представителите на държавите-членки в рамките на Комитета се претеглят по начина, определен в параграф 3 от настоящия член. Председателят не гласува.
6. Комисията приема мерките, които да се прилагат незабавно. При все това, обаче, ако мерките не са в съответствие със становището на Комитета, те незабавно се изпращат от Комисията на Съвета. В такъв случай Комисията отлага прилагането на мерките, по които е взела решение, с не повече от три месеца от датата на тази кореспонденция.
7. Съветът може да приеме с мнозинството, посочено в параграф 5 и в съответствие с претеглянето, упоменато в същия параграф, различно решение в рамките на срока, предвиден в параграф 6.
8. Комисията уведомява Комитета за последващото развитие, оценка и одитиране на ЕПД.
Глава 2
Ресурси на разположение на ОСТ
Член 25
Финансова помощ
1. Общият размер на финансова помощ от Общността за целите на глава 1, нейното разпределение, условията на финансиране и разпоредбите за използване на помощта за периода 2000-2007 г., могат да се намерят в приложения II А-Г и в глава 3, без да се засяга действието на разпоредбите, които Комисията ще приеме съгласно член 24.
Финансовата помощ, съгласно настоящото решение, може да се използва да покрие общия размер както на местни, така и на чужди разходи по проекти и програми, включително финансирането на текущи разходи.
2. ОСТ също могат да кандидатстват за финансиране съгласно действащото законодателство в полза на развиващите се страни, изброени в приложение II Д и за програмите на Общността, изброени в приложение II Е.
Глава 3
Подкрепа за инвестиции в частния сектор
Член 26
Насърчаване на инвестициите
Властите на ОСТ, държавите-членки и Общността, като признават значението на частните инвестиции за насърчаване на сътрудничеството за развитие и като отчитат необходимостта да предприемат стъпки за насърчаване на такива инвестиции,
а)
прилагат мерки за насърчаване на участието в усилията им за развитие на частни инвеститори, които отговарят на целите и приоритетите сътрудничеството за развитие между ОСТ-ЕО и съблюдават необходимите закони и наредби;
б)
третират честно и справедливо такива инвеститори;
в)
предприемат мерки и действия, които подпомагат създаването и поддържането на предсказуем и сигурен инвестиционен климат, както и провеждат преговори за споразумения, които ще подобрят този климат;
г)
насърчават ефективно сътрудничество между икономически оператори на ОСТ между тях и тези от Общността с цел да увеличат потока от капитали, управленски умения, технологии и други форми на ноу-хау;
д)
търсят начини за насърчаване на потока от частни ресурси между Общността и ОСТ като допринасят между другото за отстраняването на пречки, които възпрепятстват достъпа на оператори от ОСТ до международни капиталови пазари, включително тези на Общността;
е)
създават среда, която насърчава развитието на финансови институции и мобилизирането на ресурси, които са от съществено значение за формирането на капитал и растежа на предприемачеството;
ж)
насърчават развитието на предприятия като предприемат необходимите стъпки за подобряване на бизнес средата, и по-специално поощряват създаването на правна и административна среда, предлагаща стимули за появата и развитието на динамични предприятия от частния сектор, включително пилотни дейности на зелено (grassroot operations);
з)
засилват капацитета на местни институции в ОСТ да осигуряват видовете услуги, които могат да насърчат по-голямо местно участие в промишлената и бизнес дейност.
Член 27
Инвестиционна подкрепа и финансиране
Сътрудничеството осигурява дългосрочно финансиране за подпомагане насърчаването на растежа на частния сектор и мобилизирането на национален и чуждестранен капитал в този смисъл. За тази цел сътрудничеството, по-специално предвижда:
а)
безвъзмездна техническа и финансова помощ в подкрепа на развитието на човешки ресурси, изграждането на институционален капацитет или други форми на институционална помощ, свързани със специфични инвестиции; мерки, насочени към по-голяма конкурентоспособност на предприятията и изграждане на капацитета на частни финансови и нефинансови посредници; мерки, насочени към улесняването и насърчаването на инвестиции и дейности за увеличаване на конкурентоспособността;
б)
консултантски услуги за подпомагане създаването на благоприятен за инвестиции климат и на информационен фонд за подпомагане напътствието и насърчаването на капиталови потоци;
в)
безвъзмездна помощ, осигурена от Инвестиционни механизъм, упоменат в приложение II В;
г)
заеми от собствените ресурси на Европейската инвестиционна банка.
Приложимите условия към инвестиционния механизъм и гореспоменатите заеми са постановени съответно в приложения II Б и В.
Глава 4
Допълнителна подкрепа в случай на колебания в постъпленията от износ
Член 28
Допълнителна подкрепа
1. С цел да смекчи неблагоприятното действие на краткосрочни колебания в постъпленията от износ, по-специално в областта на селското стопанство и минното дело, които могат да застрашат постигането на целите за развитие на съответната ОСТ, се създава система за допълнителна подкрепа в рамките на финансовото разпределение, упоменато в приложение II А.
2. Целта на подкрепата в случай на краткосрочно колебание в постъпленията от износ е да предпази макроикономическите и секторни реформи и политики, които са в риск в резултат на спадане на приходите, и да неутрализира неблагоприятното действие на нестабилност в постъпленията от износ по-специално на продукти от областта на селското стопанство и минното дело.
3. Зависимостта на икономиките на ОСТ от износа, по-специално на продукти от областта на селското стопанство и минното дело, се отчита при разпределението на ресурсите, упоменати в приложение II Г. В този контекст най-слабо развитите ОСТ се третират по-благоприятно.
4. Допълнителните ресурси се осигуряват в съответствие със специфичните варианти на механизма за подкрепа, предвиден в приложение II Г.
5. Общността осигурява също така подкрепа за осигурителни схеми, основани на пазарен принцип, предназначени за тези ОСТ, които търсят начини да се защитят от риска на колебания в постъпленията от износ.
Глава 5
Подкрепа за други участници в сътрудничеството
Член 29
Цели и финансиране
1. За да отговори на нуждите за развитие на местните общности и да насърчи всички участници в децентрализираното сътрудничество, които са в състояние да допринесат за автономното развитие на ОСТ да предлагат и изпълняват инициативи, ОСТ-ЕО сътрудничеството подкрепя такива дейности за развитие в рамките на постановените от съответните ОСТ и свързаните с тях държави-членки граници и в рамките на разпоредбите на ЕПД.
2. В този контекст се предоставя финансова помощ за децентрализирани проекти и микропроекти, както следва:
а)
Партньорите в сътрудничеството, които имат право да кандидатстват за финансова подкрепа съгласно настоящата глава са участници в децентрализираното сътрудничество в Общността и ОСТ или други развиващи се страни, по-специално: местни власти, неправителствени организации, местни търговски сдружения и местни граждански групи, кооперации, синдикати, женски и младежки организации, преподавателски и изследователски институции, църкви и неправителствени сдружения, които могат да допринесат за развитието.
Тази форма на сътрудничество предоставя за развитието на ОСТ умения, новаторски методи на работа и ресурси на участниците в децентрализираното сътрудничество. Подкрепата взима предвид по-специално съвместни действия между Общността, ОСТ и други развиващи се страни;
б)
Местните микропроекти имат икономическо и социално въздействие върху живота на хората, отговарят на демонстрирана и наблюдавана приоритетна цел и се предприемат по инициатива и с активното участие на местната общност, която ще се ползва от тях.
3. Проекти или програми съгласно настоящата форма на сътрудничество могат да са средство за постигане на специфичните цели на ЕПД или резултат от инициативи на местни общности или децентрализирани участници.
4. Подкрепата, предоставена съгласно настоящата глава е допълнителна или, при необходимост, допълваща по отношение на разпоредбите на приложение II Д.
5. Помощ към финансирането на микропроекти и децентрализирано сътрудничество се предоставя от безвъзмездни помощи, като помощта обикновено не надхвърля три-четвърти от общата стойност на всеки проект. Балансът се финансира:
а)
за микропроекти, от съответната местна общност, в натура или във вид на услуги или средства и в зависимост от капацитета ѝ за принос;
б)
за децентрализирано сътрудничество, от участници в децентрализираното сътрудничество, при условие че финансовите, технически, материални и други ресурси, осигурени от тези участници, като правило не са по-малко от 25 % от оценката на разходите за проекта/програмата;
в)
в изключителни случаи както за микропроекти, така и за децентрализирано сътрудничество, от властите на съответната ОСТ или във вид на финансов принос, или чрез използването на публично оборудване или предоставянето на услуги.
Приложимите процедури за проекти и програми, финансирани в контекста на микропроекти или децентрализирано сътрудничество, се определят в настоящото решение, по-специално по отношение на прилагащите разпоредби за ЕПД.
Глава 6
Подкрепа за хуманитарна и спешна помощ
Член 30
Цели и средства
1. Хуманитарна и спешна помощ се предоставя безвъзмездно на ОСТ, изправени пред сериозни икономически и социални трудности от изключително естество в резултат на природни бедствия или изключителни обстоятелства със сравним ефект. Хуманитарната и спешна помощ се предоставя дотогава, докато е необходимо да се справят със спешните проблеми, възникнали в такива ситуации.
Хуманитарна и спешна помощ се предоставя безвъзмездно единствено въз основа на нуждите и интересите на жертвите на бедствието.
2. Целта на хуманитарната и спешна помощ е:
а)
да спаси човешки животи в кризисни и след кризисни ситуации, причинени от природни бедствия или изключителни обстоятелства със сравним ефект;
б)
да финансира транспортирането на помощ и усилията да се осигури, че помощта е достъпна за тези, за които е предназначена, посредством всички налични логистични средства;
в)
да се прилагат краткосрочни мерки за рехабилитация и възстановяване с цел да се създадат условия за възможно най-бърза интеграция или реинтеграция на засегнатите лица;
г)
да се отговори на нуждите, възникващи в резултат на изселването на хора като бежанци, изселени лица и завръщащи се в следствие на природни или причинени от човека бедствия, така че да се отговори на всички нужди на бежанците и изселените лица, независимо къде са, докогато е необходимо и да се улесни тяхното доброволно повторно заселване;
д)
да се подпомогнат ОСТ да развият или усъвършенстват системи за предотвратяване на бедствия и готовност, включително системи за прогнозиране и ранно предупреждение, с оглед на намаляване на последствията от бедствия.
3. По сходен начин се предоставя помощ на ОСТ, които приемат бежанци или завръщащи се, за покриване на остри нужди, които не са включени в спешна помощ.
4. Помощ, предоставена съгласно настоящия член се финансира от бюджета на Общността. При все това обаче по изключение тя може да се финансира от вноските, постановени в приложение II А, в допълнение към финансирането от съответната бюджетна линия.
5. Дейности в рамките на хуманитарна и спешна помощ се предприемат по молба на засегнатата ОСТ, Комисията, държавата-членка, с която е свързана ОСТ, международни организации или местни или международни неправителствени организации. Тази помощ се администрира и прилага съгласно процедури, които улесняват бързи, гъвкави и ефективни действия.
Глава 7
Процедури за прилагане
Член 31
Техническа помощ
1. По инициатива или от името на Комисията, могат да се финансират изследвания или мерки за техническа помощ с цел да се осигури подготовката, мониторинга, оценката и контрола, необходими за изпълнение на настоящото решение.
Тези изследвания или мерки за техническа помощ се финансират от определения общ размер на безвъзмездна помощ.
2. По инициатива на ОСТ, могат да се финансират изследвания или мерки за техническа помощ във връзка с изпълнението на дейностите, съдържащи се в ЕПД, в зависимост от становището на Комисията.
Такива изследвания или мерки за техническа помощ се финансират от сумата, определена за съответната ОСТ.
Член 32
Финансов контрол
1. Съответната ОСТ носи основна отговорност за финансовия контрол на дейността. Той се извършва, когато е уместно, в координация с държавата-членка, с която ОСТ е свързана, в съответствие с приложимото национално законодателство.
2. Комисията е отговорна:
а)
да осигури съществуването и правилното функциониране на системи за управление и контрол в съответната ОСТ, както и да осигури средствата на Общността да се използват правилно и ефективно;
б)
в случай на нередности, да изпрати препоръки или молба за коригиращи мерки за отстраняване на тези нередности и поправяне на установени пропуски в управлението.
3. Комисията, ОСТ и, където е уместно - държавата-членка, с която ОСТ са свързани, си сътрудничат на основата на административни разпоредби на годишни или шестмесечни заседания за координиране на програми, методологии и прилагането на контрол.
4. По отношение на финансови корекции:
а)
ОСТ е отговорна на първо място за установяване и изправяне на финансови нередности;
б)
въпреки това в случай на слабости от страна на съответната ОСТ, Комисията предприема действия, ако ОСТ не успее да подобри ситуацията и опитите за помирение са неуспешни, да намали или изтегли остатъка от общия размер на сумата, съответстваща на решението за финансиране на ЕПД.
Глава 8
Преход от предишни Европейски фондове за развитие (ЕФР) към Девети ЕФР
Член 33
Изпълнение на предишни ЕФР и преходна фаза
1. Ангажиментите, поети в рамките на Шести, Седми, и Осми ЕФР преди влизането в сила на настоящото решение, продължават да се изпълняват съгласно правилата, приложими за тези ЕФР.
Ресурсите от Шести, Седми и Осми ЕФР, които са били разпределени на ОСТ преди влизането в сила на настоящото решение, остават на тяхно разположение. Тези ресурси продължават да се използват в съответствие със съответните разпоредбите на Решение 91/482/ЕИО, което остава приложимо за тези цели до влизането в сила на Вътрешното споразумение за създаване на Девети ЕФР.
До влизането в сила на Вътрешното споразумение за създаване на Девети ЕФР, служителите, отговорни за управлението и изпълнението на ресурсите на Европейския фонд за развитие, по-специално главния разпоредител със средства, местния разпоредител със средства в ОСТ и ръководителя на Делегацията на Комисията остават отговорни за управлението и изпълнението на определените им с Решение 91/482/ЕО на Съвета задачи.
2. Всички балансови излишъци от предишни ЕФР към датата на влизане в сила на Вътрешното споразумение за създаване на Девети ЕФР, както и суми, които ще бъдат освободени на по-късен етап от текущи проекти по тези фондове, се прехвърлят към Девети ЕФР и се използват в съответствие с условията, определени в настоящото решение.
Всички ресурси, прехвърлени по този начин към Девети ЕФР, които преди това са били разпределени за индикативната програма на ОСТ или регион, остават на разположение на тази ОСТ или регионално сътрудничество.
Всички други налични остатъци, които не са разпределени за индикативна програма, се прехвърлят към наличните, все още неразпределени суми по Девети ЕФР. Общата стойност по настоящото решение, подпомогната с прехвърлените остатъци от предишни ЕФР, обхваща периода 2000-2007 г. Настоящата алинея се прилага по-специално спрямо останалите салда от общите стойности, посочени в членове 118 и 142 от Решение 91/482/ЕИО по отношение съответно на стабилизиране на постъпленията от износ на селскостопански стоки (Стабекс) и специалния механизъм за финансиране (Сисмин).
ДЯЛ II
ИКОНОМИЧЕСКО И ТЪРГОВСКО СЪТРУДНИЧЕСТВО
Член 34
Цел
1. Целта на икономическото и търговско сътрудничество е да насърчи икономическото и социално развитие на ОСТ, по-специално като създаде тесни икономически връзки между тях и Общността като цяло.
Изпълнението на това сътрудничество трябва да е съвместимо с целите на останалите общи политики.
2. В допълнение, Общността предприема да подкрепи ефективната интеграция на ОСТ в глобалната икономика, както и развитието на тяхната търговия със стоки и услуги на регионални и световни пазари.
Глава 1
Разпоредби за търговия със стоки
Член 35
Свободен достъп за продукти с произход
1. Продуктите с произход от ОСТ се внасят в Общността без да се начисляват вносни мита.
2. Понятието за продукти с произход и методите за административно сътрудничество, свързани с него, са определени в приложение III.
Член 36
Претоварване на продукти без произход в свободно обращение в ОСТ
1. Продуктите без произход в ОСТ, но които са в свободно обращение в дадена ОСТ и се ре-експортират като такива в Общността се приемат за внос в Общността без да се начисляват вносни мита и такси с равностоен ефект, при условие че:
а)
са с платени, в съответната ОСТ, мита и такси с равностоен ефект в същия или по-висок размер от митата, приложими в Общността върху същите продукти с произход от трети страни, ползващи се от клаузата за най-облагодетелствана нация;
б)
не са били предмет на освобождаване или възстановяване на част или пълния размер на мита и такси с равностоен ефект, без да се засяга действието на параграф 2;
в)
са придружени от сертификат за износ.
2. Без да се засяга действието на параграф 1, Комисията може, по надлежно обосновано искане на властите на съответната ОСТ и в светлината на целите на настоящото решение, да разреши публична финансова помощ от страна на ОСТ за тези, изпълняващи процедурата по претоварване.
Молбата по-специално посочва естеството и очаквания обем търговия, който ще се ползва от помощта.
Тази помощ трябва да е във вид на помощ за транспортирането на стоки, пуснати в свободно обращение, включително легитимни текущи разходи, подкрепени във връзка с процедурата по претоварване. Тази помощ не следва да предизвиква сериозни смущения или затруднения, които могат да причинят влошаване на даден икономически сектор в Общността или в една или повече държави-членки.
Властите на ОСТ могат да направят постъпки пред Комисията с цел да представят допълнителна информация в подкрепа на писменото си искане.
По желание на властите на ОСТ се свиква работна група по партньорство, упомената в член 7, параграф 3 за разрешаване на всякакви въпроси, възникващи от администрирането на процедурата по претоварване.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат по отношение на:
а)
селскостопанските продукти, изброени в приложение I към Договора и продуктите, обхванати от Регламент (ЕИО) № 3448/93 на Съвета от 6 декември 1993 г., постановяващ търговските разпоредби, приложими към определени стоки, произлизащи от преработката на селскостопански продукти (8), с изключение от 1 февруари 2002 г. и при условие че Комисията приеме необходимите разпоредби за прилагане, на рибните продукти:
(А)
попадащи под кодове по Комбинираната номенклатура (КН) 0303311000, 0304 20 95 10 и 03061310, разтоварени през Гренландия в рамките на годишно количество от 10 000 тона и
(Б)
попадащи под кодове по КН 0302 21 10, 0303 31 10, 0305 49 10, 0306 12 10, 0306 12 90, 0306 22 91, 0306 22 99, 0306 13 10, 0306 13 30, 0306 13 40, 0306 13 50, 0306 13 80, 0306 23 10, 0306 23 31, 0306 23 39, 0306 23 90 разтоварени и натоварени през Сен Пиер и Микелон в рамките на годишно количество от 2 000 тона;
б)
продукти, подлежащи при внос в Общността, на количествени ограничения или антидъмпингови мита.
4. Условията за влизане в Общността на продукти без определен произход в ОСТ, но в свободно обращение в дадена ОСТ, както и методите на административно сътрудничество, свързани с това, са постановени в приложение IV.
Член 37
Процедура на Комитета
1. По въпроси, попадащи под член 36 Комисията се подпомага от Комитет.
2. Членове 3 и 7 от Решение 1999/468/ЕО се прилагат за заседанията на Комитета.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 38
Количествени ограничения и мерки с равностоен ефект
1. Общността няма да прилага никакви количествени ограничения или мерки с равностоен ефект по вноса на продукти с произход от ОСТ.
2. Параграф 1 не изключва забрани или ограничения на вноса, износа или стоки в транзит, предприети на основата на обществения морал или обществената политика, защитата на здравето и живота на хора, животни и растения, защитата на национални богатства с художествена, историческа или археологическа стойност, опазването на изчерпаеми природни ресурси или защитата на индустриална и търговска собственост.
Такива забрани или ограничения по никакъв начин няма да представляват средство за произволна или неоправдана дискриминация или прикрито ограничение в търговията като цяло.
Член 39
Отпадъци
1. Движението на отпадъци между държавите-членки и ОСТ ще се контролира в съответствие с международното и общностното право. Общността подпомага създаването и развитието на ефективно международно сътрудничество в тази област с оглед защита на околната среда и общественото здраве.
2. Общността ще забрани всякакъв директен или индиректен износ на отпадъци в ОСТ, с изключение на износ на неопасни отпадъци, предназначен за възстановителни дейности, като същевременно властите на ОСТ ще забранят пряк или непряк внос в страната си на такива отпадъци от Общността или всяка друга страна, без да се засягат специфични международни инициативи, засягащи тези области, които са предприети или могат да се предприемат в бъдеще, в съответните международните правила.
3. По отношение на Общността се прилага Регламент (ЕИО) № 259/93 на Съвета от 1 февруари 1993 г. относно надзора и контрола на доставки на отпадъци в рамките на, към и извън Европейската общност (9).
4. По отношение на тези ОСТ, които поради конституционния си статут не са страна по Базелската конвенция, техните съответни власти ускоряват приемането на необходимото вътрешно законодателство и административни наредби за прилагане разпоредбите на Базелската конвенция (10).
5. В допълнение, съответните държави-членки насърчават приемането от ОСТ на необходимото вътрешно законодателство и административни наредби за прилагане на:
а)
Регламент (ЕИО) № 259/93, както следва:
i)
член 13 по отношение на доставки на отпадъци в рамките на ОСТ;
ii)
член 18 по отношение на износ на отпадъци към страните от Африка, Карибите и Тихоокеанския басейн от ОСТ;
б)
Регламент (ЕО) № 1420/1999 (11);
в)
Регламент (ЕО) № 1547/1999 на Комисията (12);
г)
Директива 2000/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно сроковете за транспониране, постановени в член 16 от нея (13).
6. По отношение на внос в Общността от ОСТ на опасни отпадъци и неопасни отпадъци, предназначени за окончателно изхвърляне, се прилагат членове 1-12 и членове 25-39 от Регламент (ЕИО) № 259/93 и Решение 94/774/ЕО на Комисията (14).
7. Една или повече ОСТ и държавата-членка, с която са свързани, могат да прилаган национални процедури за износ на отпадъци от ОСТ в тази държава-членка.
В тези случаи съответната държава-членка уведомява Комисията за приложимото законодателство в рамките на шест месеца от влизането в сила на настоящото решение или на друго релевантно национално законодателство, включително и изменения към него.
Член 40
Мерки, приети от ОСТ
1. С оглед на настоящите нужди от развитие на ОСТ, властите на ОСТ могат да запазят или да въведат, по отношение на вноса на продукти с произход от Общността, такива мита или количествени ограничения, каквито преценят за необходими.
2.
а)
Търговският режим, приложим спрямо Общността от ОСТ не може да поражда дискриминация между държави-членки, нито да е по-малко благоприятен от режима на най-облагодетелствана нация.
б)
Независимо от специфични разпоредби на настоящото решение, Общността няма да прилага дискриминация между различните ОСТ в областта на търговията.
в)
Разпоредбите на буква а) не изключват страна или територия да предостави на определени други ОСТ или други развиващи се страни по-благоприятно третиране от това, предоставено на Общността.
3. Властите на ОСТ уведомяват Комисията в рамките на три месеца след влизане в сила на настоящото решение, за митническите тарифи и списъци с количествени ограничения, които прилагат.
Те също така уведомяват Комисията за съществени изменения на тези мерки, както и когато са приети.
Член 41
Клауза за надзор
1. Продуктите с произход от ОСТ, упоменати в член 35 или продукти, които не произхождат от ОСТ, упоменати в член 36 могат да са предмет на специален надзор. Комисията решава спрямо кои продукти да прилага надзор в консултация с властите на ОСТ и държавата-членка, с която ОСТ е свързана.
2. Прилага се член 308г от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. относно определяне на разпоредби за прилагането на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (15).
3. Комисията и компетентните власти на ОСТ гарантират ефективността на мерките за надзор, като въвеждат методите за административно сътрудничество, съдържащи се в приложения III и IV.
Член 42
Защитни мерки
1. Ако в резултат от прилагането на настоящото решение настъпят сериозни смущения в даден сектор от икономиката на Общността или на една или повече държави-членки, или тяхната външна финансова стабилност е заплашена, или възникнат трудности, които могат да доведат до влошаване на даден сектор от дейността на Общността или регион на Общността, Комисията може по собствена инициатива или по молба на една или повече държави-членки и след консултации с Комитета, упоменат в член 43, да предприеме или да упълномощи съответните държави-членки да предприемат необходимите защитни мерки в съответствие с параграфите по-долу.
2. За прилагането на параграф 1 приоритет се дава на тези мерки, които в най-малка степен разстройват функционирането на асоциирането и на Общността. Тези мерки не следва да превишават обхвата на това, което е стриктно необходимото за отстраняване на възникналите трудности. Те не могат да надхвърлят оттеглянето на преференциалното третиране, предоставено с настоящото решение.
3. При въвеждането на защитни мерки или тяхното изменение особено внимание ще се отдава на интересите на най-слабо развитите ОСТ.
4. Настоящият член не засяга правата и задълженията на Общността съгласно правилата на СТО, включително тези, съдържащи се в Споразумението на СТО за защитните мерки (16). Той, също така не изключва прилагането на разпоредбите за създаване на обща организация на селскостопански пазари, или общностни или национални административни разпоредби, извлечени от тях, или специфични правила, приети съгласно член 235 от Договора за преработени селскостопански продукти.
5.
а)
Ако държава-членка поиска от Комисията да въведе защитни мерки, Комисията уведомява съответно Съвета, държавите-членки и властите на ОСТ в рамките на три работни дни от датата на получаване на искането на държавата-членка и поканва властите на ОСТ да предоставят информация, която преценят за важна за създалата се ситуация.
б)
Когато Комисията действа по собствена инициатива, тя уведомява съответните ОСТ и държавите-членки на възможно най-ранен етап.
в)
Ако властите на ОСТ изискат и без да се засягат крайните срокове, упоменати в настоящия член, се свиква работна група по партньорството, упомената в член 7, параграф 3. Изходът от заседанието на работната група се съобщава на консултативния комитет. В този случай крайният срок, упоменат в параграф 9 от настоящия член се удължава с десет работни дни. В същото време държавите-членки се поканват на заседания на Комитета, упоменат в член 43.
Държавите-членки и ОСТ предоставят на Комисията всяка необходима информация в подкрепа на искането си за прилагане или неприлагане на защитни мерки.
6. Комисията незабавно уведомява Съвета, държавите-членки и властите на ОСТ за решението да предприеме необходимите защитни мерки. Решението се прилага незабавно.
7. Всяка държава-членка може да сезира Съвета по отношение на решението на Комисията, упоменато в параграф 6 в рамките на 10 работни дни от получаване на известие за решението.
8. Ако Комисията не успее да приеме решение в рамките на 21 работни дни или ако отхвърли искането или ако Комисията реши да не предприема защитни мерки, всяка държава-членка, която е сезирала Комисията по въпроса може да го отнесе към Съвета.
9. В случаите, упоменати в параграфи 7 и 8, Съветът може да приеме с квалифицирано мнозинство различно решение в рамките на 21 работни дни.
Член 43
Процедура на Комитета
1. По въпросите, обхванати от член 42, Комисията се подпомага от Комитет.
2. По отношение заседанията на Комитета се прилагат членове 3 и 7 от Решение 1999/468/ЕО.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Глава 2
Търговия с услуги и правила за установяване
Член 44
Обща цел
Дългосрочната цел в тази област е прогресивна либерализация на търговията с услуги, като надлежно се отчитат целите на местната политика на ОСТ и се отчита нивото на развитие на ОСТ и задълженията, поети от Общността, държавите-членки или ОСТ в рамките на СТО.
Член 45
Общи принципи на установяване и предоставяне на услуги
1. За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
а)
„дружества или предприятия“: дружества или предприятия, регистрирани съгласно гражданско или търговско законодателство, включително публични или други дружества, кооперации и други юридически лица или сдружения, уредени от публичното или частното право, с изключение на тези с нестопанска цел.
„Дружества или предприятия на държави-членки“ са тези, образувани в съответствие със законите на дадена държава-членка и чието седалище, централна администрация или основно място на дейност е в държава-членка. При все това, обаче, дружество или предприятие, на което единствено седалището е в държава-членка, трябва да а заето с дейност, която има действителна и продължителна връзка с икономиката на тази държава-членка.
„Дружества или предприятия на ОСТ“ са тези, образувани в съответствие с приложимите закони в дадена ОСТ и чието седалище, централна администрация или основно място на дейност е в тази ОСТ; при все това обаче, дружество или предприятие, на което единствено седалището е в срана или територия, трябва да а заето с дейност, която има действителна и продължителна връзка с икономиката на тази страна или територия;
б)
„жители на ОСТ“: лица, обичайно пребиваващи в ОСТ, които са граждани на държава-членка или са с правен статут, специфичен за ОСТ. Това определение не засяга правата, предоставени от гражданство на Съюза по смисъла на Договора.
2. По отношение на разпоредби, приложими спрямо установяване и предоставяне на услуги, в съответствие с член 183, параграф 5 от Договора и съгласно параграф 3 по-долу:
а)
общността прилага спрямо ОСТ задълженията, поети съгласно Общото споразумение за търговията с услуги (ГАТС) съгласно условията, постановени в това споразумение и в съответствие с настоящото решение; при прилагането на тези задължения държавите-членки не дискриминират граждани, дружества или предприятия на ОСТ;
б)
властите на ОСТ предоставят на граждани, дружества или предприятия на държавите-членки третиране не по-малко благоприятно от това предоставено на граждани, дружества или предприятия на трети страни и не дискриминират граждани, дружества или предприятия на държави-членки.
3. Властите на ОСТ могат с оглед насърчаването или подпомагането на местната заетост да приемат разпоредби за подпомагане на жителите си и местни дейности.
В тези случаи властите на ОСТ уведомяват Комисията за приетите нормативни актове, така че тя да информира държавите-членки.
4. По отношение на професиите лекар, зъболекар, акушер, обща медицинска сестра, фармацевт и ветеринарен хирург, Съветът, по предложение на Комисията, единодушно приема списъка с професионални квалификации, специфични за жителите на ОСТ, които следва да се признаят в държавите-членки.
Член 46
Морски транспорт
Целта на сътрудничеството в тази област е да осигури хармонично развитие на ефективни и надеждни спедиционни услуги при икономически задоволителни условия, като улеснява активното участие на всички страни съгласно принципа за неограничен достъп до търговията на стопанска основа.
Тази разпоредба не се прилага по отношение на Гренландия.
Глава 3
Области, свързани с търговията
Член 47
Текущи плащания и движение на капитали
1. Без да се засяга действието на параграф 2:
а)
властите на държавите-членки и ОСТ няма да налагат ограничения върху плащания в свободно конвертируема валута по текущата сметка на платежния баланс между жители на Общността и ОСТ;
б)
по отношение на сделки по капиталовата сметка на платежния баланс, държавите-членки и властите на ОСТ няма да налагат ограничения върху свободното движение на капитали за преки инвестиции в дружества, образувани в съответствие със законите на приемащата държава-членка, страна или територия и гарантират, че активите, придобити от такива инвестиции и други печалби, произтичащи от тях, могат да се реализират и репатрират.
2. Общността, държавите-членки и ОСТ имат право да предприемат мерки, упоменати mutatis mutandis в членове 57, 58, 59, 60 и 301 на Договора в съответствие с условията, постановени там. По идентичен начин в случай, когато една или повече ОСТ или една или повече държави-членки изпитва сериозни затруднения с платежния баланс или е под заплаха от такива затруднения, властите на ОСТ, държавата-членка или Общността могат, в съответствие с условията, постановени съгласно Общото споразумение за мита и търговия (ГАТТ), Общото споразумение за търговията с услуги (ГАТС) и членове VIII и ХIV от Договора, на Споразумението за Международния валутен фонд, да приемат ограничения върху текущите транзакции, които са с ограничен срок на действие и не могат да надхвърлят необходимото за подобряване на ситуацията с платежния баланс. При приемането на такива мерки властите на ОСТ, държавата-членка или Общността незабавно се уведомяват взаимно и представят едни на други възможно най-скоро график за премахването на съответните мерки.
Член 48
Политики в областта на конкуренцията
1. Въвеждането и прилагането на ефективни и стабилни политики в областта на конкуренцията е от изключително значение за подобряване и осигуряване на среда, благоприятстваща инвестициите, устойчив процес на индустриализация и прозрачност в достъпа до пазари.
2. За да гарантира премахване на изкривявания на условията на конкуренция и като взима предвид различните нива на развитие и икономически нужди на всяка ОСТ, Общността и ОСТ предприемат да прилагат местни, национални или регионални правила и политики, включително контрол и при определени условия - забрана на споразумения между предприятия, решения на сдружения на предприятия и съгласувани практики между предприятия, които имат като предмет или действие предотвратяването, ограничаването или изкривяване на конкуренцията. Гореспомената забрана също така е свързана със злоупотреба от страна на едно или няколко предприятия с господстващо положение на територията на Общността или ОСТ.
Член 49
Защита на права на интелектуалната собственост
1. Осигурява се адекватно и ефективно ниво на защита на права на интелектуална, индустриална и търговска собственост, включително средства за прилагане на такива права, в съответствие с най-високите международни стандарти с оглед намаляването на изкривявания и пречки пред двустранната търговия.
2. Права на интелектуалната собственост включват авторско право, включително по-специално авторско право върху компютърни програми и сродни права, полезни модели, патенти, включително биотехнологични изобретения, промишлени образци, географските наименования, включително наименования за произход, търговски марки за стоки или услуги, топологии на интегрални схеми, юридическата защита на бази данни и защита срещу нелоялна конкуренция, както е упоменато в член 10а от Парижката конвенция за защита на индустриалната собственост и защита на секретната информация за ноу-хау.
Член 50
Стандартизация и сертификация
Цели се по-тясно сътрудничество в областта на стандартизацията, сертификацията и осигуряването на качество за отстраняване на ненужни технически бариери и намаляване на разликите в тези области, така че да се улесни търговията.
Член 51
Търговия и околна среда
Развитието на международната търговия се насърчава по такъв начин, че да се гарантира устойчиво и стабилно управление на околната среда съгласно съответните международни споразумения и задължения и като се отчитат съответните нива на развитие на ОСТ. При набелязването и прилагането на мерки в областта на околната среда се отчитат специалните нужди и изисквания на ОСТ.
Като се взимат предвид принципите от Рио, сътрудничеството цели осигуряване на взаимно подкрепящи се политики на търговия и околна среда, по-специално чрез засилването на контрола на качество на стоки и услуги, свързан с околната среда и подобряването на производствени методи, благоприятстващи околната среда.
Член 52
Търговски и трудови стандарти
Международно и национално признатите основни трудови стандарти трябва да се спазват, по-специално свободата на сдружаване и защита правото на организиране, прилагане на правото на организиране и на колективни преговори, забраната на принудителен труд, отстраняването на най-лошите форми на детски труд, минимална възраст за допускане до заетост и недискриминация по отношение на заетост.
Член 53
Политика за защита на потребителите и защита здравето на потребителите
Цели се сътрудничество в областта на политиката за защита на потребителите и защитата на здравето на потребителите, като се отчита действащото законодателство в ОСТ и Общността за отстраняване на търговски бариери.
Член 54
Забрана за прикрити протекционистки мерки
Разпоредбите на настоящата глава не се използват като средство за произволна дискриминация или прикрито ограничаване на търговията.
Глава 4
Валутни и данъчни въпроси
Член 55
Клауза за данъчно освобождаване
1. Без да се накърняват разпоредбите на член 56, статутът на най-облагодетелствана нация, предоставян в съответствие с разпоредбите на настоящото решение, не се прилага по отношение на данъчни облекчения, които държавите-членки и властите на ОСТ предоставят или могат да предоставят в бъдеще въз основа на споразумения за избягване на двойно данъчно облагане или друг данъчен режим или местното действащо фискално законодателство.
2. Нищо в настоящото решение не може да се тълкува по начин, който възпрепятства приемането или изпълнението на мерки, предвидени с цел предотвратяване избягването или измамата с данъци, съгласно данъчните разпоредби на споразумения за избягване на двойно данъчно облагане или друг данъчен режим или местното действащо фискално законодателство.
3. Нищо в настоящото решение не може да се тълкува по начин, който възпрепятства компетентните власти да разграничават в изпълнение на съответните разпоредби на фискалното си законодателство между данъкоплатци, които не са в идентична ситуация, по-специално по отношение на местожителството си или по отношение на мястото, където е инвестиран капиталът им.
Член 56
Данъчни и митнически условия за договори, финансирани от Общността
1. По отношение на договори, финансирани от Общността, ОСТ прилагат данъчни и митнически условия не по-малко благоприятни от тези, прилагани от тях спрямо най-облагодетелстваните държави или организации за международно развитие, с които поддържат отношения. За определяне на режим на най-облагодетелствана нация не се взимат предвид мерките, прилагани от властите на съответната страна или територия по отношение на други развиващи се страни.
2. При условията на параграф 1, следните разпоредби се прилагат по отношение на договори, финансирани от Общността:
а)
договорът не подлежи в ОСТ - бенефициер на облагане с налози или такси за регистрация или с фискални налози с равностоен ефект, независимо дали тези налози вече съществуват или ще бъдат въведени в бъдеще; при все това обаче тези договори се регистрират в съответствие с действащите закони в ОСТ и могат да бъдат обложени с такса, съответстваща на стойността на предоставената услуга;
б)
печалби и/или приходи, произтичащи от изпълнението на договори се облагат съгласно вътрешните фискални разпоредби на съответната ОСТ, при условие че физически или юридически лица, които реализират такава печалба и/или приход имат постоянно място на дейност в тази ОСТ или изпълнението на договора отнема повече от шест месеца;
в)
предприятия, които трябва да внасят оборудване, за да изпълнят договори, се ползват по тяхно желание от системата за временно допускане, както е постановено в законодателството на ОСТ - бенефициер по отношение на това оборудване;
г)
професионално оборудване, необходимо за извършване на задачи, определени в договор за услуги, временно се допуска в ОСТ - бенефициер в съответствие със законодателството на тази ОСТ без да се налагат фискални, вносни и митнически такси и други такси с равностоен ефект, когато тези данъци и такси не съставляват възнаграждение за предоставените услуги;
д)
внос по договори за доставка се допуска в ОСТ - бенефициер без да се налагат фискални, вносни и митнически такси и други такси с равностоен ефект. Договорът за доставка на стоки с произход от съответната страна или територия се сключва въз основа на цена на доставките франко завода, към която могат да се прибавят вътрешни фискални такси, приложими спрямо тези доставки в страната или територията;
е)
горива, смазочни материали и въглеводородни спойки и по принцип всички материали, използвани при изпълнението на договори за строителство, се приемат за закупени на местния пазар и подлежат на фискални правила, приложими съгласно действащото законодателство в ОСТ - бенефициер;
ж)
лични вещи и домакинско имущество, внесени за употреба от физически лица, различни от тези наети на място, ангажирани с изпълнението на задачи, определени в договор за услуга и членове на техните семейства, се освобождават от мита и вносни такси, данъци и други такси с равностоен ефект, в рамките на допустимото от действащото законодателство в ОСТ - бенефициер.
3. Въпроси, които не са обхванати в параграфи 1 и 2 са предмет на законодателството в съответната ОСТ.
4. Служители на Комисията, с изключение на лица, наети на място, се освобождават от всички данъци, налагани в страната или територията, където те са назначени.
Глава 5
Професионално обучение, участие в програми на Общността и други разпоредби
Член 57
Професионално обучение
Лица от ОСТ с гражданство на държава-членка имат право да получават професионално образование в Общността на същата основа, както и граждани на съответната държава-членка, когато отговарят на условията за тези граждани, включително условия за местожителство в рамките на Общността или ЕИП.
Член 58
Програми, отворени за ОСТ
Лица от ОСТ и където е приложимо - съответните обществени и/или частни органи и институции в ОСТ имат право да участват в програмите на Общността, изброени в приложение II Е и последващи ги програми съгласно правилата на програмите и условията, приложими за държавите-членки, с които са свързани.
Комисията може да изменя този списък по молба на ОСТ или държава-членка или по собствена инициатива.
Член 59
Евро-инфо кореспондентски центрове (ЕИКЦ)
По молба на властите на ОСТ и в съответствие с процедурите, посочени в част трета, дял I, в ОСТ могат да се създават евро-инфо кореспондентски центрове, наричани по-долу „ЕИКЦ“. Част от финансирането на приемната структура на ЕИКЦ може да се осигури от безвъзмездната помощ, предоставена съгласно ЕПД или регионално сътрудничество.
Задачите на ЕИКЦ, средствата и услугите, които им се предоставят, процедурите за установяване и критериите за избор на приемаща структура се съдържат в приложение V.
Член 60
ЦРП и ЦТП
По молба на властите на ОСТ, те имат право на услугите на Центъра за развитие на предприятието (ЦРП) и на Техническия център за сътрудничество в областта на селското стопанство и развитието на селските региони (Център за техническа помощ, ЦТП), упоменати в член 1 от приложение III към Споразумението за партньорство АКТБ/ЕО.
Разходи, произтичащи от услуги, предоставени от ЦРП и ЦТП на ОСТ се покриват от средствата, предвидени в приложение II А.
ЧАСТ ЧЕТВЪРТА
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 61
Промяна на статут
Ако ОСТ стане независима:
а)
разпоредбите на настоящото решение могат да продължат да се прилагат временно по отношение на тази страна или територия съгласно условия, постановени от Съвета;
б)
Съветът, като действа с единодушие, по предложение на Комисията, решава относно необходими изменения на настоящото решение, по-специално средствата, предвидени в приложение II А.
Член 62
Преглед
Преди 31 декември 2011 г. Съветът, като действа с единодушие, по предложение на Комисията, установява разпоредбите, които се постановяват за последващо прилагане на принципите, съдържащи се в членове 182-186 от Договора. В този контекст, Съветът приема в частност необходимите мерки, когато ОСТ реши в съответствие с конституционни си процедури да установи специален преференциален режим между Общността и различни партньори в региона, към който принадлежи. Съветът държи особена сметка в това отношение за международни задължения, поети от Общността, нейните държави-членки или ОСТ, включително такива в рамките на СТО.
Член 63
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на 2 декември 2001 г. То се прилага до 31 декември 2011 г.
Член 64
Публикуване
Настоящото решение се публикува в Официален вестник на Европейските общности.
Съставено в Брюксел на 27 ноември 2001 година.
Decisão do Conselho
de 27 de Novembro de 2001
relativa à associação dos países e territórios ultramarinos à Comunidade Europeia
("Decisão de Associação Ultramarina")
(2001/822/CE)
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, e, nomeadamente, o seu artigo 187.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão,
Considerando o seguinte:
(1) A Decisão 91/482/CEE do Conselho, de 25 de Julho de 1991, relativa à associação dos países e territórios ultramarinos à Comunidade Económica Europeia(1), foi aplicável até 31 de Dezembro de 2001. O n.o 4 do seu artigo 240.o prevê que o Conselho, deliberando por unanimidade, mediante proposta da Comissão, aprove as disposições a prever com vista à subsequente aplicação dos princípios inscritos nos artigos 182.o a 186.o do Tratado que institui a Comunidade Europeia, a seguir designado "Tratado".
(2) A Declaração n.o 36 relativa aos países e territórios ultramarinos, anexa à Acta Final da Conferência dos Representantes dos Governos dos Estados-Membros, assinada em Amesterdão em 2 de Outubro de 1997, convida o Conselho a reapreciar, nos termos do artigo 187.o do Tratado, o regime de associação dos países e territórios ultramarinos (PTU) com um quádruplo objectivo:
- promover mais eficazmente o desenvolvimento económico e social dos PTU,
- desenvolver as relações económicas entre os PTU e a União Europeia,
- tomar em conta da forma mais adequada a diversidade e a especificidade de cada PTU, nomeadamente os aspectos referentes à liberdade de estabelecimento,
- melhorar a eficácia do instrumento financeiro.
(3) Em 11 de Fevereiro de 1999, o Parlamento Europeu aprovou uma resolução sobre as relações com os PTU, os ACP e as regiões ultraperiféricas da União Europeia(2), e, posteriormente, em 4 de Outubro de 2001, uma resolução sobre uma proposta, apresentada pela Comissão, de Decisão do Conselho relativa à associação dos PTU à Comunidade Europeia(3).
(4) Na sua comunicação de 20 de Maio de 1999 intitulada "Elementos de reflexão sobre o estatuto dos PTU associados à CE e orientações sobre PTU 2000", a Comissão analisou as características e a evolução da associação dos PTU à CE desde 1957, lembrou os princípios fundamentais e o contexto actual dessa associação e definiu pistas alternativas de orientação da mesma para o período que se iniciou em 1 de Março de 2000.
(5) Em conformidade com o artigo 10.o da Decisão 91/482/CEE, as autoridades competentes dos PTU comunicaram à Comissão as alterações ou os complementos que pretendem para o futuro, nomeadamente no quadro de uma reunião de parceria, que foi realizada em 29 e 30 de Abril de 1999 e em que participaram a Comissão, os quatro Estados-Membros a que estão ligados os PTU e os 20 PTU em questão.
(6) Os PTU, embora não constituam países terceiros, também não fazem parte do mercado interno e devem satisfazer as obrigações impostas no que se refere aos países terceiros no plano comercial, nomeadamente quanto às regras de origem, ao respeito pelas normas sanitárias e fitossanitárias ou às medidas de salvaguarda.
(7) De uma forma geral, compete ao Conselho, quando aprova medidas ao abrigo do artigo 187.o do Tratado, ter simultaneamente em conta os princípios indicados na quarta parte do mesmo e dos outros princípios do direito comunitário. Além disso, é necessário ter em conta a experiência adquirida com a aplicação do regime comercial da Decisão 91/482/CEE.
(8) Este regime que prevê ao mesmo tempo o livre acesso, com isenção de direitos aduaneiros, para os produtos originários dos PTU e regras de origem que permitem a cumulação com produtos originários dos Estados ACP que beneficiam de um regime diferente e da Comunidade, causa ou poderá causar graves perturbações ao funcionamento de determinadas organizações comuns de mercado da política agrícola comum, nomeadamente no sector do arroz e do açúcar. Essas perturbações levaram por diversas vezes a Comissão e o Conselho a adoptarem medidas de salvaguarda.
(9) No que diz respeito ao arroz, as alterações introduzidas aquando da revisão intercalar da Decisão 91/482/CEE(4), ao limitarem as possibilidades de recurso à cumulação de origem, permitiram preservar um acesso ao mercado comunitário compatível com o equilíbrio deste para produtos dos PTU. Esse acesso deve ser melhorado em relação aos PTU menos avançados sem por isso alterar a quantidade global que beneficia da acumulação. Como apenas dois outros PTU operaram neste sector, as restantes quantidades disponíveis devem ser-lhes atribuídas, no interesse da transparência.
(10) Em contrapartida, no que se refere ao açúcar e mistura de açúcar, as exportações dos PTU efectuadas a partir de açúcar originário dos Estados ACP ou da Comunidade produziram-se para um mercado comunitário, largamente excedentário, obrigando a uma redução mais importantes das quotas atribuídas aos produtores comunitários e, portanto, a uma perda mais significativa do respectivo rendimento.
(11) Por outro lado essas importações, devido às operações mínimas, com um fraco valor acrescentado, que bastam actualmente para obter o estatuto de produto originário dos PTU no sector do açúcar, contribuem muito pouco para o desenvolvimento desses territórios, e sem qualquer proporção com as perturbações que provocam aos sectores comunitários em questão.
(12) Pelos motivos indicados, é necessário adoptar regras de origem que excluam, para o açúcar, a possibilidade de cumulação de origem ACP/PTU/CE só quando forem executadas operações mínimas. Porém, tendo em conta os investimentos já efectuados nos PTU com base nas regras em vigor desde 1991, essa exclusão deverá entrar em vigor de forma progressiva. Por coseguinte e sob reserva da aprovação das disposições de execução, dever-se-á permitir temporariamente continuar a cumulação dentro de limites quantitativos progressivamente decrescentes que sejam compatíveis com os objectivos da organização comum de mercado da Comunidade para o açúcar, tendo embora em devida conta os legítimos interesses dos operadores PTU.
(13) Importa igualmente prever que os produtos agrícolas originários da Comunidade que tenham beneficiado de uma restituição à exportação não possam ser importados na Comunidade com intenção de direitos através do procedimento de cumulação.
(14) Também é oportuno que a totalidade das regras de origem PTU seja actualizada para ter em conta o progresso técnico e a política de harmonização dessas regras adoptada pela Comunidade no interesse dos operadores e dos administradores em questão. Com o mesmo objectivo, é necessário simplificar o procedimento a fim de que, no futuro, seja mais fácil introduzir nestas regras as alterações técnicas necessárias.
(15) O procedimento para o transbordo de mercadorias não originárias dos PTU mas em livre circulação deverá ser completado e clarificado, a fim de assegurar um quadro jurídico transparente e fiável para os operadores e para as administrações. Esse procedimento deverá igualmente ser tornado extensivo a alguns produtos da pesca de especial importância para a Gronelândia e São Pedro e Miquelon, sob reserva da aprovação das disposições de execução necessárias.
(16) As disposições gerais do Tratado e do direito dele derivado não se aplicam automaticamente aos PTU, salvo disposições expressas em contrário. Em contrapartida, os produtos dos PTU importados para a Comunidade devem respeitar as regras comuns em vigor.
(17) A assistência financeira aos PTU deverá ser atribuída com base em critérios uniformes, transparentes e eficazes, tendo em conta as necessidades e os desempenhos dos PTU. Esses critérios deverão incluir nomeadamente as dimensões económicas e físicas dos PTU, a utilização dada às afectações anteriores, o respeito dos princípios da boa gestão financeira, uma política fiscal justa, a capacidade de absorção prevista, a necessidade de criar uma reserva para financiar as despesas não programáveis e uma transição equilibrada para evitar um retrocesso súbito e considerável dos montantes afectados à Nova Caledónia, Polinésia Francesa e Antilhas Neerlandesas. No interesse da eficácia, da simplificação e do reconhecimento das capacidades de gestão das autoridades dos PTU, os recursos financeiros concedidos aos PTU devem ser geridos de forma mais consentânea com o espírito de parceria, mediante a aplicação de procedimentos inspirados na regulamentação em vigor no âmbito dos fundos estruturais.
(18) Para isso, os procedimentos atribuem aos PTU a responsabilidade principal da programação e da execução da cooperação, que será feita essencialmente em conformidade com as disposições territoriais dos PTU, ao mesmo tempo que se confirma a ajuda da Comunidade, e mais especificamente da Comissão, no acompanhamento, na avaliação e na auditoria das acções programadas. Deve, além disso, esclarecer-se quais os programas comunitários e rubricas orçamentais abertos aos PTU, bem como os processos para uma transição suave dos anteriores FED para o 9.o
(19) Por outro lado, a evolução do contexto mundial, que se traduz num processo contínuo de liberalização das trocas comerciais, implica largamente a Comunidade, principal parceiro comercial dos PTU, bem como os Estados ACP vizinhos dos PTU e outros parceiros económicos. Na equação do acesso ao mercado, o nível dos direitos aduaneiros desempenha um papel cada vez menos importante, ao passo que o comércio de serviços e os domínios ligados ao comércio assumem uma importância crescente na relação entre os PTU e os seus parceiros económicos. Pelo que, embora se deva renovar nas suas grandes linhas o regime comercial em vigor, importa, simultaneamente, favorecer essa relação e facilitar uma integração progressiva dos PTU que o pretendam na economia regional e mundial, ajudando-os a reforçar a sua capacidade de tratar todos estes novos domínios.
(20) As medidas necessárias à execução da presente decisão serão aprovadas nos termos da Decisão 1999/468/CE do Conselho, de 28 de Junho de 1999, que fixa as regras de exercício das competências de execução atribuídas à Comissão(5). Contudo, e namedida em que se trata da execução do 9.o FED, importa que os votos e a maioria sejam os previstos no artigo 21.o do Acordo Interno entre os representantes dos Governos dos Estados-Membros, reunidos no Conselho, relativo ao financiamento e à gestão da ajuda concedida pela Comunidade no âmbito do protocolo financeiro do Acordo de Parceria entre os Estados de África, das Caraíbas e do Pacífico, por um lado, e a Comunidade Europeia e os seus Estados-Membros, por outro, assinado em Cotonou, no Benim, em 23 de Junho de 2000, bem como à concessão de assistência financeira aos países e territórios ultramarinos aos quais se aplica a parte IV do Tratado(6), em seguida designado "Acordo Interno".
(21) As medidas necessárias à execução do anexo III serão aprovadas nos termos do artigo 249.o do Regulamento (CEE) n.o 2913/92 do Conselho, de 12 de Outubro de 1992, que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário.
(22) Os PTU são ambientes insulares frágeis, que requerem uma protecção adequada, nomeadamente em matéria de gestão de resíduos. No tocante aos resíduos radioactivos, essa protecção está prevista nos termos do artigo 198.o do Tratado Euratom e do respectivo direito derivado, salvo no caso da Gronelândia, à qual este Tratado não se aplica. Para outros tipos de resíduos, dever-se-á especificar quais as normas comunitárias a aplicar em relação aos PTU.
(23) O regime de associação previsto na presente decisão não se aplicará às Bermudas, em conformidade com o desejo expresso pelo Governo das Bermudas.
DECIDE:
PARTE I
DISPOSIÇÕES GERAIS DA ASSOCIAÇÃO DOS PTU À COMUNIDADE
Capítulo I
Disposições gerais
Artigo 1.o
Finalidade, objectivos e princípios
1. A associação dos PTU à Comunidade, a seguir designada "Associação dos PTU à CE", baseia-se na finalidade definida no artigo 182.o do Tratado, nomeadamente a promoção do desenvolvimento económico e social dos PTU e o estabelecimento de relações económicas estreitas entre eles e a Comunidade no seu conjunto.
A associação persegue os objectivos definidos no artigo 183.o do Tratado, no respeito pelos princípios enumerados nos artigos 184.o a 188.o do Tratado, centrando-se na redução, na prevenção e, a prazo, na erradicação da pobreza, no desenvolvimento sustentável e na integração progressiva nas economias regionais e mundiais.
2. A associação refere-se aos PTU enumerados no anexo IA.
3. Em conformidade com o artigo 188.o do Tratado, a presente decisão aplica-se à Gronelândia, sem prejuízo das disposições específicas constantes do protocolo relativo ao regime especial aplicável à Gronelândia, anexo ao Tratado.
Artigo 2.o
Elementos essenciais
1. A Associação dos PTU à CE baseia-se nos princípios da liberdade, democracia, respeito pelos direitos do homem e pelas liberdades fundamentais, bem como no Estado de Direito. Estes princípios, nos quais assenta a União, em conformidade com o artigo 6.o do Tratado da União Europeia, são comuns aos Estados-Membros e aos PTU que a eles se encontram ligados.
2. Não haverá nenhuma discriminação baseada no sexo, raça ou origem étnica, religião ou crença, deficiência, idade ou orientação sexual nos domínios de cooperação contempladas na presente decisão.
Artigo 3.o
Os PTU menos desenvolvidos
1. A Comunidade concede um tratamento especial aos PTU menos desenvolvidos e aos que não podem beneficiar da cooperação e integração regionais referidas no artigo 16.o
2. Para responder a estas dificuldades, a cooperação para o financiamento do desenvolvimento inclui, nomeadamente, um tratamento especial aquando da determinação do volume dos recursos financeiros, bem como das condições inerentes ao benefício desses recursos, a fim de permitir aos PTU menos desenvolvidos ultrapassar os obstáculos estruturais, ou outros, ao seu desenvolvimento. Atribui uma importância especial à melhoria das condições de vida das camadas mais desfavorecidas da população no âmbito da luta contra a pobreza.
3. Os PTU considerados menos desenvolvidos para efeitos da presente decisão são enumerados no anexo IB. Essa lista é alterada pela decisão do Conselho, deliberando por unanimidade mediante proposta da Comissão, sempre que a situação económica de um PTU sofra uma alteração significativa e duradoura que implique incluí-lo na categoria dos PTU menos desenvolvidos ou, inversamente, quando a sua inclusão nessa categoria já não se justifique.
Capítulo 2
Agentes da cooperação nos PTU
Artigo 4.o
Princípios
1. No quadro da parceria prevista no artigo 7.o, as autoridades de cada PTU serão as principais responsáveis pela definição das estratégias de associação e de desenvolvimento e pela sua implementação através da elaboração, juntamente com a Comunidade e o Estado-Membro a que o PTU em causa esteja ligado, de Documentos Únicos de Programação (a seguir designados "DOCUP") e de programas de cooperação.
2. A Comunidade reconhece que os agentes descentralizados públicos e privados contribuem decisivamente para a realização dos objectivos enumerados no artigo 183.o do Tratado.
3. Os princípios de transparência, da subsidiariedade e da necessidade de eficácia nortearão as partes na execução da presente decisão.
Artigo 5.o
Os diversos actores
1. São agentes da cooperação nos PTU:
- as autoridades do PTU,
- as restantes autoridades regionais e locais do PTU,
- a sociedade civil, as organizações sócio-profissionais e sindicais, as entidades de prestação de serviços públicos e as organizações não governamentais locais, nacionais ou internacionais.
Os Estados-Membros a que os PTU estejam ligados informarão a Comissão, no prazo de três meses a contar da entrada em vigor da presente decisão, das autoridades competentes nacionais ou locais mencionadas nos diferentes artigos da presente decisão.
2. O reconhecimento dos actores não governamentais dependerá da sua capacidade de resposta em relação às necessidades das populações, das suas competências específicas e do carácter democrático e transparente da sua forma de organização e de gestão.
3. Os actores não governamentais serão identificados por acordo entre as autoridades do PTU, a Comissão e o Estado-Membro a que o PTU está ligado, em função das questões tratadas e das suas competências e domínios de actividade. Esta identificação realizar-se-á em cada PTU no âmbito da elaboração dos programas de cooperação referidos no artigo 4.o
Artigo 6.o
Tarefas dos actores não governamentais
Os actores não governamentais, identificados em conformidade com o n.o 3 do artigo 5.o, podem participar:
- em actividades de informação e de consulta,
- na elaboração e na execução dos programas de cooperação,
- na cooperação descentralizada no âmbito das responsabilidades delegadas, a fim de apoiar as dinâmicas locais de desenvolvimento.
Capítulo 3
Princípios e procedimentos da Parceria PTU-CE
Artigo 7.o
Diálogo e parceria
1. A fim de dar aos PTU a possibilidade de participarem plenamente na implementação da Associação dos PTU à CE, tendo devidamente em conta a forma como estão organizadas as instituições dos Estados-Membros em causa, a Associação apoia-se num procedimento de concertação, assente nas disposições adiante referidas, que contemplará todos os problemas que se coloquem nas relações entre os PTU e a Comunidade.
2. Mediante um diálogo amplo, a Comunidade e todos os PTU e Estados-Membros a que estão ligados deverão ter a possibilidade de se concertarem mutuamente sobre os princípios, os procedimentos pormenorizados e os resultados da associação.
Reunir-se-á anualmente um fórum de diálogo PTU-UE, em seguida denominado "Fórum PTU", no qual se congregarão as autoridades dos PTU, os representantes dos Estados-Membros a que os PTU estão ligados e a Comissão.
3. Haverá parcerias distintas entre a Comissão, o Estado-Membro a que o PTU está ligado e cada PTU, representado pelas respectivas autoridades, a fim de permitir pôr em prática os princípios enunciados na presente decisão, em especial os referidos nos artigos 14.o e 19.o Esta concertação trilateral é em seguida denominada "parceria".
Para cada PTU, serão criados grupos de trabalho de parceria, que terão carácter consultivo. Os grupos serão compostos pelos três referidos parceiros. Estes grupos poderão ser convocados a pedido da Comissão, de um Estado-Membro ou de um PTU. A pedido de um dos parceiros, poderão ser realizadas reuniões conjuntas entre vários grupos, a fim de se estudarem assuntos de interesse comum ou aspectos regionais da associação.
4. Esta concertação será concretizada respeitando plenamente as competências institucionais, jurídicas e financeiras respectivas de cada um dos três parceiros.
A presidência e o secretariado dos grupos de trabalho e do Fórum PTU são assegurados pela Comissão.
Um representante do Banco Europeu de Investimento, a seguir denominado "BEI", assistirá às reuniões sempre que na ordem de trabalhos figurem questões dos domínios da sua competência.
5. Os pareceres dos grupos de trabalho e do Fórum PTU serão, sempre que necessário, objecto de decisões da Comissão, no âmbito das suas competências, ou de propostas da Comissão ao Conselho tendo em vista a aplicação de novos elementos constitutivos da Associação dos PTU à CE, ou a sua alteração, com base no artigo 187.o do Tratado.
Artigo 8.o
Assembleia Parlamentar Paritária ACP- UE
As autoridades competentes dos PTU serão informadas da ordem de trabalhos, das resoluções e das recomendações da Assembleia Parlamentar Paritária ACP-UE.
Os Estados-Membros e a Comissão apoiarão qualquer pedido das autoridades dos PTU no sentido de participarem, na qualidade de observadores, nas sessões plenárias da Assembleia Parlamentar Paritária ACP-UE, sem prejuízo do regimento desta última.
Artigo 9.o
Gestão
A gestão corrente da presente decisão será assegurada pela Comissão e pelas autoridades dos PTU e, caso seja necessário, pelo Estado-Membro a que está ligado o PTU, respeitando plenamente as competências institucionais, jurídicas e financeiras de cada um dos parceiros, nomeadamente no que se refere à cooperação para o financiamento do desenvolvimento, bem como à cooperação nos domínios do comércio e dos serviços.
PARTE II
DOMÍNIOS DA COOPERAÇÃO PTU-CE
Artigo 10.o
Domínios da cooperação
A Comunidade contribui para o desenvolvimento dos PTU nos diferentes domínios enunciados no presente título, em conformidade com as prioridades definidas nas estratégias de desenvolvimento de cada PTU ou, se for caso disso, sob a forma de acções regionais.
Artigo 11.o
Sectores produtivos
A cooperação apoiará as políticas e estratégias sectoriais que facilitem o acesso às actividades e recursos produtivos, designadamente nos seguintes sectores:
a) Agricultura: política agrícola e criação de instituições, diversificação, irrigação, multiplicação de sementes, medidas de protecção das culturas, produção de adubos, equipamento, transformação dos produtos agrícolas, criação de bovinos e de gado miúdo, zootecnia, extensão rural e investigação; comercialização; armazenamento e transporte; segurança alimentar; crédito agrícola; povoamento rural e reforma agrária; política de utilização e de registo das terras, transferência de tecnologias, infra-estruturas de irrigação e de drenagem, outros serviços de apoio;
b) Silvicultura: política silvícola e criação de instituições, designadamente utilização das árvores para preservar o ambiente mediante o controlo da erosão e da desertificação; repovoamento florestal; gestão florestal, incluindo a utilização e a gestão racionais das exportações de madeira; questões relacionadas com as florestas tropicais húmidas; investigação e formação;
c) Pesca: política da pesca e criação de instituições, protecção e gestão racional dos recursos haliêuticos; criação piscícola e piscicultura artesanal; transporte dos produtos da pesca; armazenagem frigorífica, comercialização e preservação do peixe;
d) Desenvolvimento rural: política rural e criação de instituições, projectos/programas de desenvolvimento rural integrado; assistência e projectos orientados para as populações, produção e comercialização nas zonas rurais; infra-estrutura rural;
e) Indústria: política sectorial e criação de instituições; artesanato; agro-indústrias e outros sectores manufactureiros, indústria de material de transporte; investigação e desenvolvimento tecnológicos; controlo da qualidade; desenvolvimento e expansão de pequenas e médias empresas (PME) e de micro-empresas;
f) Minas: política sectorial e criação de instituições, investigação e desenvolvimento tecnológicos; exploração mineira em pequena escala, etc.;
g) Energia: política da energia e criação de instituições; produção de electricidade (não renovável e renovável); utilização eficaz dos recursos energéticos; investigação e formação no domínio da energia; incentivo à participação do sector privado na produção e distribuição de electricidade;
h) Transportes: política de transportes e criação de instituições; transportes rodoviários e ferroviários, transportes aéreos e marítimos ou por vias navegáveis interiores, instalações de armazenagem;
i) Comunicação: política da comunicação e criação de instituições; telecomunicações e meios de comunicação social;
j) Água: política da água e criação de instituições; protecção dos recursos hídricos, gestão dos resíduos, abastecimento de água às zonas rurais e às zonas urbanas para fins domésticos, industriais e agrícolas; armazenagem e distribuição e gestão dos recursos hidráulicos;
k) Serviços bancários e financeiros e serviços às empresas: política do sector financeiro e criação de instituições; serviços às empresas; privatização, participações e comercialização; ajuda às associações comerciais e profissionais (incluindo as agências de promoção das exportações); instituições financeiras e bancárias;
l) Desenvolvimento das tecnologias e da respectiva aplicação, investigação: política e criação de instituições; acção concertada a nível territorial, nacional e/ou regional com vista à promoção de actividades científicas e tecnológicas e respectiva aplicação à produção e à promoção da cultura informática nos sectores público e privado, programas científicos e equipamentos de investigação.
Artigo 12.o
Desenvolvimento do comércio
1. A Comunidade empreenderá acções para o desenvolvimento do comércio, desde a fase da concepção até à fase final da distribuição dos produtos.
Estas acções têm por objectivo permitir que os PTU tirem o máximo proveito das disposições da presente decisão e possam participar, nas melhores condições, nos mercados da Comunidade e nos mercados internos, sub-regionais, regionais e internacionais, diversificando a gama de produtos e aumentando o valor e o volume do comércio de bens e de serviços dos PTU.
2. Para além do desenvolvimento do comércio entre os PTU e a Comunidade, será concedida especial atenção às acções destinadas a aumentar a autonomia dos PTU e a desenvolver a cooperação regional a nível do comércio e dos serviços.
3. No âmbito dos instrumentos previstos pela presente decisão, e em conformidade com as disposições aprovadas para esse fim, as acções empreendidas a pedido das autoridades dos PTU contemplarão em especial os sectores seguintes:
a) Apoio à definição de políticas macroeconómicas necessárias ao desenvolvimento do comércio;
b) Apoio à criação ou à reforma de quadros legislativos e regulamentares apropriados, bem como à reforma dos procedimentos administrativos;
c) Execução de estratégias comerciais coerentes;
d) Apoio aos PTU para o desenvolvimento das suas capacidades internas, dos seus sistemas de informação e da percepção do papel e da importância do comércio no desenvolvimento económico;
e) Apoio ao reforço das infra-estruturas ligadas ao comércio e nomeadamente aos esforços dos PTU com vista a desenvolver e a melhorar a infra-estrutura dos serviços de apoio, incluindo as facilidades de transporte e de armazenamento, a fim de assegurar a sua participação eficaz na distribuição dos bens e serviços e aumentar o fluxo das exportações dos PTU;
f) Desenvolvimento dos recursos humanos e das competências profissionais no domínio do comércio e dos serviços, em especial nos sectores da transformação, comercialização, distribuição e transporte, tanto a nível do mercado comunitário como do mercado regional e do mercado internacional;
g) Apoio ao desenvolvimento do sector privado e, em especial, às PME, tendo em vista a identificação e o desenvolvimento de produtos, de mercados e de empresas comuns vocacionados para a exportação;
h) Apoio às acções dos PTU destinadas a incentivar e atrair o investimento privado e a actividade das empresas comuns;
i) Criação, adaptação e reforço de organismos responsáveis nos PTU pelo desenvolvimento do comércio e dos serviços, dando especial atenção às necessidades específicas dos organismos dos PTU menos desenvolvidos;
j) Apoio aos PTU que pretendem melhorar a qualidade dos seus produtos, adaptá-los às necessidades do mercado e diversificar o seu escoamento;
k) Apoio aos esforços dos PTU para penetrar mais eficazmente nos mercados dos países terceiros;
l) Medidas de desenvolvimento comercial, nomeadamente intensificação dos contactos e da troca de informações entre os operadores económicos dos PTU, dos Estados ACP, dos Estados-Membros e de países terceiros;
m) Apoio aos PTU na aplicação de técnicas modernas de marketing em sectores e programas vocacionados para a produção em sectores tais como o desenvolvimento rural e a agricultura;
n) Criação e desenvolvimento de instituições de seguro e de crédito relacionadas com o desenvolvimento do comércio.
4. Só poderá ser prestado apoio aos PTU para a participação em feiras, exposições e missões comerciais se estas manifestações fizerem parte integrante de programas globais de desenvolvimento comercial.
5. A participação dos PTU menos desenvolvidos em diferentes actividades comerciais será incentivada mediante disposições especiais, designadamente a cobertura das despesas de deslocação de pessoal e de transporte de objectos e mercadorias a expor, aquando da participação em feiras, exposições e missões comerciais locais, regionais e em países terceiros, incluindo o custo da construção temporária e o aluguer de stands de exposição. Será concedida uma ajuda especial aos PTU menos desenvolvidos para a preparação e/ou aquisição de material de promoção.
Artigo 13.o
Comércio de serviços
1. A Comunidade acorda em desenvolver e financiar as infra-estruturas e os recursos humanos no que diz respeito ao comércio de serviços em conformidade com as prioridades estabelecidas nas estratégias de desenvolvimento de cada PTU.
2. A Comunidade contribuirá para o desenvolvimento e a promoção de serviços de transporte marítimo eficientes e a preços razoáveis nos PTU, designadamente através das seguintes medidas:
a) Incentivo ao transporte eficaz das cargas a taxas razoáveis do ponto de vista económico e comercial;
b) Execução de boas políticas e de regras de concorrência;
c) Participação crescente dos PTU nos serviços internacionais de transporte marítimo;
d) Incentivo aos programas regionais de transporte marítimo e de desenvolvimento do comércio;
e) Maior participação do sector privado local nas actividades marítimas.
A Comunidade e os PTU comprometem-se a promover a segurança marítima, a segurança das equipagens e as acções anti-poluição.
3. A Comunidade reforçará a cooperação com os PTU no intuito de assegurar uma melhoria e um crescimento regulares do tráfego aéreo.
Para alcançar esse objectivo, importa:
a) Analisar todos os meios para reformar e modernizar as indústrias do transporte aéreo dos PTU;
b) Promover a sua viabilidade comercial e a sua competitividade;
c) Encorajar níveis mais elevados de investimentos e de participação do sector privado, um maior intercâmbio de conhecimentos técnicos e de boas práticas comerciais;
d) Conceder aos passageiros e aos exportadores de todos os PTU acesso às redes globais de transportes aéreos.
4. É necessário assegurar a segurança no sector dos transportes aéreos, bem como introduzir e aplicar as normas internacionais vigentes na matéria.
Para o efeito, e em conformidade com as disposições previstas na presente decisão, a Comunidade ajudará os PTU a:
a) A implementar sistemas de segurança da navegação aérea, incluindo o sistema de comunicações, navegação e controlo/gestão de tráfego aéreo (Communications, Navigation and Surveillance/Air Traffic Management, CNS/ATM);
b) A implementar a segurança nos aeroportos e reforçar a capacidade das autoridades da aviação civil para gerir todos os aspectos da segurança operacional que são da sua competência;
c) Desenvolver as infra-estruturas e os recursos humanos;
d) Garantir que todas as medidas tomadas neste âmbito se baseiem em recomendações das organizações internacionais competentes e sejam eficazes e aplicáveis a longo prazo.
5. É necessário envidar esforços para minimizar o impacto ambiental dos transportes aéreos, designadamente através de estudos de impacto ambiental adequados.
6. Em diversos aspectos dos transportes aéreos, as soluções regionais podem oferecer melhores perspectivas de eficácia económica e de economias de escala. Nesse sentido, a Comunidade compromete-se a apoiar e a incentivar as acções a nível regional, sempre que adequado.
7. Cientes de que as telecomunicações e uma participação activa na sociedade da informação constituem condições essenciais para a integração com êxito dos PTU na economia mundial, a Comunidade e os PTU reafirmam os seus compromissos respectivos ao abrigo dos acordos multilaterais existentes, nomeadamente o Acordo da Organização Mundial do Comércio (OMC) sobre as telecomunicações de base.
8. A Comunidade apoiará os esforços envidados pelos PTU no intuito de aumentarem a sua capacidade em matéria de comércio de serviços. A cooperação abrangerá, nomeadamente, os seguintes aspectos:
a) Intensificação das consultas entre os organismos dos PTU e da Comunidade competentes em matéria de telecomunicações com vista a encorajar o desenvolvimento da concorrência neste sector e aproximar as taxas dos custos;
b) Estabelecimento de um diálogo sobre os diferentes aspectos da sociedade da informação, incluindo sobre os aspectos regulamentares e a política das comunicações;
c) Intercâmbio de informações e eventual assistência técnica em matéria de regulamentação, normalização, teste de conformidade e certificação das tecnologias da informação e da comunicação, bem como em matéria de utilização das frequências;
d) Difusão das novas tecnologias da informação e da comunicação e desenvolvimento de novos equipamentos, especialmente no que diz respeito à interconexão das redes e à interoperabilidade das suas aplicações;
e) Promoção e realização de acções comuns de investigação no sector das novas tecnologias ligadas à sociedade da informação;
f) Concepção e execução de programas e de políticas de sensibilização para os benefícios económicos e sociais decorrentes da sociedade de informação.
9. A cooperação visará, em especial, assegurar uma maior complementaridade e harmonização dos sistemas de comunicação aos níveis territorial, nacional, regional, inter-regional e internacional, bem como a sua adaptação às novas tecnologias.
10. A Comunidade apoiará medidas e acções destinadas a desenvolver e a apoiar um turismo sustentável. Essas medidas poderão ser executadas em todas as fases do processo, desde a identificação do produto turístico até à comercialização e à promoção.
Tendo em conta o impacto do turismo no desenvolvimento económico, pretende-se essencialmente ajudar as autoridades dos PTU a tirarem o maior partido possível do turismo local, regional e internacional, e canalizarem os fluxos financeiros privados provenientes da Comunidade e de outras fontes para o desenvolvimento do turismo nos PTU. Será dada uma atenção especial à necessidade de integrar o turismo na vida social, cultural e económica das populações, bem como ao respeito do meio ambiente.
As acções específicas centradas no desenvolvimento do turismo contemplarão a definição, adaptação e elaboração de políticas apropriadas ao nível local, regional, sub-regional e internacional. Os programas e projectos de desenvolvimento do turismo deverão basear-se nessas políticas, segundo os quatro eixos seguintes:
a) Valorização dos recursos humanos e desenvolvimento das instituições, designadamente:
- aperfeiçoamento dos gestores em domínios específicos e formação contínua aos níveis apropriados do sector público e privado, a fim de assegurar uma planificação e um desenvolvimento satisfatórios,
- criação e reforço dos centros de promoção turística,
- educação e formação de grupos específicos da população e de organizações públicas e privadas activas no sector do turismo, incluindo o pessoal implicado nos sectores de apoio ao turismo,
- cooperação e intercâmbios entre os PTU, bem como entre estes e os Estados ACP, em matéria de formação, assistência técnica e desenvolvimento das instituições;
b) Desenvolvimento dos produtos, designadamente:
- identificação do produto turístico, desenvolvimento de produtos não tradicionais e de novos produtos turísticos, adaptação de produtos existentes, incluindo a preservação e a valorização do património cultural e de aspectos ecológicos e ambientais, gestão, protecção e conservação da fauna e da flora, de património histórico e social e de outro património natural, desenvolvimento de serviços auxiliares,
- incentivo aos investimentos privados no sector do turismo dos PTU e nomeadamente à criação de empresas comuns,
- produção de objectos artesanais com carácter cultural destinados ao mercado do turismo;
c) Desenvolvimento do mercado, designadamente:
- apoio à definição e à realização de objectivos e de planos de desenvolvimento do mercado a nível local, sub-regional, regional e internacional,
- apoio aos esforços envidados pelos PTU para aceder aos serviços oferecidos ao sector do turismo, tais como sistemas centrais de reservas, sistemas de controlo e de segurança do tráfego aéreo,
- medidas e material de apoio à comercialização e à promoção no âmbito de projectos e programas integrados de desenvolvimento do mercado e com vista a melhorar a penetração do mercado, destinados aos principais geradores de fluxos turísticos nos mercados tradicionais e não tradicionais, bem como actividades específicas tais como a participação em eventos comerciais especializados (feiras), produção de documentação de qualidade, de filmes e de material de comercialização;
d) Investigação e informação, designadamente:
- melhoria dos sistemas de informação sobre o turismo e recolha, análise, difusão e exploração de dados estatísticos,
- avaliação do impacto sócio-económico do turismo nas economias dos PTU, com especial destaque para o desenvolvimento de ligações com outros sectores tais como a indústria alimentar, a construção, a tecnologia e a gestão, nos PTU e nas regiões em que se situam.
Artigo 14.o
Domínios relacionados com o comércio
1. A Comunidade contribuirá para reforçar a capacidade de resposta dos PTU em todas as áreas ligadas ao comércio, no quadro das estratégias de desenvolvimento de cada um deles e se necessário pelo melhoramento do enquadramento institucional e pelo apoio a este último.
2. A Comunidade cooperará com os PTU na introdução dos princípios gerais sobre protecção e promoção dos investimentos.
3. A Comunidade contribuirá para reforçar a cooperação com os PTU no intuito de formular e apoiar, juntamente com os organismos competentes na matéria, políticas de concorrência eficazes que assegurarão progressivamente a aplicação eficaz das regras da concorrência tanto pelas empresas privadas como pelo Estado. A cooperação neste âmbito incluirá o apoio à criação de um quadro jurídico apropriado e à sua aplicação administrativa, tendo sobretudo em consideração os PTU menos desenvolvidos.
4. A Comunidade continuará a reforçar a cooperação com os PTU, que contemplará em especial os seguintes domínios:
a) Elaboração de legislação e regulamentação destinadas a proteger e a fazer respeitar os direitos de propriedade intelectual, impedir o abuso desses direitos por parte dos seus titulares e a violação dos mesmos pelos concorrentes; criar e reforçar os gabinetes territoriais, nacionais e regionais e outros organismos; apoiar as organizações regionais de propriedade intelectual, responsáveis pela aplicação e protecção dos direitos, bem como pela formação de pessoal;
b) Celebração de acordos com o objectivo de proteger marcas e indicações geográficas para os produtos que se revistam de particular interesse.
5. A Comunidade apoiará os esforços envidados pelos PTU em matéria de normalização e certificação no intuito de promover sistemas compatíveis entre a Comunidade e os PTU. A cooperação incluirá, designadamente:
a) Medidas destinadas a incentivar uma maior utilização da regulamentação e das normas técnicas internacionais e dos procedimentos de avaliação da conformidade, incluindo medidas específicas sectoriais, tendo em conta o nível de desenvolvimento económico dos PTU;
b) Cooperação no âmbito da gestão e da garantia de qualidade em sectores específicos importantes para os PTU;
c) Apoio às iniciativas dos PTU de desenvolvimento de capacidades no âmbito da avaliação da conformidade, da metrologia e da normalização;
d) Desenvolvimento de laços entre as instituições da Comunidade e dos PTU em matéria de normalização, avaliação da conformidade e certificação.
6. A Comunidade contribuirá para reforçar a cooperação com os PTU no sector das medidas sanitárias e fitossanitárias com o objectivo de desenvolver as capacidades do sector público e privado na matéria.
7. Tendo em mente o espírito dos Princípios do Rio, a Comunidade contribuirá para reforçar a cooperação com os PTU no sentido de assegurar a complementaridade entre as políticas comerciais e ambientais. A cooperação terá nomeadamente por objectivo:
a) A execução de políticas territoriais, nacionais, regionais e internacionais coerentes;
b) O reforço dos controlos de qualidade dos bens e dos serviços na perspectiva da protecção do ambiente;
c) O melhoramento de métodos de produção que respeitem o ambiente nos sectores apropriados.
8. A Comunidade cooperará com os PTU no âmbito das normas do trabalho, podendo a cooperação nesta matéria abranger os seguintes temas:
a) Troca de informações sobre legislação e regulamentação laboral;
b) Contribuição para a elaboração do direito do trabalho e reforço da legislação existente;
c) Programas escolares e de sensibilização destinados a erradicar o trabalho infantil;
d) Aplicação da legislação e da regulamentação laborais.
9. A Comunidade cooperará com os PTU no âmbito da política dos consumidores e da protecção da saúde dos consumidores, no sentido de:
a) Reforçar a capacidade institucional e técnica na matéria;
b) Criar sistemas de alerta rápido e de informação mútua sobre os produtos perigosos;
c) Trocar informações e experiências sobre a criação e o funcionamento de sistemas de controlo dos produtos colocados no mercado e sobre a segurança dos produtos;
d) Melhorar a qualidade da informação prestada aos consumidores em matéria de preços e de características dos produtos e serviços oferecidos;
e) Incentivar o estabelecimento de associações de consumidores e de contactos entre representantes dos grupos de consumidores;
f) Melhorar a compatibilidade das políticas e sistemas em favor dos consumidores;
g) Informar da entrada em vigor da legislação e promover a participação nos inquéritos sobre práticas comerciais perigosas ou desleais;
h) Implementar as proibições de exportação de bens e de serviços cuja comercialização tenha sido proibida no respectivo país de produção.
10. A Comunidade apoiará os esforços envidados pelos agentes públicos e privados dos PTU no domínio das tecnologias da informação e das telecomunicações a fim de:
a) Modernizar as infra-estruturas de telecomunicações, os serviços de transmissão de dados, as aplicações de processamento remoto e os projectos de aplicações telemáticas (telematics application projects, TAP);
b) Desenvolver e aperfeiçoar os serviços e os recursos humanos necessários para concretizar a sociedade da informação, bem como integrar esses serviços da melhor forma possível num contexto regional;
c) Melhorar a percepção das oportunidades económicas e os intercâmbios de experiência e de kwow-how;
d) Facultar uma melhor informação aos utilizadores desses recursos;
e) Explorar as potencialidades deste sector da melhor forma e de modo sustentável;
f) Desenvolver a utilização das comunicações e das tecnologias da informação na área da educação, nomeadamente no ensino à distância;
g) Expandir o comércio electrónico e intensificar a cooperação económica;
h) Melhorar e modernizar as redes de saúde, através do desenvolvimento de ligações entre os hospitais, da utilização do diagnóstico remoto e da criação de bases de dados comuns;
i) Desenvolver o acesso via multimédia aos recursos culturais e turísticos;
j) Melhorar e aumentar a utilização das tecnologias da informação e da comunicação no domínio da indústria e das inovações.
Artigo 15.o
Sectores sociais
A Comunidade contribuirá para as acções de desenvolvimento humano e social dos PTU no quadro das estratégias de desenvolvimento de cada um deles. A cooperação pode constituir um apoio aos programas relativos aos domínios a seguir referidos:
a) Reforço da política e dos estabelecimentos de ensino (instalações e material); formação linguística e formação do pessoal docente, ensino primário, ensino secundário e formação profissional, ensino superior (incluindo actividades em sectores específicos, designadamente formação na área agrícola).
No sector da educação, a tónica deve ser colocada no alargamento do acesso ao ensino básico e na melhoria da respectiva qualidade, mediante o aumento do número de escolas, a renovação das salas de aulas existentes e o fornecimento de material didáctico, a formação de docentes e a concessão de bolsas de estudo aos estudantes pobres;
b) Actividades de reforma no sector da saúde, reforço da política de saúde e das instituições; educação, formação e investigação médica, infra-estrutura sanitária; VIH/SIDA.
Os projectos no domínio da saúde deverão contribuir para garantir serviços de cuidados primários e preventivos, designadamente serviços de planificação familiar e de saúde materna e infantil;
c) Política em matéria de demografia e de planificação familiar, cuidados de saúde materna e infantil, incluindo o apoio a projectos de formação e de enquadramento da geração seguinte;
d) Reforço da eficácia das políticas de prevenção no que se refere à produção, à distribuição e ao tráfico de todo o tipo de drogas, estupefacientes e substâncias psicotrópicas; prevenção e luta contra a toxicodependência, tendo em conta os trabalhos realizados neste âmbito pelas instâncias internacionais.
A cooperação incidirá nos seguintes aspectos:
i) Formação, educação, política em favor da saúde e reabilitação dos toxicodependentes, incluindo projectos de reinserção no mundo do trabalho e na sociedade;
ii) Medidas destinadas a incentivar actividades económicas de substituição, tais como programas de reconversão das zonas de produção ilícita de plantas das quais são extraídos os estupefacientes, aliadas a medidas repressivas eficazes;
iii) Assistência técnica, financeira e administrativa ao controlo do comércio dos precursores e elaboração de normas equivalentes às adoptadas pela Comunidade e pelas instâncias internacionais pertinentes;
iv) Assistência técnica, financeira e administrativa em matéria de prevenção, de tratamento e de luta contra a toxicodependência;
v) Assistência técnica e ajuda em matéria de formação bem como criação de normas com vista a prevenir o branqueamento de capital equivalentes às adoptadas pela Comunidade e outras instâncias internacionais competentes designadamente o Grupo de Acção Financeira para o Branqueamento de Capitais;
vi) Intercâmbio de informações úteis sobre a aplicação das alíneas a) a d);
e) Política em matéria de recursos hídricos e reforço das instituições; protecção dos recursos hídricos; gestão dos resíduos (a água destinada à agricultura e à energia será tratada no sector pertinente).
No que se refere ao sector da distribuição da água e do saneamento, o objectivo deverá consistir em fornecer estes serviços nas zonas insuficientemente servidas. Os financiamentos destinados a promover o acesso aos serviços de distribuição e ao saneamento para obtenção de água potável contribuem directamente para o desenvolvimento dos recursos humanos, melhorando o estado de saúde e aumentando assim a produtividade das pessoas que ainda não têm acesso a esses serviços. Continua a ser necessário alargar os serviços de base em matéria de abastecimento de água, de saneamento e de transporte às populações urbanas e rurais; esta questão deve ser examinada do ponto de vista da viabilidade ambiental;
f) A Comunidade cooperará com os PTU com vista à conservação, bem como à exploração e gestão sustentáveis, da diversidade biológica dos PTU, tendo em conta o plano de acção comunitário em matéria de biodiversidade.
A cooperação neste âmbito poderá alargar-se aos seguintes domínios:
i) Apoiar a elaboração e a actualização de estratégias e de planos de acção relativos à biodiversidade,
ii) Facilitar a criação de mecanismos territoriais, regionais e sub-regionais de troca de informações, bem como de acompanhamento e avaliação dos progressos a nível da aplicação da Convenção sobre a Diversidade Biológica (CDB)(7);
iii) Desenvolver e actualizar bases de dados sobre a diversidade biológica dos PTU;
iv) Executar medidas apropriadas relativas ao acesso aos recursos genéticos;
v) Promover a celebração de acordos com o sector privado, desde que as populações locais possam realmente tirar proveito do impacto económico desses acordos e que a utilização dos recursos genéticos não prejudique a protecção e a conservação da biodiversidade;
vi) Ajudar os PTU a participarem activamente no processo de elaboração de políticas e nas negociações no quadro da CDB.
g) Projectos e programas de habitação e de desenvolvimento urbano integrado.
Em matéria de desenvolvimento urbano, será dada especial atenção à construção e reabilitação das estradas e de outras infra-estruturas de base, designadamente à habitação a preços moderados.
Artigo 16.o
Cooperação e integração regionais
A cooperação proporcionará uma ajuda eficaz para a realização dos objectivos e prioridades definidos pelas autoridades competentes dos PTU no quadro da cooperação e da integração regional e sub-regional:
1. A cooperação regional refere-se a acções decididas entre:
a) Dois ou mais dos PTU,
b) Um ou mais PTU e um ou mais Estados vizinhos, ACP ou não ACP,
c) Um ou mais PTU e um ou mais Estados ACP, bem como uma ou mais das regiões ultraperiféricas mencionadas no n.o 2 do artigo 299.o do Tratado (Guadalupe, Guiana, Martinica, Reunião, Ilhas Canárias, Açores e Madeira),
d) Dois ou mais organismos regionais de que sejam membros os PTU,
e) Um ou mais PTU e organismos regionais de que façam parte os PTU, os Estados ACP ou uma ou mais das regiões ultraperiféricas.
2. Neste contexto, a cooperação deverá ter por objectivo:
a) Incentivar a integração gradual dos PTU na economia mundial e regional;
b) Acelerar a cooperação e o desenvolvimento económicos, tanto no interior das regiões dos PTU como entre estas e as regiões dos Estados ACP;
c) Promover a livre circulação das populações, bens, serviços, capitais, mão-de-obra e tecnologia;
d) Acelerar a diversificação das economias, bem como a coordenação e a harmonização das políticas de cooperação regionais e sub-regionais;
e) Promover e desenvolver o comércio inter-PTU e intra-PTU, bem como o comércio com as regiões ultraperiféricas, os Estados ACP ou outros países terceiros.
3. No domínio da integração regional, a cooperação tem por objectivo:
a) Desenvolver e reforçar as capacidades das instituições e organizações de cooperação e de integração regionais no sentido de promover a cooperação e a integração regionais;
b) Incentivar os PTU menos desenvolvidos a participarem na criação de mercados regionais e a tirarem proveito dos mesmos;
c) Implementar políticas de reforma sectorial a nível regional;
d) Liberalizar as trocas comerciais e os pagamentos;
e) Fomentar os investimentos transfronteiriços, tanto estrangeiros como nacionais, e outras iniciativas de integração económica regional ou sub-regional;
f) Ter em conta os custos transitórios líquidos da integração regional em termos de recursos orçamentais e de balança de pagamentos.
4. A cooperação no domínio da cooperação regional abrange um largo espectro de funções e de temas que tratam problemas comuns e permitem tirar partido das economias de escala, designadamente nos seguintes sectores:
a) Infra-estruturas, nomeadamente as infra-estruturas de transporte e de comunicação e os problemas de segurança com elas relacionados, energia;
b) Ambiente, gestão dos recursos hídricos;
c) Saúde, educação e formação;
d) Investigação e cooperação científica e técnica;
e) Iniciativas regionais em matéria de prevenção de catástrofes e atenuação dos seus efeitos;
f) Outros domínios, como a limitação dos armamentos e a luta contra a droga, o crime organizado, o branqueamento de capitais, a fraude e a corrupção.
5. A cooperação apoiará igualmente projectos e iniciativas de cooperação inter-regional, intra-PTU e intra-ACP.
Artigo 17.o
Cooperação cultural e social
A cooperação contribui para o desenvolvimento autónomo dos PTU, centrado na pessoa e enraizado na cultura de cada povo. A dimensão humana e cultural deve estar presente em todos os sectores e reflectir-se em todos os projectos ou programas de desenvolvimento. A cooperação apoiará as políticas e as medidas tomadas pelas autoridades dos PTU com vista a valorizar os seus recursos humanos, aumentar a sua capacidade criativa própria e promover a sua identidade cultural. Favorecerá igualmente a participação das populações no processo de desenvolvimento.
Esta cooperação realizar-se-á da seguinte forma:
- tomada em consideração da dimensão cultural e social,
- promoção da identidade cultural e diálogo intercultural, em especial no que se refere à salvaguarda do património cultural, à produção e à difusão de bens culturais, às manifestações culturais, à informação e à comunicação,
- acções de valorização dos recursos humanos que contemplem, nomeadamente, a educação, a formação, a cooperação científica e técnica, o papel das mulheres no desenvolvimento, a saúde e a luta contra a toxicodependência, a população e a demografia.
PARTE III
INSTRUMENTOS DA COOPERAÇÃO PTU-CE
TÍTULO I
COOPERAÇÃO PARA O FINANCIAMENTO DO DESENVOLVIMENTO
Capítulo 1
Disposições gerais
Artigo 18.o
Objectivos
A cooperação para o financiamento do desenvolvimento visa, pela concessão de meios de financiamento suficientes e de uma assistência técnica adequada:
a) Apoiar e favorecer os esforços dos PTU, com vista a assegurar, a longo prazo, o seu desenvolvimento económico, social e cultural com base no interesse mútuo e num espírito de interdependência;
b) Contribuir para melhorar o nível de vida das populações dos PTU;
c) Promover medidas susceptíveis de mobilizar a capacidade de iniciativa das colectividades, agrupamentos, associações e pessoas, bem como a sua participação na concepção e execução dos programas de desenvolvimento;
d) Contribuir para uma participação tão ampla quanto possível da população nos benefícios do desenvolvimento no âmbito da luta contra a pobreza;
e) Contribuir para desenvolver a capacidade dos PTU para inovar, adaptar e transformar as tecnologias locais, bem como para dominar as novas tecnologias adequadas;
f) Apoiar os esforços de diversificação económica dos PTU, nomeadamente contribuindo para a prospecção, a conservação, a transformação e a exploração sustentável dos seus recursos naturais;
g) Apoiar e promover o desenvolvimento óptimo dos recursos humanos nos PTU;
h) Favorecer um aumento dos fluxos financeiros destinados aos PTU que corresponda às necessidades evolutivas desses países e territórios e apoiar os esforços dos PTU para harmonizar a cooperação internacional em favor do seu desenvolvimento, através de operações de co-financiamento com outras instituições de financiamento ou terceiros;
i) Fomentar o investimento privado directo nos PTU, apoiar o desenvolvimento de um sector privado são, próspero e dinâmico nos PTU e encorajar os fluxos de investimentos privados, locais, nacionais e estrangeiros, para os sectores produtivos dos PTU;
j) Favorecer a cooperação, a solidariedade e a integração regional entre os PTU, bem como entre estes e os Estados ACP;
k) Permitir o estabelecimento de relações económicas e sociais mais equilibradas e a instauração de uma maior compreensão entre os PTU, os Estados ACP, os Estados-Membros e o resto do mundo, na perspectiva de uma melhor inserção dos PTU na economia mundial;
l) Permitir aos PTU confrontados com dificuldades económicas e sociais graves, de carácter excepcional, resultantes de calamidades naturais ou de circunstâncias excepcionais de efeitos comparáveis, beneficiarem de ajudas de emergência;
m) Ajudar os PTU menos desenvolvidos a fazerem face aos obstáculos específicos que entravam os seus esforços de desenvolvimento.
Artigo 19.o
Princípios
1. A cooperação para o financiamento do desenvolvimento baseia-se na parceria, na complementaridade e na subsidiariedade e:
a) Será realizada em conformidade com as estratégias de associação e de desenvolvimento adoptadas nos termos do artigo 4.o, tomando devidamente em consideração as características geográficas, sociais e culturais de cada PTU, bem como as suas potencialidades específicas;
b) Assegurará que a atribuição de recursos se efectue numa base previsível e regular;
c) Será flexível e adaptada à situação de cada PTU;
2. Os Estados-Membros cooperarão com a Comissão para assegurar uma boa gestão financeira na utilização dos fundos comunitários.
3. Seguindo uma abordagem de parceria, as acções comunitárias serão aprovadas no âmbito de uma estreita concertação entre a Comissão, as autoridades do PTU em questão e o Estado-Membro ao qual o PTU está ligado. Esta parceria será concretizada respeitando plenamente as competências institucionais, jurídicas e financeiras respectivas de cada um dos parceiros.
4. Sem prejuízo do n.o 1, segundo parágrafo, do artigo 25.o, as contribuições da Comunidade e dos Estados-Membros serão complementares.
5. Em conformidade com o princípio de subsidiariedade, a concretização das intervenções é da responsabilidade das autoridades do PTU em questão, sem prejuízo das competências da Comissão destinadas a assegurar uma boa gestão financeira na utilização dos fundos comunitários.
Artigo 20.o
Documento Único de Programação
1. Nos termos do artigo 4.o, as autoridades do PTU, a Comissão e o Estado-Membro ao qual o PTU esteja ligado, actuando em parceria, estabelecerão a estratégia e os objectivos prioritários em que se deverá basear o DOCUP.
2. Incumbe às autoridades dos PTU:
a) Definir as prioridades em que se deverá basear a estratégia de cooperação;
b) No âmbito de uma programação sectorial, identificar os projectos e programas e definir as medidas de acompanhamento que garantam a durabilidade e a viabilidade das acções a empreender;
c) Preparar a documentação relativa aos projectos e programas;
d) Preparar, negociar e celebrar contratos;
e) Executar e gerir os projectos e programas;
f) Assegurar a manutenção e a viabilidade dos projectos e programas.
3. Incumbe conjuntamente às autoridades dos PTU e à Comissão:
a) Aprovar o DOCUP;
b) Assegurar a igualdade de condições de participação nos concursos e nos contratos;
c) Acompanhar e avaliar os efeitos e resultados dos projectos e dos programas;
d) Assegurar uma execução adequada, rápida e eficiente dos projectos e programas.
4. Incumbe à Comissão tomar a decisão de financiamento relativa à dotação global correspondente ao DOCUP, segundo o procedimento indicado no artigo 24.o
5. Salvo disposição em contrário da presente decisão, qualquer decisão que requeira a aprovação de uma das partes na Associação será aprovada ou considerada aprovada nos seis meses a contar da notificação feita pela outra parte.
Artigo 21.o
Âmbito de aplicação
No âmbito da estratégia e das prioridades definidas pelo PTU em questão, tanto a nível territorial como regional, poderão ser apoiadas financeiramente acções que contribuam para a realização dos objectivos definidos na presente decisão.
Neste contexto, poderão ser apoiadas as seguintes acções:
a) Políticas e reformas sectoriais, bem como projectos coerentes com as mesmas;
b) Desenvolvimento das instituições, reforço das capacidades e integração dos aspectos ambientais;
c) Programas de cooperação técnica;
d) Ajuda humanitária e ajudas de emergência;
e) Apoio complementar em caso de flutuações das receitas orçamentais provenientes da exportação de produtos e serviços.
Artigo 22.o
Elegibilidade para o financiamento
1. Beneficiarão de apoio financeiro ao abrigo da presente decisão, as entidades ou organismos seguintes:
a) Os PTU;
b) Os organismos regionais ou interestatais de que façam parte um ou mais PTU e que para tal sejam habilitados pelas autoridades competentes respectivas;
c) Os organismos mistos instituídos pela Comunidade e pelos PTU com vista à realização de determinados objectivos específicos.
2. Beneficiarão igualmente de apoio financeiro, mediante o acordo das autoridades dos PTU em questão:
a) Os organismos públicos ou semipúblicos locais, nacionais e/ou regionais, as autarquias locais dos PTU, nomeadamente as instituições financeiras e os bancos de desenvolvimento;
b) As sociedades e empresas dos PTU e de grupos regionais;
c) As empresas de um Estado-Membro, a fim de lhes permitir, para além da sua própria contribuição, empreender projectos produtivos no território de um PTU;
d) Os intermediários financeiros dos PTU ou da Comunidade que promovam e financiem investimentos privados nos PTU;
e) Os agentes da cooperação descentralizada e outros agentes não estatais dos PTU e da Comunidade, a fim de lhes permitir empreender projectos e programas económicos, culturais, sociais e educativos nos PTU, no âmbito da cooperação descentralizada, referida no artigo 29.o
Artigo 23.o
Programação e execução
No prazo de 12 meses a contar da entrada em vigor da presente decisão, a Comissão aprovará, nos termos do artigo 24.o e em cooperação com os PTU em conformidade com o artigo 7.o, as medidas necessárias à execução da presente parte bem como dos anexos II A a D.
A Comissão apoiará a plena utilização pelos PTU dos instrumentos previstos na presente decisão, em especial das disposições comerciais e financeiras, fornecendo as orientações e informações pertinentes no prazo de 12 meses a contar da data da sua entrada em vigor.
Estas medidas incluem, nomeadamente:
a) As modalidades de estabelecimento do DOCUP e dos seus elementos essenciais;
b) As modalidades e os critérios de acompanhamento, auditoria, avaliação ex-ante, intercalar e ex-post e de revisão do DOCUP e da respectiva aplicação, designadamente no que diz respeito à participação da Comissão nestas actividades;
c) A elaboração de relatórios periódicos ou de outros;
d) Regras relativas às correcções financeiras a que se refere o artigo 32.o
Os procedimentos financeiros e contabilísticos serão definidos pelo Regulamento Financeiro do 9.o FED.
Artigo 24.o
Comité do FED-PTU
1. A Comissão é, sempre que necessário, assistida pelo Comité instituído pelo Acordo Interno.
2. Sempre que exercer as competências que lhe são atribuídas pela presente decisão, o Comité é denominado "Comité do FED-PTU". O Regulamento Interno do Comité instituído pelo Acordo Interno aplica-se ao Comité do FED-PTU.
3. O Comité concentra a sua actividade nas questões de fundo da cooperação para o desenvolvimento organizada ao nível dos PTU e das regiões. Tendo em vista a coerência, a coordenação e a complementaridade, examina a execução dos DOCUP.
4. O Comité dá o seu parecer sobre:
a) Os projectos de DOCUP bem como as modificações posteriores;
b) As medidas necessárias para a execução da presente parte bem como dos anexos IIA a D.
5. O representante da Comissão apresenta ao comité um projecto das medidas a tomar. O Comité dá parecer sobre esse projecto num prazo fixado pelo presidente. O parecer é emitido pela maioria prevista no n.o 4 do artigo 21.o do Acordo Interno. Os votos dos representantes dos Estados-Membros no Comité são ponderados nos termos do n.o 3 desse artigo. O presidente não vota.
6. A Comissão aprovará medidas que são imediatamente aplicáveis. Todavia, se não forem conformes com o parecer do Comité, essas medidas serão imediatamente comunicadas pela Comissão ao Conselho. Nesse caso, a Comissão pode diferir a aplicação das medidas aprovadas por um prazo não superior a três meses a contar da data da comunicação.
7. O Conselho, deliberando por maioria e em conformidade com a ponderação prevista no n.o 5, pode tomar uma decisão diferente no prazo previsto no n.o 6.
8. A Comissão informa o Comité do seguimento, avaliação e auditoria dos DOCUP.
Capítulo 2
Recursos colocados à disposição dos PTU
Artigo 25.o
Contribuições financeiras
1. O montante global da contribuição financeira da Comunidade para os fins estabelecidos no capítulo I, a sua repartição e as modalidades e as condições de financiamento, bem como a utilização da contribuição para o período de 2000 a 2007 são indicados nos anexos II A a D e no capítulo 3, sem prejuízo das medidas a adoptar pela Comissão previstas no artigo 24.o
As ajudas financeiras ao abrigo da presente decisão podem abranger a totalidade das despesas locais e exteriores dos projectos e programas, incluindo o financiamento das despesas recorrentes.
2. Além disso, os PTU são elegíveis para os financiamentos previstos no âmbito dos regulamentos em vigor a favor dos países em desenvolvimento enumerados no anexo II E bem como nos programas comunitários enumerados no anexo II F.
Capítulo 3
Apoio aos investimentos do sector privado
Artigo 26.o
Promoção dos investimentos
Reconhecendo a importância dos investimentos privados na promoção da cooperação para o desenvolvimento, bem como a necessidade de tomar medidas para fomentar e proteger esses investimentos, as autoridades dos PTU, os Estados-Membros e a Comunidade:
a) Tomarão medidas destinadas a incentivar os investidores privados que respeitem os objectivos e prioridades da cooperação para o desenvolvimento PTU-CE, bem como a legislação e regulamentação aplicáveis, a participarem nos esforços de desenvolvimento;
b) Concederão um tratamento justo e equitativo a esses investidores;
c) Tomarão as medidas e as disposições adequadas para criar e manter um clima de investimento previsível e seguro, e negociarão acordos destinados a melhorar esse clima;
d) Favorecerão uma cooperação eficaz entre os operadores económicos dos PTU e entre estes e os operadores da Comunidade, a fim de aumentar os fluxos de capitais, as competências de gestão, as tecnologias e outras formas de conhecimentos específicos;
e) Procurarão fomentar o crescimento dos fluxos financeiros do sector privado da Comunidade para os PTU, contribuindo para eliminar os obstáculos que impedem o acesso dos operadores dos PTU aos mercados internacionais de capitais, e nomeadamente da Comunidade;
f) Criarão um contexto favorável ao desenvolvimento das instituições financeiras e à mobilização dos recursos indispensáveis à formação de capital e à expansão do espírito de iniciativa;
g) Estimularão o desenvolvimento das empresas, mediante a adopção das medidas que se revelarem necessárias para melhorar o contexto empresarial e, nomeadamente, para criar um quadro jurídico, administrativo e financeiro adequado à criação e ao desenvolvimento de um sector privado dinâmico, incluindo as empresas de base;
h) Reforçarão a capacidade das instituições locais dos PTU para oferecerem uma gama de serviços susceptíveis de aumentar a participação local na actividade industrial e comercial.
Artigo 27.o
Apoio e financiamento dos investimentos
A cooperação fornecerá os recursos financeiros a longo prazo necessários à promoção do crescimento do sector privado e à mobilização de capitais nacionais e estrangeiros com o mesmo intuito. Para esse efeito, a cooperação disponibilizará:
a) Ajudas não reembolsáveis para financiar a assistência financeira e técnica destinada a apoiar o desenvolvimento dos recursos humanos, o desenvolvimento das capacidades institucionais ou outras formas de apoio institucional ligadas a um investimento concreto; medidas com vista a aumentar a competitividade das empresas e a reforçar as capacidades dos intermediários financeiros e não financeiros privados; medidas destinadas a facilitar e a promover os investimentos, actividades que permitam aumentar a competitividade;
b) Serviços de consultoria com o objectivo de criar um clima favorável ao investimento e uma base de informações com vista a orientar e a encorajar os fluxos de capitais;
c) Ajudas reembolsáveis financiadas pela Facilidade de Investimento a que se refere o anexo II C;
d) Empréstimos a partir dos recursos próprios do BEI.
As condições aplicáveis à Facilidade de Investimento e aos empréstimos mencionados são definidas nos anexos II B e C, respectivamente.
Capítulo 4
Apoio adicional em caso de flutuação das receitas de exportação
Artigo 28.o
Apoio adicional
1. No âmbito da dotação financeira a que se refere o anexo II A, é disponibilizado um apoio complementar destinado a atenuar os efeitos negativos de flutuações a curto prazo das receitas de exportação, sobretudo nos sectores agrícola e mineiro, susceptíveis de comprometerem a realização dos objectivos de desenvolvimento dos PTU.
2. O objectivo do apoio em caso de flutuações a curto prazo das receitas de exportação consiste em preservar as reformas e as políticas macroeconómicas e sectoriais que corram o risco de serem comprometidas por uma diminuição das receitas e atenuar os efeitos nefastos da instabilidade das receitas de exportação, em especial provenientes dos produtos agrícolas e mineiros.
3. A dependência das economias dos PTU em relação às exportações, nomeadamente as do sector agrícola e mineiro, será tida em conta na repartição dos recursos a que se refere o anexo II D. Neste contexto, os PTU menos avançados beneficiarão de um tratamento mais favorável.
4. Os recursos adicionais serão colocados à disposição em conformidade com as modalidades específicas do sistema de apoio previstas no anexo II D.
5. A Comunidade apoiará igualmente regimes de seguro comercial concebidos para os Estados PTU que pretendem prevenir-se contra as flutuações nas receitas de exportação.
Capítulo 5
Apoio a outros agentes da cooperação
Artigo 29.o
Objectivos e financiamento
1. Tendo em vista responder às necessidades das comunidades locais em matéria de desenvolvimento, e a fim de encorajar todos os agentes da cooperação descentralizada que possam contribuir para o desenvolvimento autónomo dos PTU a proporem e concretizarem iniciativas, a cooperação PTU-CE apoiará essas acções de desenvolvimento dentro dos limites fixados pelos PTU em questão e pelos Estados-Membros aos quais esses PTU estão ligados, bem como no quadro das disposições do DOCUP.
2. Nesse contexto, será dado apoio financeiro aos seguintes projectos descentralizados e a micro-projectos:
a) Os parceiros da cooperação que podem beneficiar de apoio financeiro a título do presente capítulo são os agentes da cooperação descentralizada da Comunidade, dos PTU ou de outros países em desenvolvimento, designadamente, entidades públicas locais, organizações não governamentais, agrupamentos profissionais e grupos de iniciativa locais, cooperativas, sindicatos, organizações de mulheres ou de jovens, estabelecimentos de ensino e de investigação, igrejas e quaisquer associações não governamentais susceptíveis de contribuir para o desenvolvimento.
Esta forma de cooperação permite mobilizar competências, modos de acção inovadores e recursos dos agentes da cooperação descentralizada em favor do desenvolvimento dos PTU. O apoio terá em conta, em especial, acções comuns entre a Comunidade, os PTU e outros países em desenvolvimento.
b) Os micro-projectos a nível local devem ter um impacto económico e social sobre a vida das populações, responder a uma necessidade prioritária manifestada e constatada e ser executados por iniciativa e com a participação activa da comunidade local beneficiária.
3. Os projectos ou programas decorrentes desta forma de cooperação podem constituir um meio de alcançar os objectivos específicos indicados no DOCUP ou os decorrentes de iniciativas das comunidades locais ou de agentes da cooperação descentralizada.
4. O apoio fornecido ao abrigo do presente capítulo virá em acréscimo ou, se necessário, será complementar das disposições previstas no anexo II E.
5. A ajuda não reembolsável garante uma participação no financiamento dos micro-projectos e da cooperação descentralizada, não podendo a contribuição em princípio ultrapassar três quartos do custo total de cada projecto. O restante é financiado da seguinte forma:
a) No caso dos micro-projectos, pela comunidade local em questão, sob forma de contribuições em espécie, prestações de serviços, ou em numerário, em função das suas possibilidades;
b) No caso da cooperação descentralizada, pelos agentes da cooperação descentralizada, desde que os recursos financeiros, técnicos, materiais ou outros colocados à disposição por esses agentes não sejam, regra geral, inferiores a 25 % do custo previsto do projecto ou do programa;
c) No que se refere tanto aos micro-projectos como à cooperação descentralizada, a título excepcional, pelo PTU em questão, quer sob a forma de uma contribuição financeira, quer através da utilização de equipamentos públicos ou do fornecimento de serviços.
Os processos aplicáveis aos projectos e programas financiados no quadro dos micro-projectos ou da cooperação descentralizada são os previstos na presente decisão, nomeadamente nas disposições de execução do DOCUP.
Capítulo 6
Financiamento de ajuda humanitária e de ajudas de emergência
Artigo 30.o
Objectivos e meios
1. Serão concedidas ajuda humanitária e ajudas de emergência às populações dos PTU confrontadas com dificuldades económicas e sociais graves, de carácter excepcional, resultantes de catástrofes naturais ou de circunstâncias extraordinárias de efeitos comparáveis. A ajuda humanitária e as ajudas de emergência serão mantidas pelo tempo necessário para tratar os problemas urgentes resultantes dessas situações.
A ajuda humanitária e as ajudas de emergência serão exclusivamente concedidas em função das necessidades e dos interesses das vítimas das catástrofes.
2. A ajuda humanitária e de emergência terá por objectivo:
a) Salvar vidas humanas em situações de crise e de pós-crise causadas por catástrofes naturais ou circunstâncias extraordinárias de efeitos comparáveis;
b) Contribuir para o financiamento e o encaminhamento da ajuda humanitária, bem como para o acesso directo a esta por parte dos seus destinatários, utilizando para o efeito todos os meios logísticos disponíveis;
c) Executar acções de reabilitação e de reconstrução, a curto prazo, a fim de criar tão rapidamente quanto possível condições para a integração ou a reintegração dessas populações;
d) Responder às necessidades decorrentes da deslocação de pessoas tais como refugiados, desalojados e repatriados no seguimento de catástrofes de origem natural ou humana, a fim de satisfazer, enquanto for necessário, todas as necessidades dos refugiados e desalojados, independentemente do local onde se encontrem, e facilitar a sua reinstalação voluntária;
e) Ajudar os PTU a criar ou a aperfeiçoar mecanismos de prevenção e de preparação para as catástrofes naturais, incluindo sistemas de previsão e de alerta rápido, no intuito de atenuar as consequências dessas catástrofes.
3. Poderão ser concedidas ajudas similares às anteriormente indicadas aos PTU que acolham refugiados ou repatriados, para responder às necessidades mais urgentes não previstas pela ajuda de emergência.
4. As ajudas previstas no presente artigo são financiadas pelo orçamento comunitário. Essas ajudas podem, no entanto, ser excepcionalmente financiadas a partir das dotações previstas no anexo II-A em complemento da rubrica orçamental em causa.
5. As acções de ajuda humanitária e de ajuda de emergência são iniciadas, a pedido do PTU afectado, da Comissão, do Estado-Membro a que o PTU está ligado, de organizações internacionais ou de organizações não governamentais locais ou internacionais. Estas ajudas são geridas e executadas de acordo com procedimentos que permitem intervenções rápidas, flexíveis e eficazes. A Comissão aprovará as disposições necessárias para a aplicação destes princípios.
Capítulo 7
Procedimentos de execução
Artigo 31.o
Assistência técnica
1. Por iniciativa ou por conta da Comissão, poderão ser financiados estudos ou acções de assistência técnica no intuito de assegurar a preparação, o acompanhamento, a avaliação e o controlo necessários à aplicação da presente decisão.
Estes estudos ou acções de assistência técnica serão financiados pela dotação global não reembolsável.
2. Por iniciativa do PTU e após parecer da Comissão, poderão ser financiados estudos ou acções de assistência técnica para a execução das acções incluídas no DOCUP.
Estes estudos ou acções de assistência técnica serão financiados pela dotação atribuída ao PTU em questão.
Artigo 32.o
Controlo financeiro
1. A responsabilidade pelo controlo financeiro da intervenção incumbe, em primeiro lugar, ao PTU em questão, que exercerá essa responsabilidade eventualmente em coordenação com o Estado-Membro ao qual o PTU está ligado, segundo as disposições nacionais aplicáveis.
2. Incumbe à Comissão:
a) Assegurar-se da existência e do bom funcionamento, no PTU em questão, dos sistemas de gestão e de controlo de forma a que os fundos comunitários sejam utilizados de forma correcta e eficaz;
b) Em caso de irregularidades, enviar recomendações ou pedidos de medidas correctivas para remediar as insuficiências de gestão ou corrigir as irregularidades.
3. A Comissão, o PTU e, eventualmente, o Estado-Membro ao qual o PTU esteja ligado desenvolverão a sua cooperação, com base em acordos administrativos, por meio de reuniões anuais ou bianuais destinadas a coordenar os programas, a metodologia e a implementação dos controlos.
4. No atinente às correcções financeiras:
a) O PTU em questão é o primeiro responsável pela detecção de irregularidades e pelas correcções financeiras;
b) Contudo, em caso de incumprimento pelo PTU em questão, se o PTU não proceder às necessárias correcções e se a reunião de conciliação não permitir encontrar uma solução, a Comissão intervirá para reduzir ou suprimir uma parte ou a totalidade do saldo da dotação global correspondente à decisão de financiamento do DOCUP.
Capítulo 8
Transição dos Fundos Europeus de Desenvolvimento (FED) precedentes para o 9.o FED
Artigo 33.o
Execução dos FED precedentes e fase de transição
1. Os recursos do 6.o, 7.o e 8.o FED que atribuídos aos PTU antes da entrada em vigor da presente decisão continuam a ser atribuídos a esses PTU. Esses recursos continuam a ser utilizados nos termos das disposições pertinentes da Decisão 91/482/CEE, que continua a ser aplicável para estes fins, até à entrada em vigor do Acordo Interno que institui o 9.o FED.
Enquanto o Acto Interno que institui o 9.o FED não entra em vigor, os agentes responsáveis pela gestão e execução dos recursos do Fundo Europeu de Desenvolvimento (FED), designadamente o gestor orçamental local principal do FED, o gestor orçamental local do PTU e o chefe de delegação da Comissão, continuarão a assegurar as tarefas de gestão e de execução que lhes foram confiadas em aplicação da Decisão 91/482/CE.
Até essa data, a Comissão, após consulta aos PTU e aos Estados-Membros a que estejam ligados, adoptará medidas tendo em vista assegurar uma transição harmoniosa entre essas disposições e os novos procedimentos de execução da cooperação para o financiamento do desenvolvimento que figuram no presente título.
2. Todos os remanescentes dos FED anteriores à data de entrada em vigor que institui o 9.o FED, do Acordo Interno, bem como todos os montantes que, após essas datas, tenham sido objecto de anulação e relativos a projectos em curso ao abrigo dos referidos Fundos serão transferidos para o 9.o FED e utilizados em conformidade com as condições definidas na presente decisão.
Os recursos que tenham sido transferidos para o 9.o FED após terem sido anteriormente atribuídos ao programa indicativo de um PTU ou de uma região continuarão a ser atribuídos a esse PTU ou à cooperação regional.
Qualquer outro remanescente não atribuído a um programa indicativo será incluído no montante não atribuído do 9.o FED. O montante global da presente decisão, juntamente com os remanescentes transferidos dos FED anteriores, abrangem o período 2001-2007. Esta disposição aplica-se nomeadamente a qualquer remanescente eventual dos montantes globais mencionados nos artigos 118.o e 142.o da Decisão 91/482/CEE relativos, respectivamente, à estabilização das receitas da exportação de produtos agrícolas de base (Stabex) e à facilidade de financiamento especial (Sysmin).
TÍTULO II
COOPERAÇÃO ECONÓMICA E COMERCIAL
Artigo 34.o
Objectivo
1. A cooperação económica e comercial tem por objectivo o desenvolvimento económico e social dos PTU, designadamente pela criação de relações económicas estreitas entre estes e a Comunidade no seu conjunto.
A execução dessa cooperação deve ser coerente com os objectivos das outras políticas comuns.
2. Além disso, a Comunidade compromete-se a apoiar a integração efectiva dos PTU na economia mundial, bem como o desenvolvimento do seu comércio de bens e serviços nos mercados regionais e mundiais.
Capítulo 1
Regime aplicável ao comércio de produtos
Artigo 35.o
Livre acesso dos produtos originários
1. Os produtos originários dos PTU são importados para a Comunidade com isenção de direitos de importação.
2. A noção de produtos originários e os métodos de cooperação administrativa relacionados com a mesma são definidos no anexo III.
Artigo 36.o
O transbordo dos produtos não originários em livre prática num PTU
1. Os produtos não originários dos PTU que se encontrem em livre prática num PTU e sejam reexportados para a Comunidade no seu estado inalterado serão importados para a Comunidade com isenção de direitos aduaneiros e de encargos de efeito equivalente desde que:
a) Tenham pago, no PTU em questão, direitos aduaneiros ou encargos de efeito equivalente de nível igual ou superior aos direitos aduaneiros aplicáveis na Comunidade à importação desses mesmos produtos originários de países terceiros que beneficiem da cláusula da nação mais favorecida,
b) Não tenham sido objecto de isenção ou de restituição, total ou parcial, de direitos aduaneiros ou de encargos de efeito equivalente, sem prejuízo do n.o 2,
c) sejam acompanhados de um certificado de exportação.
2. Sem prejuízo do n.o 1, as medidas de ajuda financeira pública dos PTU aos operadores que utilizam o procedimento de transbordo podem ser autorizadas pela Comissão, com vista a assegurar a realização dos objectivos da presente decisão, mediante pedido devidamente justificado das autoridades do PTU em questão.
O pedido deve indicar em particular a natureza e o volume projectado de comércio que resultará da concessão da ajuda.
A ajuda deve ter por objecto o transporte de produtos que se encontrem em livre prática, incluindo os custos de operação legítimos associados com o procedimento de transbordo. A ajuda não deve gerar perturbações graves ou dificuldades que ameacem deteriorar um sector de actividade económica da Comunidade ou um ou mais dos seus Estados-Membros.
As autoridades do PTU podem efectuar diligências junto da Comissão a fim de fornecer mais informações para fundamentar o seu pedido escrito.
A pedido das autoridades do PTU, o grupo de parceria referido no n.o 3 do artigo 7.o será convocado para resolver quaisquer problemas decorrentes da administração do procedimento de transbordo.
3. O disposto nos n.os 1 e 2 não se aplica:
a) Aos produtos agrícolas enumerados na lista do anexo I do Tratado nem aos produtos abrangidos pelo Regulamento (CEE) n.o 3448/93 do Conselho, de 6 de Dezembro de 1993, que estabelece o regime de trocas aplicável a certas mercadorias resultantes da transformação de produtos agrícolas(8), excepto, a partir de 1 de Fevereiro de 2002 e sob reserva da adopção, pela Comissãodas regras de execução necessárias, em relação aos produtos da pesca:
A) dos códigos NC 0303 31 10 00, 0304 20 95 10 e 0306 13 10, transbordados na Gronelândia numa quantidade anual até 10000 toneladas, e
B) dos codigos, NC 0302 21 10, 0303 31 10, 0305 49 10, 0306 12 10, 0306 12 90, 0306 22 91, 0306 22 99, 0306 13 10, 0306 13 30, 0306 13 40, 0306 13 50, 0306 13 80, 0306 23 10, 0306 23 31, 0306 23 39, 0306 23 90 transbordados em São Pedro e Miquelon, dentro de uma quantidade anual de 2000
b) aos produtos sujeitos a restrições ou limitações quantitativas na importação para a Comunidade ou a direitos anti-dumping.
4. As condições de importação para a Comunidade dos produtos não originários dos PTU que se encontrem em livre prática num PTU e os métodos de cooperação administrativa correspondentes são definidos no anexo IV.
Artigo 37.o
Comité
1. Nas matérias reguladas pelo artigo 36.o, a Comissão é assistida por um Comité.
2. Os artigos 3.o e 7.o da Decisão 1999/468/CE são aplicáveis aos procedimentos do Comité.
3. O Comité aprovará o seu regulamento interno.
Artigo 38.o
Restrições quantitativas e medidas de efeito equivalente
1. A Comunidade não aplicará restrições quantitativas nem medidas de efeito equivalente à importação dos produtos originários dos PTU.
2. O disposto no n.o 1 não prejudica as proibições ou restrições à importação, exportação ou trânsito justificadas por razões de moralidade pública, ordem pública, protecção da saúde e da vida das pessoas e animais ou de preservação das plantas, protecção do património nacional de valor artístico, histórico ou arqueológico, conservação de recursos naturais não renováveis ou protecção da propriedade industrial e comercial.
Estas proibições ou restrições não podem constituir um meio de discriminação arbitrária, nem qualquer restrição dissimulada ao comércio em geral.
Artigo 39.o
Resíduos
1. As transferências de resíduos entre os Estados-Membros e os PTU serão controladas nos termos do direito internacional e comunitário. A Comunidade apoiará a instituição e o desenvolvimento de uma cooperação internacional efectiva neste domínio, tendo em vista a protecção do ambiente e da saúde pública.
2. A Comunidade proibirá toda a exportação, directa ou indirecta, de resíduos para os PTU, com excepção das exportações dos resíduos não perigosos destinados a operações de recuperação; por outro lado, simultaneamente, as autoridades dos PTU proibirão a importação, directa ou indirecta, para os respectivos países, desses mesmos resíduos provenientes da Comunidade ou de qualquer outro país, sem prejuízo dos compromissos internacionais nessa matéria assumidos ou a assumir no futuro nas instâncias internacionais competentes.
3. No que diz respeito à Comunidade, será aplicável o Regulamento (CEE) n.o 259/93 do Conselho, de 1 de Fevereiro de 1993, relativo à fiscalização e ao controlo das transferências de resíduos no interior, à entrada e à saída da Comunidade(9).
4. Quanto aos PTU que, em virtude do seu estatuto constitucional, não são partes na Convenção de Basileia, as respectivas autoridades competentes aprovarão, o mais brevemente possível, as disposições internas de ordem jurídica e administrativa necessárias para dar execução às disposições da Convenção de Basileia(10).
5. Além disso, os Estados-Membros em causa promoverão a aprovação pelos PTU das disposições legislativas e administrativas internas necessárias para dar execução às seguintes disposições:
a) Regulamento (CEE) n.o 259/93:
i) Artigo 13.o no que diz respeito às transferências de resíduos entre os PTU;
ii) Artigo 18.o no que diz respeito às exportações de resíduos dos PTU para os Estados ACP;
b) Regulamento (CE) n.o 1420/1999(11);
c) Regulamento (CE) n.o 1547/1999 da Comissão(12);
d) Directiva 2000/59/CE do Parlamento Europeu e do Conselho(13), sem prejuízo dos prazos de transposição estabelecidos no artigo 16.o da mesma directiva.
6. No que se refere à importação para a Comunidade de resíduos perigosos provenientes dos PTU e de resíduos não perigosos para eliminação, são aplicáveis os artigos 1.o a 12.o e 25.o a 39.o do Regulamento (CEE) n.o259/93 e a Decisão 94/774/CE da Comissão(14).
7. Um ou mais PTU e o Estado-Membro ao qual os PTUs estejam ligados poderão aplicar procedimentos nacionais à exportação de resíduos desse ou desses PTU para o referido Estado-Membro.
Nesse caso, no prazo de seis meses a contar da entrada em vigor da presente decisão, o Estado-Membro em causa notificará a Comissão da legislação aplicável ou de qualquer legislação nacional futura, incluindo de eventuais alterações à mesma.
Artigo 40.o
Medidas tomadas pelos PTU
1. Tendo em conta as necessidades actuais de desenvolvimento dos PTU, as autoridades dos PTU podem manter ou introduzir, no que se refere à importação de produtos originários da Comunidade, os direitos aduaneiros e as restrições quantitativas que considerarem necessários.
2. a) O regime comercial aplicável à Comunidade pelos PTU não poderá dar origem a nenhuma discriminação entre os Estados-Membros, nem ser menos favorável que o tratamento da nação mais favorecida.
b) Sem prejuízo das disposições específicas da presente decisão, a Comunidade não exercerá qualquer discriminação entre os PTU no domínio comercial.
c) O disposto na alínea a) não prejudica a concessão, por parte de um PTU, a outros PTU ou a outros países em vias de desenvolvimento, de um tratamento mais favorável que o concedido à Comunidade.
3. As autoridades dos PTU comunicarão à Comissão, num prazo de três meses a contar da entrada em vigor da presente decisão, os direitos aduaneiros e as restrições quantitativas por elas aplicados.
As autoridades competentes dos PTU comunicarão igualmente à Comissão as subsequentes alterações a essas medidas, à medida que forem adoptadas.
Artigo 41.o
Cláusula de vigilância
1. Os produtos originários dos PTU, indicados no artigo 35.o, ou os produtos não originários dos PTU, indicados no artigo 36.o, poderão ser objecto de uma vigilância especial. A Comissão decidirá a que produtos se aplica essa vigilância, em consulta com as autoridades do PTU e do Estado-Membro a que esteja ligado.
2. É aplicável o artigo 308.o-E do Regulamento (CEE) n.o 2454/93 do Conselho, de 2 de Julho de 1993, que fixa determinadas disposições de aplicação do Regulamento (CEE) n.o 2913/92 do Conselho que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário(15).
3. A Comissão e as autoridades dos PTU garantirão a eficácia deste controlo e aplicarão os métodos de cooperação administrativa definidos, respectivamente, nos anexos III e IV.
Artigo 42.o
Medidas de salvaguarda
1. Caso a aplicação da presente decisão conduza a perturbações graves num sector de actividade económica da Comunidade ou de um ou mais Estados-Membros ou comprometa a respectiva estabilidade financeira externa, ou ainda se surgirem dificuldades que ameacem deteriorar um sector de actividade da Comunidade ou de uma das suas regiões, a Comissão, a pedido de um ou mais Estados-Membros ou por iniciativa própria, e após consultas no âmbito do Comité a que se refere o artigo 43.o, pode tomar as medidas de salvaguarda necessárias, ou autorizar os Estados-Membros a tomá-las, em conformidade com o disposto nos parágrafos seguintes.
2. Para a aplicação do n.o 1, deverá ser dada prioridade às medidas que tenham como consequência um mínimo de perturbações do funcionamento da associação e da Comunidade. Estas medidas não devem ultrapassar o estritamente indispensável para superar as dificuldades que tenham surgido.
3. Em caso de adopção ou de alteração das medidas de salvaguarda, os interesses dos PTU menos desenvolvidos deverão ser objecto de uma atenção especial.
4. O disposto no presente artigo não prejudica os direitos e obrigações da Comunidade decorrentes das normas da OMC, nomeadamente as do Acordo OMC sobre as medidas de salvaguarda. Não constituem obstáculo à aplicação da regulamentação relativa à organização comum do mercados agrícolas e das disposições administrativas comunitárias ou nacionais correspondentes, nem da regulamentação específica aprovada ao abrigo do artigo 235.o do Tratado aplicável às mercadorias resultantes da transformação de produtos agrícolas.
5. a) Sempre que um Estado-Membro solicite à Comissão a aplicação de medidas de salvaguarda, a Comissão informará desse facto o Conselho, os Estados-Membros e as autoridades dos PTU no prazo de três dias úteis, a contar da data de recepção do pedido do Estado-Membro, e convidará as autoridades dos PTU a fornecerem-lhe todas as informações que considerem importantes sobre a situação actual.
b) Sempre que a Comissão actue por sua iniciativa, informará desse facto os PTU interessados e os Estados-Membros o mais rapidamente possível.
c) Se as autoridades dos PTU o solicitarem, e sem prejuízo dos prazos referidos no presente artigo, será convocado um grupo de trabalho nos termos no n.o 3 do artigo 7.o. O resultado da reunião do grupo de trabalho será comunicado ao Comité a que se refere o artigo 43.o Nesse caso, o prazo referido no n.o 9 do presente artigo será prorrogado por um período de dez dias. Ao mesmo tempo, a Comissão enviará aos Estados-Membros o convite para uma reunião do Comité.
Os Estados-Membros e os PTU fornecerão à Comissão as informações necessárias para justificar os seus pedidos de aplicação ou contra a aplicação das medidas de salvaguarda.
6. A Comissão deve notificar imediatamente ao Conselho, aos Estados-Membros e às autoridades dos PTU a decisão de adopção de medidas de salvaguarda dos PTU. A decisão será imediatamente aplicável.
7. Qualquer Estado-Membro poderá submeter à apreciação do Conselho a decisão da Comissão indicada no n.o 6, no prazo de dez dias úteis a contar da recepção da notificação dessa decisão.
8. Na ausência de uma decisão da Comissão no prazo de vinte e um dias úteis ou se a Comissão indeferir o pedido, ou se a Comissão decidir que não se aplicam as medidas de salvaguarda, qualquer Estado-Membro que tenha suscitado o assunto junto da Comissão pode recorrer ao Conselho.
9. Nos casos mencionados nos n.os 7 e 8, o Conselho, deliberando por maioria qualificada, pode tomar uma decisão diferente no prazo de vinte e um dias úteis.
Artigo 43.o
Comité
1. Nas matérias reguladas pelo artigo 43.o, a Comissão é assistida por um Comité.
2. Os artigos 3.o e 7.o da Decisão 1999/468/CE são aplicáveis aos procedimentos do Comité.
3. O Comité aprovará o seu regulamento interno.
Capítulo 2
Comércio de serviços e regras de estabelecimento
Artigo 44.o
Objectivo geral
Neste domínio, o objectivo a longo prazo consiste na liberalização progressiva do comércio de serviços, tendo devidamente em conta os objectivos das políticas locais dos PTU, o seu nível de desenvolvimento, bem como as obrigações assumidas pela Comunidade, os seus Estados-Membros e, eventualmente pelos PTU no âmbito da OMC.
Artigo 45.o
Princípios gerais em matéria de estabelecimento e de prestação de serviços
1. Para efeitos do presente artigo, entende-se por:
a) "Sociedades ou empresas", as sociedades ou empresas de direito civil ou comercial, incluindo as sociedades públicas ou outras, as sociedades cooperativas e todas as outras pessoas colectivas e associações regidas pelo direito público ou privado, com excepção das sociedades sem fins lucrativos.
São "sociedades ou empresas dos Estados-Membros" as constituídas em conformidade com a legislação de um Estado-Membro e que tenham a sua sede social, a sua administração central ou o seu estabelecimento principal num Estado-Membro; todavia, no caso de terem num Estado-Membro apenas a sede social, a sua actividade deve apresentar uma ligação efectiva e contínua com a economia desse Estado-Membro.
São "sociedades ou empresas de um PTU" as constituídas em conformidade com a legislação aplicável no PTU em questão e que nele tenham a sua sede social, a sua administração central ou o seu estabelecimento principal; todavia, no caso de terem num PTU apenas a sede social, a sua actividade deve apresentar uma ligação efectiva e contínua com a economia desse PTU.
b) "Habitantes de um PTU", as pessoas normalmente residentes num PTU que sejam nacionais de um Estado-Membro ou que beneficiem de um estatuto jurídico específico a um PTU. Esta definição não prejudica os direitos conferidos pela cidadania da União na acepção do Tratado.
2. No que se refere ao regime aplicável em matéria de estabelecimento e de prestação de serviços, em conformidade com o n.o 5 do artigo 183.o do Tratado e sob reserva do n.o 3 do presente artigo:
a) A Comunidade aplicará aos PTU os compromissos assumidos no quadro do Acordo Geral sobre Comércio de Serviços (GATS), nas condições previstas no referido acordo e em conformidade com a presente decisão. Em aplicação desses compromissos, os Estados-Membros não discriminarão os habitantes, as sociedades e as empresas dos PTU;
b) As autoridades dos PTU concederão às sociedades, aos nacionais e às empresas dos Estados-Membros um tratamento não menos favorável do que o concedido às sociedades, aos nacionais e às empresas de um país terceiro e não discriminarão as sociedades, os nacionais ou as empresas dos Estados-Membros.
3. No intuito de promover ou apoiar o emprego local, as autoridades de um PTU podem adoptar legislação em favor dos seus habitantes e das actividades locais.
Nesse caso, as autoridades do PTU notificarão a regulamentação que adoptaram à Comissão, que informará os Estados-Membros.
4. Relativamente às profissões de médico, dentista, parteira, enfermeiro de cuidados gerais, farmacêutico e veterinário, o Conselho, deliberando por unanimidade mediante proposta da Comissão, aprovará a lista das qualificações profissionais específicas dos habitantes dos PTU que serão reconhecidas nos Estados-Membros.
Artigo 46.o
Transporte marítimo
O objectivo da cooperação nesta matéria consiste em garantir um desenvolvimento harmonioso de serviços de transporte em termos economicamente satisfatórios, facilitando a participação activa de todas as partes segundo o princípio de um acesso sem restrições ao comércio numa base comercial.
O presente artigo não é aplicável à Gronelândia.
Capítulo 3
Domínios ligados ao comércio
Artigo 47.o
Pagamentos correntes e movimentos de capitais
1. Sem prejuízo do disposto no n.o 2:
a) Os Estados-Membros e as autoridades dos PTU não colocarão qualquer restrição aos pagamentos da balança de transações correntes efectuados numa moeda livremente conversível entre nacionais da Comunidade e dos PTU;
b) No que se refere às transações da conta das operações de capital da balança de pagamentos, os Estados-Membros e as autoridades dos PTU não imporão qualquer restrição à livre circulação dos capitais relativos aos investimentos directos realizados em sociedades constituídas em conformidade com a legislação do Estado-Membro, do país ou do território de acolhimento e aos investimentos realizados em conformidade com as disposições da presente decisão, bem como à liquidação ou ao repatriamento de tais investimentos e de quaisquer lucros deles resultantes.
2. A Comunidade, os Estados-Membros e os PTU terão o direito de adoptar as medidas a que se referem, mutatis mutandis, os artigos 57.o, 58.o, 59.o, 60.o e 301.o do Tratado, nas condições nelas enunciadas. De igual modo, caso um ou vários PTU ou um ou vários Estados-Membros enfrentem ou possam vir a enfrentar graves dificuldades a nível da balança de pagamentos, as autoridades do PTU, o Estado-Membro ou a Comunidade podem, em conformidade com as condições previstas no Acordo Geral sobre as Pautas Aduaneiras e Comércio, o Acordo Geral sobre o Comércio de Serviços e os artigos VIII e XIV dos Estatutos do Fundo Monetário Internacional, adoptar, por um período limitado, restrições relativas às transações correntes que não poderão exceder o estritamente necessário para sanar a situação da balança de pagamentos. As autoridades do PTU, o Estado-Membro ou a Comunidade, consoante o caso informarão imediatamente as outras partes, comunicando-lhes o mais rapidamente possível um calendário com vista à eliminação das medidas em questão.
Artigo 48.o
Política da concorrência
1. A introdução e a aplicação de políticas e de normas de concorrência correctas e eficazes são fundamentais para favorecer e assegurar um clima propício aos investimentos, um processo de industrialização sustentável e a transparência do acesso aos mercados.
2. A fim de eliminar as distorções da concorrência, e tendo devidamente em conta os diferentes níveis de desenvolvimento e as necessidades económicas de cada PTU, a Comunidade e os PTU aplicarão normas e políticas nacionais, territoriais ou regionais que incluam o controlo e, nalgumas condições, a proibição de acordos entre empresas, de decisões de associações de empresas e de práticas concertadas entre empresas que tenham por objectivo impedir, restringir ou falsear a concorrência. Esta proibição abrange igualmente a exploração abusiva, por parte de uma ou diversas empresas, de uma posição dominante no território da Comunidade ou de um dos PTU.
Artigo 49.o
Protecção dos direitos de propriedade intelectual
1. Convém assegurar um nível adequado e eficaz de protecção dos direitos de propriedade intelectual, industrial e comercial, incluindo os meios de obrigar o respeito desses direitos, mediante o alinhamento pelas normas internacionais mais exigentes, com vista a reduzir as distorções e os entraves às trocas comerciais bilaterais.
2. Os direitos de propriedade intelectual abrangem em especial os direitos de autor, nomeadamente os direitos de autor em matéria de programas informáticos e direitos conexos, os modelos de utilidade, as patentes, designadamente as invenções biotecnológicas, os desenhos e modelos industriais, as indicações geográficas, incluindo as denominações de origem, as marcas de fabrico de comércio e de serviços, as topografias de circuitos integrados, a protecção jurídica das bases de dados e a protecção contra a concorrência desleal mencionada no artigo 10.o-A da Convenção de Paris para a protecção da propriedade industrial e a protecção de informações confidenciais relativas ao saber-fazer.
Artigo 50.o
Normalização e certificação
Será desenvolvida uma cooperação mais estreita nos domínios da normalização, da certificação e da garantia de qualidade a fim de eliminar os obstáculos técnicos inúteis e reduzir as diferenças existentes nestes domínios, facilitando assim as trocas comerciais.
Artigo 51.o
Comércio e ambiente
Importa promover o desenvolvimento do comércio internacional no intuito de garantir uma gestão racional e sustentável do ambiente, em conformidade com as convenções e os compromissos internacionais na matéria e tendo devidamente em conta os níveis respectivos de desenvolvimento dos PTU. As exigências e necessidades específicas dos PTU deverão ser tomadas em consideração aquando da elaboração e execução de medidas em matéria de ambiente.
Tendo em conta os Princípios do Rio, a cooperação será concretizada de forma a que as políticas comerciais e ambientais se completem, nomeadamente através do reforço dos controlos de qualidade dos bens e dos serviços na perspectiva da protecção do ambiente e da melhoria dos métodos de produção que respeitam o ambiente.
Artigo 52.o
Comércio e normas de trabalho
Devem ser respeitadas as normas de trabalho fundamentais reconhecidas a nível nacional e internacional, designadamente as normas sobre liberdade sindical e a protecção do direito sindical, o direito de organização e de negociação colectiva, a abolição do trabalho forçado, as formas mais duras de trabalho infantil, a idade mínima de admissão das crianças ao trabalho e a não discriminação em matéria de emprego.
Artigo 53.o
Política dos consumidores e protecção da saúde dos consumidores
Será desenvolvida uma cooperação no âmbito da política dos consumidores e da protecção da saúde dos consumidores, no respeito das legislações em vigor nos PTU e na Comunidade para evitar barreiras ao comércio.
Artigo 54.o
Proibição de medidas proteccionistas dissimuladas
As disposições do presente capítulo não serão utilizadas como um meio de discriminação arbitrária ou qualquer restrição dissimulada ao comércio.
Capítulo 4
Questões monetárias e fiscais
Artigo 55.o
Cláusula de excepção fiscal
1. Sem prejuízo do disposto no artigo 56.o, o tratamento da nação mais favorecida concedido por força da presente decisão não se aplicará às vantagens fiscais que os Estados-Membros ou as autoridades dos PTU concedam ou possam conceder de futuro com base em acordos destinados a evitar a dupla tributação, em outros acordos fiscais ou com base na legislação fiscal em vigor.
2. Nenhuma disposição da presente decisão obsta à adopção ou à aplicação de medidas destinadas a impedir a evasão ou a fraude fiscal, em conformidade com as disposições fiscais de acordos destinados a evitar a dupla tributação, de outros convénios de natureza fiscal ou da legislação fiscal interna em vigor.
3. Nenhuma disposição da presente decisão obsta a que as autoridades competentes respectivas, na aplicação das disposições pertinentes da sua legislação fiscal, estabeleçam uma distinção entre sujeitos passivos que não se encontrem numa situação idêntica, nomeadamente no que diz respeito ao seu local de residência ou ao local em que os seus capitais são investidos.
Artigo 56.o
Regime fiscal e aduaneiro dos contratos financiados pela Comunidade
1. Os PTU aplicarão aos contratos financiados pela Comunidade um regime fiscal e aduaneiro que não seja menos favorável que o aplicado ao Estado mais favorecido ou às organizações internacionais de desenvolvimento com as quais mantenham relações. Para a determinação do regime aplicável à nação mais favorecida, não serão tomados em consideração os regimes aplicados pelas autoridades competentes do PTU em causa a outros países em desenvolvimento.
2. Sem prejuízo do disposto no n.o 1, será aplicável aos contratos financiados pela Comunidade o seguinte regime:
a) Os contratos não ficarão sujeitos aos impostos de selo e registo nem às imposições fiscais de efeito equivalente existentes ou a criar no PTU beneficiário; deverão contudo ser registados nos termos da legislação em vigor no PTU, podendo esse registo implicar o pagamento de emolumentos correspondentes à prestação do serviço;
b) Os lucros e/ou os rendimentos resultantes da execução dos contratos serão tributados segundo o regime fiscal interno do PTU em causa, desde que as pessoas singulares ou colectivas que os tenham realizado possuam uma sede permanente nesse PTU ou que a duração da execução desses contratos seja superior a seis meses;
c) As empresas que tenham de importar materiais com vista à execução de contratos de obras beneficiarão, a seu pedido, do regime de importação temporária, tal como definido na legislação do PTU beneficiário, no que se refere a esses materiais;
d) Os materiais profissionais necessários à execução das tarefas definidas nos contratos de serviços serão importados temporariamente para o ou os PTU beneficiários, em conformidade com a legislação do PTU em causa, com isenção de impostos, de direitos de importação, de direitos aduaneiros e de outros encargos de efeito equivalente, desde que esses direitos e encargos não correspondam à remuneração de um serviço prestado;
e) As importações no âmbito da execução de contratos de fornecimentos beneficiarão no PTU em causa da isenção de direitos aduaneiros, direitos de importação, encargos ou imposições fiscais de efeito equivalente. Os contratos relativos a fornecimentos originários do PTU em causa serão celebrados com base no preço à saída da fábrica, acrescido da tributação eventualmente aplicável no PTU a esses fornecimentos;
f) As compras de combustíveis, lubrificantes e ligantes hidrocarbonados, bem como de uma maneira geral, de todos os produtos utilizados na execução dos contratos de obras serão consideradas feitas no mercado local e estarão sujeitas ao regime fiscal aplicável por força da legislação nacional em vigor no PTU beneficiário;
g) A importação de bens e objectos pessoais, de uso pessoal e doméstico, pelas pessoas singulares, com excepção das que forem contratadas localmente, encarregadas da execução das tarefas definidas num contrato de serviços, bem como pelos respectivos familiares, efectuar-se-á, em conformidade com a legislação em vigor no PTU beneficiário, com isenção de direitos aduaneiros, de direitos de importação, de encargos e de outras imposições ficais de efeito equivalente.
3. Qualquer questão não prevista nos n.os 1 e 2 será regulada pela legislação nacional do PTU em causa.
4. Os funcionários da Comissão, excepto o pessoal contratado no local, estão isentos dos impostos do país ou do território onde foram colocados.
Capítulo 5
Formação profissional, elegibilidade para os programas comunitários e outras disposições
Artigo 57.o
Formação profissional
As pessoas provenientes dos PTU que possuam a nacionalidade de um Estado-Membro beneficiarão na Comunidade de acesso à formação profissional ao mesmo título que os nacionais do Estado-Membro em causa sempre que possam satisfazer as mesmas condições que esses nacionais, incluindo a eventual condição de residência na Comunidade ou EEE.
Artigo 58.o
Programas abertos aos PTU
As pessoas provenientes dos PTU e, se for caso disso, os organismos e instituições públicos e/ou privados competentes dos PTU beneficiarão dos programas comunitários enumerados no anexo II F, bem como dos programas que lhes venham a suceder, sob reserva das regras dos programas e dos mecanismos aplicáveis ao Estado-Membro aos quais os PTU estão ligados.
Esta lista poderá ser modificada pela Comissão a pedido dos PTU, de um Estado-Membro ou por iniciativa própria da Comissão.
Artigo 59.o
Eurogabinetes de correspondência (EGC)
A pedido das autoridades do PTU, e em conformidade com os procedimentos previstos no título I da parte III, poderá ser criado num PTU um Eurogabinete de Correspondência, adiante designado por "EGC". A estrutura de acolhimento do EGC poderá beneficiar de um financiamento parcial no quadro das subvenções atribuídas ao abrigo do DOCUP ou da cooperação regional.
As missões dos EGC e os instrumentos e serviços colocados à sua disposição, bem como as modalidades de instalação e os critérios de selecção da estrutura de acolhimento, são definidos no anexo V.
Artigo 60.o
CDE e CTA
A pedido das respectivas autoridades, os PTU poderão beneficiar dos serviços do Centro de Desenvolvimento Empresarial (CDE) e do Centro Técnico de Cooperação Agrícola e Rural (CTA) a que se refere o artigo 1.o do anexo III ao Acordo de Parceria ACP-CE.
Os eventuais custos decorrentes das intervenções do CDE ou do CTA em benefício dos PTU serão financiados através dos fundos previstos no anexo II A.
PARTE IV
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 61.o
Alteração de estatuto
No caso de um PTU se tornar independente:
a) O regime previsto na presente decisão poderá continuar a aplicar-se provisoriamente a esse PTU, nas condições determinadas pelo Conselho;
b) O Conselho, deliberando por unanimidade mediante proposta da Comissão, decidirá das adaptações necessárias à presente decisão, nomeadamente no que se refere ao ajustamento dos montantes previstos no anexo II A.
Artigo 62.o
Revisão
Antes de 31 de Dezembro de 2007, o Conselho, deliberando por unanimidade mediante proposta da Comissão, estabelecerá as disposições a prever com vista à aplicação subsequente dos princípios consagrados nos artigos 182.o a 186.o do Tratado. Neste contexto, o Conselho aprovará nomeadamente as medidas necessárias no caso de um PTU, segundo as normas constitucionais que lhe são próprias, se submeter a medidas preferenciais especiais entre a Comunidade e diversos parceiros da região a que pertence. Neste contexto, o Conselho terá nomeadamente em conta as obrigações internacionais assumidas pela Comunidade, os seus Estados-Membros e, eventualmente, os PTU, designadamente no âmbito da OMC.
Artigo 63.o
Entrada em vigor
A presente decisão entra em vigor em 2 de Dezembro de 2001. A decisão é aplicável até 31 de Dezembro de 2011.
Artigo 64.o
Publicação
A presente decisão será publicada no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
Feito em Bruxelas, em 27 de Novembro de 2001.