31996R2200
L 297/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 2200/96 НА СЪВЕТА
от 28 октомври 1996 година
относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 42 и 43 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3),
(1)
като има предвид, че понастоящем множеството промени поставят сектора на плодовете и зеленчуците в нова ситуация, към която производителите трябва да се приспособят; като има предвид, че именно това обуславя преориентиране на основните правила на пазарната организация на сектора; като има предвид, че, с оглед на извършените многобройни промени в пазарната организация след нейното първоначално възприемане, е необходимо да се приеме нова нормативна уредба за постигане на яснота;
(2)
като има предвид, че е желателно в тази нова уредба да се добавят основните разпоредби на Регламент (ЕИО) № 3285/83 на Съвета от 14 ноември 1983 г. относно определяне на общи правила за разширяването на някои правила, приемани от организациите на производителите в сектора на плодовете и зеленчуците (4), на Регламент (ЕИО) № 1319/85 на Съвета от 23 май 1985 г. за засилване на контрола по прилагането на законодателството на Общността в сектора на плодовете и зеленчуците (5), на Регламент (ЕИО) № 2240/88 на Съвета от 19 юли 1988 г. относно фиксиране, по отношение на прасковите, лимоните и портокалите, на правилата за прилагане на член 16б от Регламент (ЕИО) № 1035/72 относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци (6), на Регламент (ЕИО) № 1121/89 на Съвета от 27 април 1989 г. относно въвеждане на интервенционен праг за ябълки и карфиол (7) и на Регламент (ЕИО) № 1198/90 на Съвета от 7 май 1990 г. относно създаване на регистър на Общността за култивирането на цитрусови плодове (8); като има предвид, че следователно е необходимо горепосочените регламенти да се отменят;
(3)
като има предвид, че класифицирането, при което се използват общи задължителни стандарти за плодове и зеленчуци както търгувани на пазара на Общността, така и изнасяни в трети страни, осигурява създаването на референтна система, която насърчава лоялната търговия и прозрачността на пазара, а също така елиминира от него продуктите с незадоволително качество; като има предвид, че спазването на тези стандарти помага да се подобри и рентабилността на производството;
(4)
като има предвид, че би било желателно, за да се постигне опростяване, да се приемат стандарти за плодове и зеленчуци със сравнително голямо влияние на пазара, като тези стандарти отчетат стандартите, възприети от Икономическата комисия за Европа на ООН (ООН/ИКЕ); като има предвид, че е необходимо да се определят условията, при които тези международни стандарти могат да се адаптират към специфичните изисквания на Общността;
(5)
като има предвид, че стандартизацията не може да бъде напълно ефективна, ако не се прилага, с някои изключения, на всички етапи на търговия и при напускане района на производството; като има предвид, че въпреки това може да се предостави изключение за някои операции, които са или съвсем незначителни и специфични, или се извършват в началото на дистрибутивната верига, или са свързани с продукти, предназначени за преработка; като има предвид, че трябва да се отчетат и възможностите за недостиг или за изключително свръхпредлагане; като има предвид, че, за да се гарантира изискваното от стандартите качество, държателят на продуктите носи отговорност за спазването на тези стандарти; като има предвид, че, по-конкретно, потребителските изисквания по отношение характеристиките на плодовете и зеленчуците предполагат произходът на продуктите да се изписва на етикета до и на последния етап от търговията на дребно;
(6)
като има предвид, че производството и търговията на плодовете и зеленчуците трябва да са изцяло съобразени с екологичните изисквания, включително техниките на култивиране, управлението на отпадъчните материали и унищожаването на оттеглени от пазара продукти, особено по отношение качеството на водата, запазването на биологичното разнообразие и съхраняването на селските райони;
(7)
като има предвид, че организациите на производители са основните елементи на общата организация на пазара, чието децентрализирано функциониране тези организации осигуряват на своето равнище; като има предвид, че, при все по-нарастващата концентрация на търсенето, обединяването на предлагането чрез тези организации повече от всякога представлява икономическа потребност с оглед засилването на позициите на производителите на пазара; като има предвид, че подобно обединяване трябва да се извършва доброволно и да докаже своята полезност посредством обхвата и ефективността на услугите, които организациите предлагат на членуващите в тях производители; като има предвид, че не се поставя под въпрос предаването на произведената продукция на специализираните организации на производителите, съществуващи преди влизането в сила на настоящия регламент;
(8)
като има предвид, че една организация на производителите не може да бъде призната от съответната държава-членка за способна да допринася за постигането на целите на общата организация на пазара, ако нейният устав не налага определени изисквания на нейните членове; като има предвид, че на групите производители, които желаят да получат статус на организации на производители в съответствие с настоящия регламент, би трябвало да се предостави преходен период, по време на който съответната група може да получава финансова помощ от съответната държава или от Общността срещу изпълнението на определени ангажименти;
(9)
като има предвид, че трябва да се предостави преходен период на вече признатите по силата на Регламент (ЕИО) № 1035/72 (9) организации на производители, които не могат непосредствено да отговорят на изискванията за признаване на настоящия регламент; като има предвид, че тези организации трябва да имат възможност да демонстрират способността си да въведат необходимите промени;
(10)
като има предвид, че за да се предоставят на организациите на производителите повече отговорности по отношение на собствените им финансови решения, както и предоставените им обществени средства да се съобразят с бъдещите изисквания, е необходимо да се определят условията за ползване на тези средства; като има предвид, че съвместното финансиране на учредените от организациите на производителите оперативни фондове представлява подходяща форма на финансиране;
(11)
като има предвид, че създаването и правилното функциониране на оперативните фондове изисква организациите на производителите да отговарят за реализацията на цялата съответстваща на условията продукция от плодове и зеленчуци на техните членове;
(12)
като има предвид, че, за да се контролират разходите на Общността, е необходимо да се определи горна граница на помощите, отпускани на организациите на производителите, които учредяват оперативни фондове;
(13)
като има предвид, че в региони, в които организацията на производството е слаба, е необходимо да се разреши отпускането на допълнителни национални финансови помощи; като има предвид, че по отношение на държавите-членки, които са особено изостанали по отношение на производствените си структури, тези допълнителни помощи трябва да могат да се възстановяват от Общността посредством общностната рамка за подкрепа;
(14)
като има предвид, че, с цел по-нататъшно засилване на влиянието на организациите на производителите и техните асоциации, с цел осигуряване желаната стабилност на пазара, на държавите-членки трябва да се разреши при определени условия да налагат на нечленуващите в организации производители правилата, особено тези от тях, свързани с производството, търговията и защитата на околната среда, които са възприети за членовете на съответната организация или асоциация на производители за съответния регион; като има предвид, че ако това е правилно аргументирано, определени разходи, свързани с подобно разширено прилагане на правилата, трябва да се поемат от съответните производители, тъй като те ще получат изгода от това разширено прилагане;
(15)
като има предвид, че междубраншовите организации, образувани по инициатива на индивидуални или вече групирани оператори, могат, при положение че включват значителна част от членовете на отделните браншове, свързани с плодовете и зеленчуците, да допринесат за възприемане на ориентирано към пазарните реалности поведение и улесняване осъществяването на търговски подход, който ще подобри отчетността на производствения процес, а следователно и организацията на производството, представянето и търговията на продуктите; като има предвид, че тъй като работата на тези организации може по принцип да подпомогне постигането на целите, предвидени в член 39 от Договора и по-конкретно постигането на целите, залегнали в настоящия регламент, би трябвало, след определяне на съответните форми на дейност, да има възможност да се предостави специално признаване на тези организации, които представят доказателства за достатъчна представителност и осъществяват практическата дейност по отношение на гореспоменатите цели; като има предвид, че разпоредбите за разширяването на обхвата на правилата, приети от организациите на производители и техните асоциации, и за поделянето на разходите, настъпили вследствие на подобно разширяване на обхвата, трябва, поради сходството на преследваните цели, да се отнасят и за междубраншовите организации;
(16)
като има предвид, че, с цел стабилизиране на цените, е желателно организациите на производители да могат да интервенират на пазара, особено като вземат решение да не реализират на пазара определени количества в определени периоди; като има предвид, че тези операции по оттегляне не трябва да се възприемат като алтернатива на самия пазар; като има предвид, че финансирането на оттеглянията от страна на Общността трябва следователно да се ограничи до определен процент от производството и обезщетенията на Общността трябва да са редуцирани, макар че трябва да се позволи използването на оперативните фондове за тази цел; като има предвид, че за постигане на опростяване, обезщетенията на Общността трябва да са с единен фиксиран размер за всеки продукт; като има предвид, че са необходими някои диференциации с цел постигане на сравнимо намаление за всички продукти;
(17)
като има предвид, че интервенцията може да постигне напълно своя ефект само ако оттеглените продукти не се въвеждат отново в нормалните пазарни канали; като има предвид, че е необходимо да се определят алтернативи при използването на оттеглените продукти, за да се избегне по възможност тяхното унищожаване;
(18)
като има предвид, че този нов начин за провеждане на оттеглянията ще позволи да се отменят незабавно разпоредбите в сила, свързани с надхвърлянето на праговете; като има предвид, че би било разумно обаче да се запази основният принцип на тези разпоредби за преходен период, като се предоставят на Общността правомощия за предприемане на действия на базата на този принцип при необходимост;
(19)
като има предвид, че по силата на Регламент (ЕO) № 3290/94 (10) Съветът е приел корекциите и преходните мерки, необходими за прилагането в селскостопанския сектор на споразуменията, сключени в рамките на Уругвайския кръг от многостранни търговски преговори, и по-конкретно новия търговски режим с трети страни в сектора на плодовете и зеленчуците; като има предвид, че разпоредбите на приложение XIII към Регламент (ЕO) № 3290/94 са добавени в настоящия регламент; като има предвид, че когато обаче продуктите се внасят в Общността за промишлена преработка, те не се продават на консигнация; като има предвид, че проверката на входната цена може следователно да се извърши не според фиксирана стойност, а на друга основа; като има предвид, че съответните разпоредби трябва да се допълнят в този смисъл;
(20)
като има предвид, че правилата на общата организация на пазара трябва да се спазват от всички оператори, за които те се отнасят, като в противен случай ефектът им ще бъде деформиран с всички произтичащи от това последствия както по отношение на използването на обществени ресурси, така и по отношение на конкуренцията между операторите; като има предвид, че за сектора е необходимо да се създаде специално звено от инспектори на Общността; като има предвид, че поради бюджетни причини и за постигане на ефективност това звено трябва да се състои от служители на Комисията и евентуално друг персонал; като има предвид, че е необходимо също така създаде разпоредба за санкции на Общността, които да гарантират еднообразното прилагане на новите правила в цялата Общност;
(21)
като има предвид, че неотделим елемент на правилното управление на общата организация на пазара е неговото детайлно познаване; като има предвид, че за тази цел е необходимо да се предвидят съответните мерки;
(22)
като има предвид, че отпускането на определени помощи би могло да изложи на риск функционирането на общия пазар; като има предвид, че следователно действието на разпоредбите на Договора, предвиждащи проверката на отпусканите от държавите-членки помощи, както и забраната на несъвместимите с общия пазар помощи, трябва да бъде разширено и да обхване сектора, посочен в настоящия регламент;
(23)
като има предвид, че общата организация на пазара в този сектор трябва да вземе под внимание правилно и едновременно целите, залегнали в членове 39 и 110 от Договора;
(24)
като има предвид, че за да се улесни прилагането на настоящия регламент, е необходимо да се създаде процедура за тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията посредством управителен комитет;
(25)
като има предвид, че за да се преодолее особено неблагоприятната ситуация в сектора на лешниците, е необходимо да се отпуснат фиксирани помощи за лешниците, събрани през пазарните 1997-1998, 1998-1999 и 1999-2000 години,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Настоящият регламент създава обща организация на пазара на плодове и зеленчуци.
2. Общата организация на пазара обхваща следните продукти:
Код по КН
Описание
0702 00
Домати, пресни или охладени
0703
Лук, шалот, чесън, праз и други лукови зеленчуци, пресни или охладени
0704
Зеле, карфиол, къдраво зеле, алабаш и подобни, годни за консумация зеленчуци от вида Brassica, пресни или охладени
0705
Марули (Lactuca sativa) и цикория (Cichorium spp.), прeсни или охладени
0706
Моркови, репи, салатно цвекло, козя брада, целина с едри глави, репички и други подобни кореноплодни, пресни или охладени
0707 00
Краставици и корнишони, пресни или охладени
0708
Бобови зеленчуци, със или без шушулките, пресни или охладени
ex 0709
Други зеленчуци, пресни или охладени, с изключение на зеленчуците с кодове 0709 60 91, 0709 60 95, 0709 60 99, 0709 90 31, 0709 90 39 и 0709 90 60
ex 0802
Други черупкови плодове, пресни или сушени, с или без черупките, или обелени, с изключение на орехи от арека (или бетел) и от кола от код 0802 90 30
0803 00 11
Пресни хлебни банани
ex 0803 00 90
Сушени банани
0804 20 10
Смокини, пресни
0804 30 00
Ананаси
0804 40
Авокадо
0804 50 00
Гуайави, манго и мангустани
0805
Цитрусови плодове, пресни или сушени
0806 10 21
0806 10 29
0806 10 30
0806 10 40
0806 10 50
0806 10 61
0806 10 69
Прясно десертно грозде
0807
Пъпеши (в това число и дините) и папаи, пресни
0808
Ябълки, круши и дюли, пресни
0809
Кайсии, череши, праскови (включително нектарини), сливи и трънки, пресни
0810
Други плодове, пресни
0813 50 31
0813 50 39
Смеси, изключително от сушени черупкови тропически плодове с кодове по 0801 и 0802
1212 10 10
Рожкови
3. Пазарните години за включените в параграф 2 продукти се определят, ако е необходимо, в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
ДЯЛ I
Класификация на продуктите
Член 2
1. Продуктите, които следва да бъдат доставяни пресни на потребителите, могат да се класифицират според набор от стандарти.
2. Стандартите за пресни плодове и зеленчуци, съдържащи се в приложение I, се приемат съгласно предвидената в член 46 процедура за прилагане на общата организация на пазарите. За тази цел се вземат под внимание стандартите на ООН/ИКЕ, препоръчани от Работната група по стандартизация на бързоразвалящи се продукти и развитие на качеството към Икономическата комисия за Европа.
Докато бъдат приети нови стандарти, продължават да се прилагат стандартите, разработени в съответствие с член 2 от Регламент (ЕИО) № 1035/72.
3. Комисията, като действа в съответствие с предвидената в член 46 процедура, може да добави други продукти към списъка в приложение I.
Член 3
1. Държателят на продуктите, обхванати от приетите стандарти за качество, няма право да излага подобни продукти или да ги предлага за продажба, или да ги доставя, или търгува по какъвто и да било друг начин в рамките на Общността, освен в съответствие с тези стандарти. Държателят на продуктите носи отговорност за спазването на това съответствие.
Въпреки това държавите-членки могат да освободят следните видове продукти от изискването за спазване на стандартите за качество или на някои от техните разпоредби:
a)
продуктите, които са изложени или предлагани за продажба, продавани, доставяни или търгувани по какъвто и да било друг начин от производителя на пазарите на едро, и по-специално на пазарите на производители, разположени в производствения район;
б)
продуктите, които са транспортирани от тези пазари на едро до местата за заготовка и опаковане и до складовите съоръжения, разположени в същия производствен район.
В случаите, когато се прилага втората алинея, съответната държава-членка уведомява Комисията за това, както и за предприетите в тази връзка мерки.
2. Следните видове продукти се освобождават от изискването за спазване на стандартите за качество в даден производствен район:
a)
продуктите, които се продават или доставят от производителя до местата за заготовка и опаковане или до складовите съоръжения, или се транспортират от неговото стопанство до подобни места;
б)
продуктите, които се транспортират от складовите съоръжения до местата за заготовка и опаковане.
3. Следните видове продукти се освобождават от изискването за спазване на стандартите за качество:
а)
продуктите, които се транспортират до преработвателни предприятия освен ако за предназначените за промишлена преработка продукти не са установени минимални стандарти за качество в съответствие с предвидената в член 46 процедура;
б)
продукти, предлагани на потребителите за тяхно лично ползване в самото стопанство на производителя;
в)
по решение на Комисията, взето по молба на държава-членка, посредством предвидената в член 46 процедура - продуктите от определен регион, които са продадени в мрежата за търговия на дребно на този регион за целите на утвърдено традиционно местно потребление.
4. Необходимо е да се представят доказателства в подкрепа на това, че обхванатите в параграф 2 и параграф 3, буква а) продукти отговарят на определените условия, особено по отношение на тяхното предназначение.
Член 4
Ако, вследствие силен недостиг или изключително свръхпредлагане, доставянето на съобразени със стандартите за качество продукти е недостатъчно или очевидно надхвърля потребителското търсене, се приемат мерки за дерогиране на прилагането на тези стандарти за ограничен период в съответствие с международните задължения на Общността, както и с предвидената в член 46 процедура.
Член 5
1. Изискваната от стандартите за качество информация трябва да бъде изписана четливо на видно място от едната страна на опаковката, като се отпечатва неделимо направо на опаковката или на етикет, който е неразделна част от или е прикрепен неподвижно към опаковката.
2. За стоките, които се превозват в насипно състояние и се товарят направо на превозното средство, предвидените в параграф 1 данни се прилагат в документ, придружаващ стоките или прикрепен на видно място вътре в транспортното средство.
Член 6
При опаковането на продуктите на етап търговия на дребно въпросните данни трябва да са изписани четливо и да са на видно място.
При предварително опакованите продукти по смисъла на Директива 79/112/ЕИО (11) се посочва нетното тегло в допълнение към данните, изисквани от общите стандарти за качество. Въпреки това при продуктите, които обикновено се продават на бройка, изискването за посочване на нетното тегло не се прилага, ако бройката на продуктите се вижда ясно и се брои лесно отвън или, в противен случай, ако тази бройка е посочена на етикета.
Продуктите могат да се продават и неопаковани, при условие че търговецът на дребно заедно със стоките е изложил табела, на която на видно място и четливо са посочени изискваните от съответните стандарти за качество данни относно:
-
сорта,
-
произхода на продукта,
-
класа.
Член 7
За да се установи дали обхванатите от стандартите за качество продукти съответстват на разпоредбите на членове 3-6, се извършват проверки съобразно дял VI посредством вземане на проби на всички етапи от търговията, както и по време на транспортирането, от органи, определени от всяка държава-членка.
За предпочитане е тези проверки да се извършват преди изпращането от производствените райони, когато продуктите се опаковат или товарят.
Всяка държава-членка съобщава на останалите държави-членки и на Комисията наименованията на органите, които е назначила за извършването на тези проверки.
Член 8
1. Обхванатите от стандартите за качество продукти могат да се внасят от трети страни само ако съответстват на стандартите за качество или на стандарти, които са поне еквивалентни на тях.
2. Членове 3-7 се прилагат за продукти, които са внесени в Общността, след приключването на формалностите по вноса в съответствие с настоящите правила на Общността.
Член 9
1. Обхванатите от стандартите за качество продукти могат да се изнасят в трети страни само ако съответстват на тези стандарти.
Въпреки това могат да се предоставят дерогации в съответствие с определената в член 45 процедура с цел спазване изискванията на пазарите, за които са предназначени тези продукти.
2. Продуктите за износ в трети страни се подлагат на проверка за съответствие със стандартите за качество преди напускане на митническата територия на Общността.
Член 10
Необходимите за еднообразното прилагане на този дял мерки се приемат в съответствие с определената в член 46 процедура.
При предназначените за внос в Общността продукти тези мерки могат да се изразяват в одобряване от страна на официалните контролни органи на третата страна-износител.
ДЯЛ II
Организации на производителите
Член 11
1. За целите на настоящия регламент „организация на производителите“ е всяко юридическо лице:
a)
което е учредено по собствена инициатива на производителите на следните видове продукти, включени в член 1, параграф 2:
i)
плодове и зеленчуци,
ii)
плодове,
iii)
зеленчуци,
iv)
продукти, предназначени за преработка,
v)
цитрусови плодове,
vi)
черупкови плодове,
vii)
гъби;
б)
което има, по-специално, цел да:
1.
гарантира, че производството се планира и адаптира спрямо търсенето, особено по отношение на качество и количество;
2.
стимулира концентрирането на доставките и пускането на пазара на продукцията на своите членове;
3.
намаляване на производствените разходи и стабилизиране на производствените цени;
4.
насърчаването на практиките на култивиране, производствените технологии и разумното природосъобразно управление на отпадъците, по-специално насочени към запазване качеството на водата, почвите и ландшафта, както и защита и/или увеличаване на биологичното разнообразие;
в)
чийто устав изисква от членовете, по-специално, да:
1.
прилагат приетите от организацията правила, свързани с отчитането на произведената продукция, със самото про изводство, с търговията и опазването на околната среда;
2.
принадлежат към само една от организациите на производителите, посочени в буква а), по отношение на производството от дадено стопанство на един от видовете продукти, изброени в буква а);
3.
търгуват цялата си продукция от съответните видове продукти посредством организацията на производителите.
Въпреки това, ако организацията на производителите разреши това и в съответствие с установените от нея условия, членовете-производители могат:
-
да продават не повече от 25 % от своята продукция, ако членуват в организация на производители на плодове и зеленчуци, посочена в буква а), i), и не повече от 20 % от своята продукция, ако членуват в други организации на производители, в своите стопанства пряко на потребителите за техни лични нужди и заедно с това
-
да търгуват сами или чрез друга организация на производителите, определени от тяхната собствена организация, количества продукти, които са незначителни спрямо търгуваните от собствената им организация количества;
-
да търгуват чрез друга организация на производители, определени от тяхната собствена организация, продукти, които поради своя характер обичайно не са включени в търговската дейност на съответната организация;
-
в съответствие с определената в член 46 процедура да получат правото да сключват, чрез дерогация, преки договори за определени продукти с преработвателни предприятия дегресивно и за преходен период до 31 декември 1999 г.;
4.
да предоставят информацията, искана от организациите на производители за статистически цели, по-специално информацията относно засетите площи, произведените количества, добивите и преките продажби;
5.
да заплащат предвидените в правилника на организацията парични вноски за създаването и попълването на оперативния фонд, предвиден в член 15;
г)
чийто устав предвижда:
1.
процедури за определяне, приемане и изменение на предвидените в буква в), точка 1 правила;
2.
от членовете да се заплащат финансови вноски, посредством които да се финансира организацията на производители;
3.
правила, които позволяват на производителите да контролират по демократичен начин своята организация и вземаните от нея решения;
4.
санкции за нарушаването на задълженията, залегнали в устава, по-специално неплащането на финансови вноски, или за нарушаването на правилата, приети от организацията на производители;
5.
правила за приемането на нови членове, и по-специално минимален срок за членство; и
6.
счетоводните и бюджетни правила, необходими за работата на организацията;
д)
която е призната от съответната държава-членка съгласно параграф 2.
2. Държавите-членки признават като организации на производители за целите на настоящия регламент всички кандидатстващи за такова признаване групи производители, при условие че:
а)
отговарят на предвидените в параграф 1 изисквания, като предоставят съответните доказателства, включително и по отношение наличието на минималния брой членове и реализирането на минималния обем търгувана продукция, което се установява посредством предвидената в член 45 процедура;
б)
има достатъчно доказателства, че те могат да осъществяват правилно своята дейност както по отношение на сроковете, така и на ефективността;
в)
дават възможност на своите членове да ползват техническа помощ за използването на екологични практики на култивиране;
г)
ефективно предоставят на своите членове техническите средства за съхраняване, опаковане и търгуване на тяхната продукция, като заедно с това осигуряват необходимото търговско и бюджетно обслужване на тяхната дейност.
3. Държавите-членки могат също така да признаят като организации на производители за целите на настоящия регламент организациите на производители, различни от посочените в параграф 1, буква а), съществуващи преди влизането в сила на настоящия регламент и признати съгласно Регламент № 1035/72 преди началната дата на прилагане на настоящия регламент.
Когато съгласно предходната алинея държавите-членки признават организации на производители, се прилагат изискванията, съдържащи се в параграф 1, с изключение на тези в параграф 1, буква а) и, ако е необходимо, на тези в параграф 1, буква в), 2), както и изискванията, съдържащи се в параграф 2.
Член 12
1. Държавите-членки:
а)
вземат решение дали да признаят съответната организация на производители в срок от три месеца от подаването на заявление, придружено от всички необходими документи;
б)
провеждат проверки на редовни интервали, констатиращи дали организациите на производителите спазват условията за признаване, като при нарушения на тези условия налагат санкции на тези организации и оттеглят признаването, ако това е необходимо;
в)
в срок от два месеца уведомяват Комисията относно всяко решение за предоставяне, отказване или оттегляне на признаването.
2. Условията и честотата, при които държавите-членки докладват на Комисията относно упражняваната от организациите на производители дейност, се определят в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
Комисията проверява дали се спазват член 11 и параграф 1, буква б) от настоящия член, като извършва проверки в съответствие с дял VI, като в резултат от констатираното по време на проверките може да изиска от държавите-членки да оттеглят признаването.
Член 13
1. Организациите на производителите, признати по Регламент (ЕИО) № 1035/72 преди влизането в сила на настоящия регламент, които не отговарят на условията за признаване съгласно член 11 от настоящия регламент без преходен период, могат да продължат да функционират в съответствие с разпоредбите на дял IV в срок от две години след неговото влизане в сила, при условие че продължат да спазват изискванията на въпросните членове от Регламент (ЕИО) № 1035/72.
2. Споменатият в параграф 1 срок от две години може да бъде удължен до пет години, ако съответната организация на производители:
а)
в срок до определена дата преди края на посочения в параграф 1 двегодишен период представи план за действие, с оглед придобиването на признаване в съответствие с член 11, параграф 2, на съответната държава-членка, която трябва или да го приеме, или да го отхвърли;
б)
при представянето на своя план за действие може да удостовери, че е учредила посочения в член 15 оперативен фонд;
в)
задължава се, под заплаха от определени от съответната държава-членка санкции, да завърши изпълнението на своя план за действие преди края на петгодишния период.
3. Организациите на производители, които вече не отговарят на предвидените в параграф 2 условия, независимо по каква причина и в какъв момент, губят статута си на такива в съответствие с предвидените в член 12, параграф 1, буква б) условия.
Въпреки това първата алинея се прилага, без това да засяга никое от индивидуалните права, които съответната организация на производителите може да е придобила в съответствие с Регламент (ЕИО) № 1035/72.
Член 14
1. Новите организации на производители или тези, които не са били признати в съответствие с Регламент (ЕИО) № 1035/72 преди влизането в сила на настоящия регламент, могат да получат преходен период от максимум пет години, през който да изпълнят предвидените в член 11 условия за признаване.
За да изпълнят условията за признаване, организациите представят на съответната държава-членка поетапен план за признаване, чието приемане поставя началото на посочения в първата алинея петгодишен период и съставлява предварително признаване.
2. По време на четирите години след датата на предварително признаване държавите-членки могат да отпуснат на предвидените в параграф 1 организации на производители:
а)
помощ за насърчаване на тяхното учредяване и улесняване на административната им дейност;
б)
помощ, предоставена пряко или посредством кредитни институции, под формата на специални заеми, предназначени да покрият част от инвестициите, свързани с получаването на признаване и започване изпълнението на плана за признаване, посочен в параграф 1, втора алинея.
3. Предвидената в параграф 2 помощ се възстановява от Общността в съответствие с член 51, параграфи 2 и 3.
4. Преди да предоставят предварително признаване, държавите-членки информират Комисията за своите намерения и свързаните с тях финансови последствия.
5. Ако дадена организация на производители представи план за признаване на националните органи в държава-членка, това предполага, че тя приема задължението да допуска проверките от страна както на националните органи, така и на органите на Общността в съответствие с дял VI, по-специално по отношение на правилното управление на обществени средства.
6. Държавите-членки налагат съответните санкции на организациите на производители, които не изпълняват своите задължения.
7. Подробните правила за прилагане, приети съгласно член 48, за изпълнението на настоящия член, включват разпоредби, гарантиращи, че изплащаните на португалските организации на производителите помощи не са по-малки по размер, изразен като процент от стойността на търгуваната продукция от съответната организация на производителите, от размера на отпусканите по силата на Регламент (ЕИО) № 746/93 (12) помощи.
Член 15
1. Финансовата помощ на Общността се отпуска при предвидените в настоящия регламент условия за организации на производителите, учредяващи оперативен фонд.
Този фонд се поддържа от финансови вноски, събирани от членуващите производители на базата на количествата или стойността на действително изтъргуваните плодове и зеленчуци, както и от посочената в първата алинея финансова помощ.
2. Посочените в параграф 1 оперативни фондове се използват за следните цели:
а)
финансиране на оттегляния от пазара при предвидените в параграф 3 условия;
б)
финансиране на оперативна програма, която се представя на компетентните национални органи и се одобрява от тях в съответствие с член 16, параграф 1.
Тези фондове могат да се използват и за цялостно или частично финансиране на план за действие, представен от организация на производителите, както е посочено в член 13.
3. Използването на оперативния фонд за финансиране на оттеглянията от пазара се счита за допустимо само ако националните компетентни органи са одобрили оперативна програма за това. Финансирането се извършва под една или повече от следните форми:
а)
изплащането на обезщетение за оттеглянето от пазара на невключени в приложение II продукти, които отговарят на действащите стандарти, ако такива са предвидени съгласно член 2;
б)
добавка към обезщетението на Общността за оттегляне от пазара.
Държавите-членки могат да определят максимален размер на обезщетенията или добавките към тях, но така определеният размер на добавките, добавен към размера на обезщетенията на Общността за оттегляне от пазара, не може да надхвърля максималния размер на цените за оттегляне за пазарната 1995-1996 година в съответствие с член 16, параграф 3, буква a), член 16, буква а), член 16, буква б) и член 18, параграф 1, буква a), първо тире от Регламент (ЕИО) № 1035/72.
Частта от оперативния фонд, която се използва за финансиране на оттеглянията от пазара, не може да надхвърля 60 % през първата година, 55 % - през втората, 50 % - през третата, 45 % - през четвъртата, 40 % - през петата и 30 % - от шестата година нататък, започващи от датата на одобрението от компетентните национални органи на първата оперативна програма, представена от съответната организация на производителите и одобрена от органите.
Предвидените в член 22, параграфи 3, 4 и 5 граници се прилагат към оттеглянията, посочени в първа алинея, буква а) от настоящия параграф.
4. Оперативните програми, посочени в параграф 2, буква б):
а)
си поставят няколко от посочените в член 11, параграф 1, буква б) цели, както и други, и по-конкретно следните: подобряване качеството на продуктите, увеличаване търговската стойност на продуктите, стимулиране за продуктите, насочени към потребителите, създаване на технологични линии за биологични продукти, насърчаване на интегрираното производство или на други производствени методи, насочени към опазване на околната среда и намаляване на оттеглянията от пазара;
б)
включват дейности, насочени към развитието на използването на природосъобразни техники от членовете, както по отношение на практиките на култивиране, така и по отношение на управлението на отпадъците.
„Природосъобразни техники“ означава по-конкретно технологиите, насочени към постигането на целите, предвидени в член 1, букви a), б) и в) от Регламент (ЕИО) № 2078/92 (13);
в)
създават финансова разпоредба относно техническите и човешки ресурси, необходими за осигуряване спазването на фитосанитарните стандарти и правила, както и на максимално допустимите равнища на остатъчни вещества.
5. Предвидената в параграф 1 финансова помощ се равнява на сумата на посочените в същия параграф и действително заплатени финансови вноски, но ограничена до 50 % от действителните разходи, извършени в съответствие с параграф 2.
Този процент е 60 %, ако оперативната програма или част от оперативната програма е представена:
а)
или от няколко организации на производителите, действащи в различни държави-членки по транснационални схеми, с изключение на предвидените в параграф 2, буква a) дейности;
б)
или от една или повече организации на производителите, участващи в схеми, работещи на междубраншова база.
Въпреки това максимумът на финансовата помощ е ограничен до 4 % от стойността на търгуваната продукция на всяка организация на производители, при условие че общият размер на финансовата помощ представлява по-малко от 2 % от общия оборот на всички организации на производителите. За да се гарантира спазването на тази граница се извършва авансово плащане от 2 %, като остатъкът от помощите се предоставя, след като е известен общият брой на заявленията за отпускане на помощи. След 1999 г. стойността от 4 % нараства на 4,5 %, като заедно с това процентът на общия оборот нараства от 2 на 2,5 %.
6. В тези региони на Общността, в които степента на организираност на производителите е особено ниска, държавите-членки могат да получат правото, след представяне на надлежно аргументирано искане, да предоставят на организациите на производителите национална финансова подкрепа, равна на не повече от половината от общия размер на финансовите вноски на членовете. Тази помощ се предоставя в допълнение към оперативния фонд.
За държавите-членки, в които по-малко от 15 % от общото производство на плодове и зеленчуци се търгува от организации на производители и тази продукция съставлява поне 15 % от общото селскостопанско производство, предвидената в първата алинея помощ може да се възстанови от Общността по молба на съответната държава-членка посредством общностната рамка за подкрепа.
Член 16
1. Предвидените в член 15, параграф 2, буква б) оперативни програми се представят на компетентните национални органи, които ги одобряват или отхвърлят, или изискват тяхното изменение в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
Държавите-членки създават национална рамка за определяне на общите условия, свързани с предвидените в член 15, параграф 4, буква б) мерки. Те представят предлаганата рамка за одобрение на Комисията, която може да изиска определени изменения в тримесечен срок, ако установи, че предложението не способства за постигането на целите, съдържащи се в член 130с от Договора, както и в Програмата на Общността за политика и дейности във връзка с околната среда и устойчивото развитие.
2. Най-късно до края на всяка година организациите на производителите представят на Комисията разчетения размер на оперативния фонд за следващата година, като представят и съответните аргументи на базата на разчетите от оперативната програма, разходите за настоящата година и евентуално за предишни години, както и, ако това е необходимо, на базата на прогнозните количества произведена продукция за следващата година. Съответната държава-членка, преди 1 януари на следващата година, уведомява организацията на производители относно разчетения размер на финансовата подкрепа, съобразен с предвидените в член 15, параграф 5 граници.
Свързаните с финансовата подкрепа плащания се извършват на база направените разходи във връзка със схемите, обхванати от оперативната програма. Могат да се извършват и авансови плащания за същите схеми, като за това се изисква представяне на гаранция или обезпечение.
В началото на всяка година и най-късно до 31 януари организацията на производителите уведомява държавата-членка относно окончателния размер на разходите за предишната година, като прилага необходимите придружаващи документи, за да може да получи остатъка от финансовата помощ на Общността.
3. Една призната от съответната държава-членка асоциация на организации на производителите може да замества своите членове за целите на управлението на техния оперативен фонд по смисъла на член 15, параграф 1, както и за разработването, прилагането и представянето на оперативните програми, както е предвидено в член 15, параграф 2, буква б). В подобни случаи асоциацията получава финансовата помощ и прави уведомлението, предвидено в параграф 2 от настоящия член.
4. Оперативните програми и тяхното финансиране от производители и организациите на производителите, от една страна, и от фондовете на Общността, от друга, имат минимална продължителност от три години и максимална продължителност от пет години.
5. Представянето на оперативна програма на държавата-членка от организация на производителите или, ако се използва посочената в параграф 3 възможност, от съответната асоциация на организации на производителите, предпоставя ангажимента на тази организация или асоциация да бъде обект на проверки от страна на националните органи или на Общността в съответствие с дял VI, особено по отношение на правилното управление на обществените ресурси.
Член 17
Ако общите инструменти на общата организация на пазара се окажат недостатъчни или неподходящи по отношение на включените в член 1, параграф 2 продукти, които имат голямо местно или регионално значение в икономическо или екологично отношение и които срещат продължителни трудности на пазара на Общността, дължащи се по-специално на силна международна конкуренция, могат да се предприемат специфични мерки за подобряване конкурентността на тези продукти в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
Член 18
1. Когато организация на производителите или асоциация на организации на производителите, приели същите правила, която функционира в специфична икономическа област, се счита, по отношение на определен продукт, за представителна за производството и производителите в тази област, съответната държава-членка може, по молба на организацията или асоциацията, да направи следните правила задължителни за установените в областта производители, които не принадлежат към една от посочените по-горе организации:
а)
правилата, посочени в точка 1 от член 11, параграф 1, буква в),
б)
приетите от организацията или асоциацията правила, свързани с оттеглянията от пазара,
при условие че правилата:
-
са били в сила в продължение на поне една пазарна година,
-
са включени в изчерпателния списък в приложение III,
-
са задължителни за не повече от три пазарни години.
2. За целите на настоящия член „икономическа област“ означава географска зона, съставена от прилежащи или съседни производствени региони, в които условията за производство и търговия са хомогенни.
3. Една организация или асоциация на организации се счита за представителна по смисъла на параграф 1, ако нейните членове съставляват поне две трети от общия брой на производителите в икономическа област, където тя оперира, и обхваща поне две трети от производството на тази област.
4. Правилата, които се обявяват за задължителни за всички производители в определена икономическа област:
а)
не трябва да причиняват никаква вреда на останалите производители в държавата-членка или в Общността;
б)
не се прилагат, освен ако не ги обхващат изрично, за продукти, предназначени за преработка по силата на договор, подписан преди началото на пазарната година, с изключение на посочените в параграф 1, буква а) правила за отчитане на производството;
в)
не трябва да влизат в противоречие с действащите национални правила, както и с тези на Общността.
5. Държавите-членки уведомяват незабавно Комисията относно правилата, които са обявили за задължителни за всички производители в специфична икономическа област. Тези правила се публикуват в серия С на Официален вестник.
Комисията решава, че съответната държава-членка трябва да отмени разширяването на обхвата на правилата, прието от същата държава-членка:
а)
ако установи, че въпросното разширяване на обхвата на правилата върху други производители изключва конкуренцията в значителна част от вътрешния пазар или застрашава свободната търговия, или целите на член 39 от Договора;
б)
ако установи, че член 85, параграф 1 от Договора се прилага за споразумението, решението или съгласуваната практика, обхватът на които е решено да се разшири до други производители. Решението на Комисията по отношение на това споразумение, решение или съгласувана практика се прилага от датата на тази констатация;
в)
ако, в резултат от провеждането на последващи проверки в съответствие с дял VI, се установи, че настоящият член не е спазен.
6. Когато се прилага параграф 1, съответната държава-членка може да реши, след внимателно разглеждане на представените доказателства, че нечленуващите производители са задължат към организацията или на асоциацията за частта от плащаните от членуващите производители финансови вноски, доколкото тези средства се използват за покриване на:
а)
административните разходи, произтичащи от прилагането на посочените в параграф 1 правила;
б)
разходите, свързани с научна дейност, пазарни проучвания и търговски промоции, предприети от организацията или асоциацията, от които всички производители във съответната област имат изгода.
7. Държавите-членки представят на Комисията предвидения в параграф 2 списък с икономически области. В срок от един месец след неговото представяне Комисията одобрява списъка или, след консултиране със съответната държава-членка, взема решение относно измененията в него, които последната трябва да извърши. Одобреният списък се публикува в серия С на Официален вестник на Европейските общности.
ДЯЛ III
Междубраншови организации и споразумения
Член 19
1. По смисъла на настоящия регламент „признати междубраншови организации“, наричани по-нататък „междубраншови организации“, са правни субекти, които:
а)
са образувани от представители на икономически дейности, свързани с производството на и/или търговията със, и/или преработката на посочените в член 1, параграф 2 продукти;
б)
са създадени по инициатива на всички или някои от организациите или асоциациите, които ги съставляват;
в)
осъществяват няколко от следните дейности в един или повече региони на Общността, като отчитат интересите на потребителите:
-
усъвършенстват познаването и прозрачността на производството и пазара,
-
подпомагат координирането на пускането на пазара на плодовете и зеленчуците, особено по отношение на научната дейност и пазарните проучвания,
-
разработват стандартни типове договори, съобразени с правилата на Общността,
-
използват по-пълно потенциала на произведените плодове и зеленчуци,
-
предоставят необходимата информация и извършват научните изследвания, позволяващи на производството да се адаптира към продукти, които съответстват на пазарните изисквания и на вкусовете и очакванията на потребителите, особено по отношение на качеството на продукта и опазването на околната среда,
-
търсят начини за ограничаване употребата на фитосанитарни продукти и други материали, като по този начин гарантират качеството на продукта и съхраняването на почвите и водите,
-
развиват методи и средства за усъвършенстване качеството на продукта,
-
използват потенциала на биологичното земеделие и го защитават, както и наименованията за произход, етикетите за качество и географските указания,
-
насърчават интегрираното производство или други природосъобразни производствени методи,
-
определят правила, свързани със залегналите в приложение III правила за производството и търговията, които са по-строги от тези на Общността или от националните правила;
г)
са признати от съответната държава-членка при условията, установени в параграф 2.
2. Ако структурите на съответната държава-членка разрешат това, държавите-членки могат да признаят за междубраншови организации по смисъла на настоящия регламент всички създадени на техните територии организации, които са представили подходящо заявление, при условие че:
а)
организациите провеждат своята дейност в един или повече региони на тази територия;
б)
представляват значителен дял от производството на и/или търговията със, и/или преработката на плодове и зеленчуци и продукти, получени посредством преработката на плодове и зеленчуци във въпросния регион или региони, като, ако функционират в повече от един регион, могат да демонстрират минимално равнище на представителност във всеки един от регионите за всеки един от браншовете, които те съставляват;
в)
реализират няколко от предвидените в параграф 1, буква в) мерки;
г)
самите те не участват в производството или преработката, или търговията на плодове и зеленчуци или на продукти, получени посредством преработката на плодове и зеленчуци;
д)
не извършват никоя от посочените в член 20, параграфи 3 дейности.
3. Преди да признаят междубраншовите организации, държавите-членки уведомяват Комисията относно кандидатстващите за признаване организации, като предоставят цялата необходима информация относно тяхната представителност и различните им дейности, заедно с цялата останала информация, необходима за извършване на оценка.
Комисията може да оспори признаването в срок от два месеца след това уведомяване.
4. Държавите-членки:
а)
решават дали да признаят съответната междубраншова организация в срок от три месеца след подаването на заявление, придружено от всички съответни придружаващи документи;
б)
на редовни интервали провеждат проверки, посредством които установяват дали междубраншовите организации отговарят на условията за признаване, налагат им съответните санкции при констатирани нарушения на тези условия и, ако това е необходимо, оттеглят признаването;
в)
оттеглят признаването, ако:
i)
вече не се изпълняват предвидените в настоящия регламент условия за признаване;
ii)
междубраншовата организация наруши някоя от забраните, наложени в член 20, параграф 3, без това да засяга всякаква друга санкция, наложена по силата на националното право;
iii)
междубраншовата организация не изпълни предвиденото в член 20, параграф 2 задължение за уведомяване;
г)
в срок от два месеца уведомяват Комисията относно всяко решение за предоставяне, отказ или оттегляне на признаване.
5. Условията и честотата, при които държавите-членки отчитат пред Комисията дейностите на междубраншовите организации, се определят в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
Комисията следи дали се спазват параграф 2 и параграф 4, буква б), като извършва проверки в съответствие с дял VI и може в резултат от проверките да изиска от съответната държава-членка да оттегли признаването.
6. Признаването представлява разрешение за осъществяване на предвидените в буква в) от параграф 1 мерки, съобразени с разпоредбите на настоящия регламент.
7. Комисията публикува в серия С на Официален вестник на Европейските общности списък на признатите междубраншови организации, като посочва икономическата сфера или област на тяхната дейност и извършваните по смисъла на член 21 дейности. Публикуват се и оттеглянията на признаването.
Член 20
1. Чрез дерогация от член 1 от Регламент № 26 (14) член 85, параграф 1 от Договора не се прилага към споразуменията, решенията и съгласуваните практики на признатите междубраншови организации, предназначени за прилагане на посочените в член 19, параграф 1, буква в) мерки.
2. Параграф 1 се прилага само при условие че:
-
споразуменията, решенията и съгласуваните практики са известени на Комисията и че
-
в срок от два месеца след получаването на цялата информация Комисията не е установила, че въпросните споразумения, решения и съгласувани практики са несъвместими с правилата на Общността.
Споразуменията, решенията и съгласуваните практики не могат да се прилагат преди изтичането на срока, посочен във второ тире от първата алинея.
3. Споразуменията, решенията и съгласуваните практики, които:
-
могат да доведат до разделянето на пазарите под каквато и да било форма в рамките на Общността,
-
могат да нарушат стабилното функциониране на организацията на пазара,
-
могат да създадат нарушения на конкуренцията, които нямат съществено значение за постигане на целите на Общата селскостопанска политика, отразени в мярката за междубраншовите организации,
-
изискват фиксирането на цени, без да се засягат предприеманите от междубраншовите организации мерки при прилагането на някои специални разпоредби на правила на Общността,
-
могат да създадат дискриминация или да елиминират конкуренцията по отношение на значителна част от въпросните продукти, при всички случаи се обявяват за противоречащи на правилата на Общността.
4. Ако, след изтичането на двумесечния срок, посочен в параграф 2, първата алинея, второ тире, Комисията установи, че условията за прилагането на настоящия регламент не са изпълнени, тя взема решение, по силата на което член 85, параграф 1 от Договора се прилага към въпросното споразумение, решение или съгласуваната практика.
Това решение на Комисията не поражда действие преди датата на неговото съобщаване на съответната междубраншова организация, освен ако тази междубраншова организация не е дала невярна информация или не е злоупотребила с предвиденото в параграф 1 освобождаване.
5. При многогодишните споразумения предварителното известяване за първата година е валидно и за останалите години от споразумението, но в този случай Комисията може, по своя собствена инициатива или по искане на друга държава-членка, да констатира несъвместимост по всяко време.
Член 21
1. Ако определена междубраншова организация, функционираща в специфичен регион или региони на държава-членка, се счита за представителна по отношение на производството на и/или търговията със, и/или преработката на определен продукт, тази държава-членка може, по молба на организацията, да обяви някои от споразуменията, решенията или съгласуваните практики, договорени в рамките на въпросната организация, за задължителни за ограничен период за други оператори, функциониращи във въпросния регион или региони, независимо дали тези субекти са физически лица или групи, нечленуващи в организацията.
2. Една междубраншова организация се счита за представителна по смисъла на параграф 1, ако тя съответства на поне две трети от производството на и/или търговията със, и/или преработката на съответния продукт или продукти в съответния регион или региони на въпросната държава-членка. Ако заявлението за разширяване на приложното поле на правилата до други оператори обхваща повече от един регион, съответната междубраншова организация трябва да докаже минимална степен на представителност за всеки един от групираните от нея браншове във всеки един от съответните региони.
3. Правилата, за които може да се иска разширяване на обхвата спрямо други оператори:
а)
трябва да са свързани с една от следните цели:
-
предоставяне на сведения за производството и пазарите,
-
приемане на по-строги правила за производство от залегналите в нормативната уредба на Общността или националната нормативна уредба,
-
изготвяне на стандартни типове договори, съобразени с правилата на Общността,
-
приемане на правила за търговията,
-
приемане на правила за опазване на околната среда,
-
предприемане на мерки за насърчаване и експлоатиране потенциала на продуктите,
-
предприемане на мерки за защита на биологичното земеделие, както и на наименованията за произход, етикетите за качество и географските указания,
Правилата, посочени във второ, четвърто и пето тире, не трябва да се различават от включените в приложение III;
б)
трябва да са били в сила в продължение на поне една пазарна година;
в)
могат да бъдат обявени за задължителни за не повече от три пазарни години;
г)
не трябва да причиняват никаква вреда на останалите оператори в държавата-членка или в Общността;
Член 22
1. Държавите-членки незабавно уведомяват Комисията относно правилата, които са обявили за задължителни за всички оператори в един или повече региони. Тези правила се публикуват в серия С на Официален вестник на Европейските общности.
Преди извършването на тази публикация Комисията информира предвидения в член 45 Комитет относно всяко едно уведомяване за разширяване на обхвата на междубраншовите споразумения.
Комисията решава, че съответната държава-членка трябва да отмени разширяването на обхвата на правилата, което същата държава-членка е приела, в случаите, посочени в член 18, параграф 5, втора алинея.
2. В случаите, в които обхватът на правилата за един или повече продукти е разширен и когато една или повече от посочените в член 21, параграф 3, буква a) дейности се провеждат от призната междубраншова организация и са в общ икономически интерес на тези лица, чиято дейност е свързана е един или повече от въпросните продукти, държавата-членка, която е признала организацията, може да вземе решение физическите лица или групите, които не членуват в организацията, но имат изгода от въпросните дейности, да плащат на организацията наложените на членовете финансови вноски в пълен или частичен размер дотолкова, доколкото тези вноски са предназначени за покриване на разходите, извършени пряко в резултат от упражняването на въпросните дейности.
ДЯЛ IV
Режим на интервенции
Член 23
1. Организациите на производителите и техните асоциации могат да решат да не пуснат в продажба дадени от техни членове продукти, изброени в член 1, параграф 2, в количества и периоди, каквито организациите счетат за целесъобразни.
2. Предназначението на продуктите, оттеглени от пазара съгласно параграф 1, се определя от организацията на производителите или асоциацията по такъв начин, че да не нарушава нормалното пласиране на въпросните продукти и да опазва околната среда, особено по отношение качеството на водите и ландшафта.
3. Когато се прилага параграф 1 към всеки един от включените в приложение II продукти, отговарящ на съответните стандарти, организациите на производителите и техните асоциации изплащат на членуващите в тях производители обезщетението за оттегляне на Общността, определено в член 26, за максимум 10 % от изтъргуваното количество.
Десетпроцентовата горна граница в първата алинея се прилага към изтъргуваното количество от всеки продукт единствено от членовете на въпросната организация на производителите или на друга организация, когато се прилага член 11, параграф 1, буква в), с изключение на оттеглянията по член 24.
4. Десетпроцентовата горна граница в параграф 3 се прилага от шестата пазарна година след датата на влизане в сила на настоящия регламент. Провежданите в преходния период от пет пазарни години оттегляния не могат да надвишават следните проценти от изтъргуваната продукция, определени в съответствие с предвидената в член 46 процедура: 50 % през първата пазарна година, 45 % - през втората, 40 % - през третата, 30 % - през четвъртата и 20 % - през петата.
За цитрусовите плодове обаче тези проценти са: 35 % през първата пазарна година, 30 % - през втората, 25 % - през третата, 20 % - през четвъртата и 15 % - през петата.
Втората алинея от параграф 3 се прилага към настоящия параграф.
5. Посочената в параграфи 3 и 4 стойност от 10 % представлява годишна средна стойност за тригодишен период с 3 % годишен марж на превишаване.
6. За ябълките и крушите десетпроцентовата горна граница съгласно параграфи 3, 4 и 5 от настоящия член и член 24 се заменя с 8,5 %.
За пъпешите и дините десетпроцентовата горна граница се прилага от пазарната 1997-1998 година.
Член 24
По отношение на включените в приложение II продукти, организациите на производителите разрешават предоставянето на предвидените в член 23 ползи, по тяхно искане, на производители, които не членуват в никоя от предвидените в настоящия регламент колективни структури. Обезщетението на Общността за оттегляне, обаче, в тези случаи се намалява с 10 %. Освен това изплащаните суми отразяват, след внимателно разглеждане на представените доказателства, направените от членовете общи разходи по оттеглянето. Обезщетението се отпуска за обем не по-голям от 10 % от изтъргуваната продукция на съответния производител.
Член 25
Организациите на производителите и техните асоциации предоставят цялата информация, свързана с прилагането на членове 23 и 24, и особено по отношение на предприетите от тях мерки, насочени към гарантиране екологичната съобразеност на свързаната с оттеглянето практика на техните компетентни национални органи, които изпращат тази информация на Комисията.
Информацията, която следва да се предостави, се определя, при необходимост, в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
Държавите-членки изграждат национална рамка за разработване на общите условия, свързани с методите за оттегляне, които опазват околната среда. Те представят тази система на Комисията, която може да изиска определени изменения в тримесечен срок, ако установи, че предложението не способства за постигането на целите, съдържащи се в член 130с от Договора, както и в Програмата на Общността за политика и дейности във връзка с околната среда и устойчивото развитие.
Член 26
1. Обезщетението за оттегляне на Общността за всеки продукт е включено в приложение V.
2. Обезщетението за оттегляне на Общността е единна сума, чийто размер е еднакъв в цялата Общност.
Член 27
1. Ако пазарът на продукт, включен в приложение II, претърпява или е изложен на риска да претърпи широко разпространени структурни дисбаланси, които водят или могат да доведат до прекалено голям обем на предвидените в член 23 оттегляния, преди началото на пазарната година за този продукт се определя интервенционен праг в съответствие с предвидената в член 46 процедура, като последствията от всяко превишаване на този праг, което за въпросния продукт се оценява на базата на извършените през пазарната година или еквивалентен период оттегляния или според средния годишен обем на интервенциите за период от няколко пазарни години, се понасят финансово от производителите.
Превишаването на интервенционния праг води до намаляване на обезщетението за оттегляне на Общността през следващата пазарна година. Това намаляване не се пренася в следващи пазарни години.
2. В съответствие с предвидената в член 46 процедура се определя следното:
а)
последствията от превишаването на интервенционния праг при всеки продукт;
б)
когато е необходимо, намаленото обезщетение за оттегляне на Общността и мерките, свързани с прилагането на настоящия член.
3. Настоящият член се прилага само през първите пет пазарни години след влизането в сила на настоящия регламент.
Член 28
1. Държавите-членки уведомяват Комисията за всеки пазарен ден през всяка от съответните пазарни години относно цените, регистрирани на техните представителни пазари на производители за определени продукти, притежаващи определени търговски характеристики, като например сорт или вид, клас, размер и опаковка.
2. В съответствие с предвидената в член 46 процедура се съставя списък на тези пазари и продукти и се определя честотата на подаване на информация.
Пазарите в държавите-членки, на които се търгува значителна част от националното производство на даден продукт в продължение на цялата пазарна година или през един от периодите, на които годината е разделена, се считат за представителен пазар по смисъла на параграф 1.
Член 29
1. Държавите-членки плащат предвиденото в член 26 обезщетение за оттегляне на Общността на организациите на производителите или на техните асоциации, които са провели оттегляния в съответствие с членове 23 и 24 и са длъжни да изплатят обезщетението на своите членове или на нечленуващи производители.
Плащанията се извършват в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
2. Обезщетението за оттегляне на Общността се изплаща, без това да засяга никоя от финансовите последици в резултат от превишаването на интервенционния праг.
Освен това обезщетението се намалява с нетните приходи на организациите на производителите и техните асоциации от оттеглените от пазара продукти.
3. Когато организациите на производителите и техните асоциации не са в състояние да насочат продуктите към едно от посочените в член 30, параграф 1 местоназначения, обезщетение за оттегляне на Общността се отпуска само ако продуктите имат местоназначение, съобразено с инструкциите на съответната държава-членка съгласно другите разпоредби на член 30.
Член 30
1. Продуктите, оттеглени от пазара в съответствие с член 23, параграф 1, които останат непродадени, се третират по следния начин:
а)
всички продукти:
-
безплатно разпространение за благотворителни организации и фондации, които са одобрени за целта от държавите-членки, за да бъдат използвани за тяхната дейност, насочена към подпомагането на лица, чието право на обществена помощ е признато по националното право, особено по причина на това, че тези лица не разполагат с необходимите средства за препитание,
-
безплатно разпространение за наказателни институции и детски лагери, както и за болници и старчески домове, определени от държавите-членки, които предприемат всички необходими мерки, за да докажат, че така разпределените количества са допълнителни спрямо нормално закупуваните от тези заведения,
-
безплатно разпространение извън Общността посредством одобрени за целта от държавите-членки благотворителни организации, за нуждаещото се население на трети страни,
и, на второ място,
-
използване за нехранителни цели,
-
използване за храна за животни, в прясно състояние или след преработка от фуражната промишленост;
б)
плодове: безплатно разпространение за ученици извън храната в училищните столове, както и за ученици в училища, които не разполагат със столове,
в)
ябълки, круши, праскови и нектарини: преработка в алкохол над 80 % чрез пряка дестилация на продукта,
г)
всички продукти: насочване на определени класове продукти към преработвателната промишленост, при условие че това не води до нарушаване на конкуренцията в съответните индустрии в рамките на Общността или за вносни продукти. Решение относно прилагането на тази разпоредба се взема в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
2. Когато не е възможно никое от посочените в параграф 1 местоназначения, оттеглените продукти могат да се насочат към преработка в компост или процес на биологично разлагане, разрешен от съответната държава-членка.
3. Безплатното разпространение, предвидено в параграф 1, буква а), първо, второ и трето тире, параграф 1, буква б), се организира от съответните организации на производителите под надзора на държавите-членки.
Въпреки това по отношение безплатното разпространение на плодове за учениците Комисията може да поеме инициативата и отговорността за реализирането на местни пилотни проекти в рамката на мерките за научни изследвания и стимулиране.
4. Държавите-членки подпомагат установяването на контакти между организациите на производителите и благотворителните организации, както и други институции, които могат да имат интерес от използването на оттеглените от пазара продукти на тяхна територия в рамките на някоя от формите на безплатно разпространение, предвидени в букви а) и б) от параграф 1.
5. Насочването на продукти към фуражната промишленост се извършва според най-подходящата процедура от агенция, определена от съответната държава-членка.
Посочената в буква в) от параграф 1 дестилация се извършва от дестилатори или за тяхна сметка, или от името на орган, определен от съответната държава-членка. И в двата случая този орган провежда въпросните операции посредством най-подходящата процедура.
6. Общността е длъжна да покрие, при условията, определени в съответствие с процедурата, предвидена в член 13 от Регламент (ЕИО) № 729/70 (15), транспортните разходи, свързани с безплатното разпространение, предвидено в буква а) от параграф 1, както и разходите по сортирането и опаковането, свързани с безплатното разпространение на ябълки и цитрусови плодове, когато последното е разпределено по силата на договорни споразумения между организациите на производителите и благотворителни организации или заведения, предвидени в параграф 3.
7. В съответствие с предвидената в член 46 процедура се приемат подробни правила относно прилагането на настоящия член, и по-конкретно правила за безплатното разпространение и разпореждането с оттеглените продукти, както и правила за предотвратяване на деформациите на пазара на алкохол вследствие дестилацията на оттеглените продукти.
ДЯЛ V
Търговия с трети страни
Член 31
1. Вносът в Общността или износът от Общността на всеки един от включените в член 1, параграф 2 продукти може да бъде предмет на изискването за представяне на вносна или износна лицензия.
Лицензиите се издават от държавите-членки на всеки заявител, независимо къде в Общността е установен той и без това да засяга мерките, предприети за прилагането на членове 36 и 37.
Вносните и износните лицензии са валидни в цялата Общност. Издаването на такива лицензии може да бъде подчинено на условието за депозиране на обезпечение, гарантиращо, че продуктите се внасят или изнасят в срока на валидност на лицензията; освен в случай на непреодолима сила, обезпечението се задържа в пълен размер или частично, ако вносът или износът не бъде осъществен или се осъществи само частично в рамките на този срок.
2. Срокът на валидност на вносните и износните лицензии, както и други подробни правила за прилагането на настоящия член, се приемат в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
Член 32
1. Към включените в член 1, параграф 2 продукти се прилагат митническите ставки от Общата митническа тарифа, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
2. Ако прилагането на митническата ставка по Общата митническа тарифа зависи от входната цена на внасяната партида, достоверността на тази цена се проверява, като се използва фиксирана стойност на вноса, изчислена от Комисията по продукти и по произход, на базата на средно претеглената цена за съответния продукт на представителните вносни пазари на държавите-членки или, по целесъобразност, на други пазари.
Въпреки това могат да се приемат конкретни разпоредби за проверяване на входните цени на продуктите, внасяни предимно за преработка, в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
3. Когато декларираната входна цена на въпросната партида е по-висока от фиксираната стойност на вноса, увеличена с маржа, определен в съответствие с параграф 5, който не може да надхвърля фиксираната стойност на вноса с повече от 10 %, се изисква внасяне на обезпечение, равняващо се на вносното мито, определено на базата на фиксираната стойност на вноса.
4. Когато входната цена на въпросната партида не е декларирана при обмитяване, митническата ставка по Общата митническа тарифа зависи от фиксираната стойност на вноса или се изчислява посредством прилагане на съответните разпоредби от митническото законодателство при условия, които следва да бъдат определени в съответствие с параграф 5.
5. В съответствие с предвидената в член 46 процедура се приемат подробни правила за прилагането на настоящия член.
Член 33
1. За да се предотврати или неутрализира неблагоприятният ефект върху пазара на Общността, който може да е резултат от вноса на определени продукти, включени в член 1, параграф 2, вносът на един или повече такива продукти при митническа ставка, определена в Общата митническа тарифа, е предмет на заплащане на допълнително вносно мито, ако са изпълнени условията, залегнали в член 5 от Споразумението за селското стопанство (16), сключено в рамките на Уругвайския кръг от многостранните търговски преговори освен ако няма вероятност този внос да окаже неблагоприятно въздействие върху пазара на Общността или ако последствията от допълнителното облагане не са непропорционални спрямо неговата цел.
2. Началните цени, под които може да бъде наложено допълнително мито, са тези, които Общността съобщи на Световната търговска организация.
Началните обеми, надхвърлянето на които води до налагането на допълнителното вносно мито, се определят по-специално на база на вноса в Общността в продължение на трите години, предхождащи годината, в която възниква или има вероятност да възникне посочения в параграф 1 неблагоприятен ефект.
3. Цените на вноса, които се вземат предвид при налагането на допълнително вносно мито, се определят на базата на вносните цени CIF на съответната пратка.
Вносните цени CIF се проверяват за тази цел на база на представителните цени на съответните продукти на световния пазар или на пазара на Общността за вносни продукти от същия вид.
4. В съответствие с предвидената в член 46 процедура се приемат подробни правила за прилагането на настоящия член. Тези подробни правила определят по-специално:
а)
продуктите, спрямо които могат да се приложат допълнителни вносни мита съгласно член 5 от Споразумението за селското стопанство, посочено в параграф 1 от настоящия член;
б)
останалите критерии, необходими за прилагането на параграф 1 в съответствие с член 5 от посоченото Споразумение за селското стопанство.
Член 34
1. Тарифните квоти за включените в член 1, параграф 2 продукти, предоставени по силата на споразумения, сключени в рамките на Уругвайския кръг от многостранни търговски преговори, се откриват и администрират в съответствие с подробните правила, приети съобразно предвидената в член 46 процедура.
2. Квотите могат да се администрират посредством прилагане на един от следните методи или комбинация от тях:
а)
метод, при който се използва хронологичният ред на подаване на заявленията („първи дошъл, първи обслужен“);
б)
метод, при който се разпределят квоти пропорционално на заявените в подадените заявления количества (методът на „едновременното разглеждане“);
в)
метод, при който се използват традиционните търговски потоци („традиционни вносители/новопостъпили“).
Могат да се използват и други подходящи методи. Те трябва да избягват дискриминацията между съответните оператори.
3. Възприетият метод за администриране на квотите отчита, когато това е целесъобразно, нуждите от доставяне на пазара на Общността, както и необходимостта да се запази равновесието на този пазар, като заедно с това се използват вече прилаганите методи по отношение на квоти, съответстващи на посочените в параграф 1, без да се засягат правата, възникващи по силата на споразумения, сключени в рамките на Уругвайския кръг от търговски преговори.
4. Предвидените в параграф 1 подробни правила регламентират годишни квоти, разпределени по подходящ начин през годината, и определят използвания метод за администриране, включвайки, ако това е целесъобразно, и:
а)
гаранции относно естеството, страната, от която са внесени продуктите, и страната на произхода им;
б)
признаване на документа, който се използва за проверка на посочените в буква а) гаранции, и
в)
условията за издаване на вносни лицензии и техният срок на валидност.
Член 35
1. До степента, необходима за да се даде възможност на икономически значими количества от включените в член 1, параграф 2 продукти да се изнасят на база на цените на тези продукти в международната търговия, но в границите, произтичащи от споразуменията, сключени в съответствие с член 228 от Договора, разликата между тези цени и цените в Общността може да се компенсира посредством възстановявания при износ.
2. За разпределението на количествата, за чийто износ се отпуска възстановяване, се приема метод, който:
а)
е най-подходящ за естеството на продукта и положението на въпросния пазар, позволява възможно най-ефективното използване на наличните ресурси, като заедно с това отчита ефективността и структурата на износа на Общността, без обаче да създава дискриминация между големи и малки оператори;
б)
създава най-малко административни проблеми на операторите, като се отчитат административните изисквания;
в)
предотвратява каквато и да било дискриминация между съответните оператори.
3. Възстановяванията са едни и същи в цялата Общност.
Когато ситуацията в международната търговия или специфичните изисквания на определени пазари изискват това, отпусканото за даден продукт възстановяване може да варира по размер според местоназначението на продукта.
Възстановяванията се определят в съответствие с предвидената в член 46 процедура, като това се прави периодично.
Периодично фиксираните възстановявания може, при необходимост, да бъдат изменени от Комисията в някой от интервалите по молба на държава-членка или по инициатива на самата Комисия.
4. При определяне на възстановяванията се взема под внимание следното:
а)
текущата ситуация и вероятните тенденции по отношение на:
-
цените и наличността на плодове и зеленчуци на пазара на Общността,
-
цените на плодовете и зеленчуците в международната търговия;
б)
свързаните с търговията разходи и минималните транспортни такси от пазарите на Общността до пристанищата и останалите точки за износ на стоки от Общността, както и разходите по изпращане до съответната страна на местоназначение;
в)
икономическите аспекти на предложения износ;
г)
границите, произтичащи от споразуменията, сключени в съответствие с член 228 от Договора.
5. Посочените в параграф 1 пазарни цени на Общността се определят, като се използват най-благоприятните цени от експортна гледна точка.
Посочените в параграф 1 цени на световния пазар се определят, като се използват:
а)
отчетените цени на пазарите на трети страни;
б)
най-благоприятните цени в трети страни за внос от други трети страни;
в)
цените на производител, отчетени в трети страни-износителки;
г)
цените на предлагане франко границите на Общността.
6. Възстановявания се отпускат само след подаване на заявление и при представяне на съответна износна лицензия.
7. Възстановяването се извършва в размера, приложим на деня на подаване на заявлението за лицензия, а в случая с диференцираните възстановявания - в приложимия на същия ден размер:
а)
за посоченото в лицензията местоназначение или
б)
за действителното местоназначение, ако то се различава от посоченото в лицензията. В такъв случай приложимият размер на възстановяване не може да надвишава размера, приложим за посоченото в лицензията местоназначение.
За да се предотвратят злоупотребите по отношение на предвидената в този параграф гъвкавост, могат да се предприемат подходящи мерки.
8. Параграфи 6 и 7 могат да бъдат отменени при включени в член 1, параграф 2 продукти, за които се плащат възстановявания в рамките на операции за предоставяне на хранителна помощ, в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
9. Възстановяването се изплаща при представяне на доказателства, че продуктите:
-
са изнесени от Общността,
-
произхождат от Общността и
-
в случая с диференцирани възстановявания, са достигнали посоченото в лицензията местоназначение или друго местоназначение, за което е определено възстановяване, без да се засяга буква б) от параграф 7. Могат да се направят изключения от това правило в съответствие с предвидената в член 46 процедура, при положение че се предвидят условия, предлагащи равностойни гаранции.
10. Спазването на границите за обемите, произтичащи от споразумения, сключени в съответствие с член 228 от Договора, се гарантира на база на износните лицензиите, издадени за референтните периоди, предвидени в тях и приложими към съответните продукти.
По отношение на спазването на задълженията, произтичащи от споразуменията, постигнати в контекста на Уругвайския кръг от търговски преговори, завършването на референтния период не засяга валидността на износните лицензиите.
11. В съответствие с предвидената в член 46 процедура се приемат подробни правила за прилагане на настоящия член, включително разпоредби относно преразпределението на неразпределени или неизползвани количества за износ.
Член 36
1. Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент или в приети в съответствие с него разпоредби, при износ на включените в член 1, параграф 2 продукти от трети страни се забранява следното:
-
налагането на каквито и да било такси, които имат равностоен на мито ефект,
-
прилагането на каквито и да било количествени ограничения или мерки, имащи равностоен ефект.
2. Общите правила за тълкуване на Комбинираната номенклатура, както и специалните правила за нейното прилагане, се прилагат за класификацията на продуктите, обхванати от настоящия регламент; произтичащата от прилагането на настоящия регламент тарифна номенклатура се инкорпорира в Общата митническа тарифа.
Член 37
1. При търговията с трети страни могат да се предприемат необходимите мерки, ако, поради внос или износ, пазарът на Общността за един или повече от включените в член 1, параграф 2 продукти е засегнат или е заплашен от сериозни смущения, които могат да попречат на постигането на предвидените в член 39 от Договора цели.
Подобни мерки могат да се прилагат само дотогава, докато, в зависимост от конкретния случай, смущението или заплахата от такова смущение са престанали да съществуват или оттеглените или изкупени количества са намалели значително.
Съветът, по предложение на Комисията и в съответствие с предвидената в член 43, параграф 2 от Договора процедура за гласуване, приема общи правила за прилагането на този параграф и определя в кои случаи и в какви граници държавите-членки могат да предприемат защитни мерки.
2. Ако възникне посочената в параграф 1 ситуация, Комисията, по искане на държава-членка или по своя инициатива, решава какви мерки е необходимо да се приемат; държавите-членки трябва да бъдат уведомени относно тези мерки, като последните започват да се прилагат незабавно. Ако в Комисията постъпи искане от държава-членка, тя взема решение по него в срок от три работни дни след получаването му.
3. Съветът може да бъде сезиран относно приетите от Комисията мерки от всяка държава-членка в срок от три работни дни от деня, на който те са били съобщени. Съветът се събира незабавно. С квалифицирано мнозинство той може да утвърди, измени или отмени въпросната мярка.
4. Настоящият член се прилага, като се вземат под внимание задълженията по международните споразумения, сключени в съответствие с член 228, параграф 2 от Договора.
ДЯЛ VI
Национални проверки и проверки на Общността
Член 38
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за гарантиране спазването на правилата на Общността в сектор плодове и зеленчуци, и по-специално в посочените в приложение IV области.
2. Когато е целесъобразно да се провеждат проверки чрез взимане на проби, държавите-членки трябва да гарантират, посредством характера и честотата на тези проверки, а така също и на базата на анализа на рисковете, че проверките са адекватни на съответната мярка както по отношение на цялата тяхна територия, така и по отношение на обема на свързани със сектора на плодовете и зеленчуците продукти, които се търгуват или държани с оглед търговия.
Получателите на обществени средства трябва систематично да бъдат подлагани на проверки, без да се засяга прилагането на систематични проверки в останалите области.
3. Комисията и държавите-членки гарантират, че компетентните органи разполагат с достатъчен брой персонал, притежаващ необходимата квалификация и опит за ефективното извършване на проверките, особено в областите, посочени в приложение IV.
Член 39
1. Без да се засягат извършваните от националните органи проверки съгласно член 38, Комисията може, в сътрудничество с компетентните органи на съответната държава-членка, да извършва или да поиска съответната държава-членка да извърши проверки на място с цел гарантиране на еднаквото прилагане на правилата на Общността в сектора на плодовете и зеленчуците, особено в областите, посочени в приложение IV.
2. Комисията информира съответната държава-членка предварително и в писмена форма относно предмета, целта и мястото на планираните проверки, началната им дата, както и идентичността и статута на нейните инспектори.
Член 40
1. За да изпълни разпоредбите на член 39, Комисията създава специализирано звено от инспектори в сектора на плодовете и зеленчуците, състоящо се от служители на Комисията с необходимата квалификация, технически познания и опит, както и евентуално от персонал, назначен по искане на Комисията и със съгласието на съответната държава-членка, от посочения в член 38, параграф 3 персонал за участие в специални разследвания.
2. Специализираното звено от инспектори изпълнява, под ръководството на Комисията, следните задачи:
а)
участва в проверките, планирани и реализирани от компетентните органи на държавите-членки;
б)
извършва предвидените в член 39 проверки по инициатива на Комисията, в които са поканени да участват и служители на съответната държава-членка;
в)
оценява съществуващите институции в областта на контрола на държавите-членки, извършваните процедури и получените резултати;
г)
оценява законодателните и останалите мерки, предприети от компетентните органи, за да се подобри спазването на правилата на Общността в сектора на плодовете и зеленчуците;
д)
развива сътрудничество и обмен на информация между компетентните органи на държавите-членки с цел осигуряване на еднообразното прилагане на правилата в сектора на плодовете и зеленчуците и улесняване на свободното движение на продуктите от сектора.
3. По отношение на извършваните съгласно буква б) от параграф 2 проверки Комисията, в достатъчен срок преди началото на тяхното провеждане, информира компетентните органи на държавата-членка, на чиято територия се извършват проверките.
4. Комисията определя сама най-подходящите места за извършване на проверките и в сътрудничество със съответната държава-членка договаря практическите подробности.
Член 41
1. Проверките съгласно член 40, параграф 2, буква б) се извършват в съответствие с член 9, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 729/70.
В процеса на извършване на проверката инспекторите на Комисията приемат поведение, съвместимо с правилата и професионалната практика, които трябва да спазват служителите на държавата-членка, на чиято територия се извършват проверките. Инспекторите пазят професионална тайна.
2. Комисията създава подходящи връзки с компетентните органи на държавата-членка с оглед на съвместното разработване на програми за упражняване на контрол. Държавите-членки сътрудничат на Комисията при изпълнението на тази задача.
3. Комисията изпраща резултатите от извършените посещения на съответната държава-членка във възможно най-кратък срок. Тези резултати включват отчет за всички срещнати трудности и констатирани нарушения на правилата за пазара на плодове и зеленчуци.
4. Съответната държава-членка информира Комисията във възможно най-кратък срок относно предприетите от нея стъпки за прекратяване на въпросните трудности и нарушения.
Член 42
Всяка констатирана по време на проверките нередност, която може да има финансови последици върху ФЕОГА, секция „Гарантиране“, се третира в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 595/91 (17). Държавата-членка, на чиято територия е констатирана нередността, трябва да направи декларацията, предвидена в член 3 от настоящия регламент.
Всяко неспазване на прилагането на правилата на Общността от държава-членка, констатирано по време на проверките на Комисията, което може да има финансови последици върху ФЕОГА, секция „Гарантиране“, се третира в съответствие с разпоредбите на член 5, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 729/70.
ДЯЛ VII
Общи разпоредби
Член 43
Освен ако не е предвидено друго в настоящия регламент, членове 92, 93 и 94 от Договора се прилагат към производството на и търговията с посочените в член 1, параграф 2 продукти.
Член 44
1. Държавите-членки и Комисията обменят помежду си цялата информация, необходима за прилагането на настоящия регламент. Данните, които следва да се обменят, се определят в съответствие с предвидената в член 45 процедура. Правилата за предаване и разпространение на тази информация се определят в съответствие със същата процедура.
2. Посочените в параграф 1 данни съдържат поне информация относно обработваните площи и събраните количества, които са изтъргувани или не са пуснати за продажба в съответствие с член 23.
Тази информация се събира от:
-
организации на производителите за техните членове, без да се засягат членове 11 и 19,
-
съответните служби на държавите-членки за производителите, които не членуват в никоя от посочените в настоящия регламент колективни структури. Държавите-членки могат да поверят тази задача изцяло или частично на една или повече организации на производителите.
3. Държавите-членки вземат всички необходими мерки за гарантирането на събирането на посочените в параграф 2 данни, тяхната точност, за извършването на статистическата им обработка, както и за тяхното редовно изпращане на Комисията. Те трябва да предвидят санкции за необосновано забавяне или систематична небрежност по отношение доброто изпълнение въпросните задачи. Държавите-членки информират Комисията относно тези мерки.
4. Комисията редовно изпраща на държавите-членки с най-подходящите средства посочените в параграф 1 данни, както и собствените си свързани с тях заключения. Правилата за прилагане се приемат в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
Член 45
Създава се Управителен комитет за пресни плодове и зеленчуци, наричан по-нататък „Комитетът“, състоящ се от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
Член 46
1. Когато се прави позоваване на предвидената в настоящия член процедура, председателят сезира по съответния въпрос Комитета по своя собствена инициатива или по искане на представителя на държавата-членка.
2. Представителят на Комисията представя на Комитета проект на мерките, които следва да се приемат. Комитетът дава своето становище по така представения проект в срок, който може да бъде определен от председателя в зависимост от спешността на случая. Становището се приема с мнозинството, предвидено в член 148, параграф 2 от Договора, при решенията, които Съветът трябва да приеме по предложение на Комисията. Гласовете на представителите на държавите-членки в рамките на Комитета се претеглят по начина, предвиден в същия член. Председателят не гласува.
3.
а)
Комисията приема мерки, които се прилагат незабавно.
б)
Въпреки това, ако тези мерки не са в съответствие със становището на Комитета, Комисията незабавно ги изпраща на Съвета. В тези случаи Комисията може да отложи прилагането на приетите от нея мерки за период от най-много един месец от датата на изпращането им на Съвета.
Съветът може да вземе различно решение с квалифицирано мнозинство в срок от един месец.
Член 47
Комитетът може да разгледа всеки друг въпрос, за който е сезиран от своя председател или по негова инициатива, или по искане на представителя на държава-членка.
Член 48
Подробните правила за прилагането на настоящия регламент, включително финансовите или нефинансовите административни санкции, се приемат с оглед на специфичните изисквания на сектора в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
Член 49
Настоящият регламент се прилага така, че да отчитат едновременно целите, предвидени в членове 39 и 110 от Договора.
Член 50
Държавите-членки вземат всички подходящи мерки, за да санкционират нарушенията на разпоредбите на настоящия регламент и да предотвратят или преустановят всяка измама.
Член 51
Законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приети от държавите-членки за прилагането или при прилагането на настоящия регламент, се съобщават на Комисията в срок не по-късно от един месец след тяхното приемане. Същото се прилага за всяка промяна на тези разпоредби.
Член 52
1. Разходите, свързани с изплащането на обезщетенията за оттегляне на Общността и с финансирането на оперативния фонд от Общността, специфичните мерки, посочени в член 17 и в членове 53, 54 и 55, както и проверките от страна на експерти на държавите-членки, които са били предоставени на Комисията в прилагане на член 40, параграф 1, се считат за интервенции, насочени към стабилизиране на земеделските пазари по смисъла на член 1, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕИО) № 729/70.
2. Помощта, предоставена от държавите-членки в съответствие с член 14 и член 15, параграф 6, втора алинея, се счита за обща мярка по смисъла на член 2, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 4256/88 (18). Тя трябва да се включва в годишните прогнози за разходите, посочени в член 31, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2328/91 (19).
Член 1, параграф 3 от Регламент (ЕИО) № 2328/91 се прилага към предвидената в този параграф помощ.
Помощи се изплащат в съответствие с член 21 от Регламент (ЕИО) № 4253/88. Въпреки това плащанията на остатъка или възстановяването се базират, освен на посочените в параграф 4 от настоящия член изисквания, и на:
а)
декларация за разходите, направени от държавите-членки през календарната година, и
б)
доклад за прилагането на мерките през съответната календарна година, съставен в съответствие с член 25, параграф 4 от въпросния регламент,
които се представят на Комисията преди 1 юли на следващата година.
3. Комисията приема правила за прилагането на параграф 2 от настоящия член след консултации с Комитета, посочен в член 29 от Регламент (ЕИО) № 4253/88 (20).
4. Разпоредбите на дял VI се прилагат, без да се засяга прилагането на Регламент (ЕИО) № 4045/89 (21).
Член 53
Всички права, придобити от организациите на производителите преди влизането в сила на настоящия регламент в прилагане на член 14 и дял IIa от Регламент (ЕИО) № 1035/72, се запазват до изчерпването им.
Член 54
1. Общността спомага с 50 % от финансирането на мерките, свързани с увеличаване и подобряване на консумацията и използването в Общността на черупкови плодове.
2. Целите на предвидените в параграф 1 мерки са следните:
-
подобряване качеството на продукцията, по-специално чрез провеждането на пазарни проучвания и разработване на нови начини за употреба, включително методи за съответно адаптиране на продукцията,
-
разработване на нови методи за опаковане,
-
осигуряване на съвети в областта на търговията на различните икономически оператори в отрасъла,
-
организиране и участие в панаири и други търговски събития.
3. Комисията, в съответствие с предвидената в член 46 процедура, конкретизира посочените в параграф 2 мерки или определя нови такива.
Член 55
За лешниците, произведени през пазарните 1997-1998, 1998-1999 и 1999-2000 години, се отпуска помощ от 15 ECU на 100 кг на организациите на производителите, признати съгласно Регламент (ЕИО) № 1035/72 или съгласно настоящия регламент, които реализират план за подобряване на качеството по смисъла на член 14г от Регламент (ЕИО) № 1035/72 или оперативен план по смисъла на този план през 1997 г.
Член 56
До 31 декември 2000 г. Комисията изпраща на Съвета доклад за изпълнението на настоящия регламент, придружен от евентуално изискваните предложения.
Член 57
Ако са необходими мерки за улесняване на прехода от предишния към установения в настоящия регламент режим, тези мерки се приемат в съответствие с предвидената в член 46 процедура.
Член 58
1. Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Прилага се от 1 януари 1997 г. Въпреки това за всеки един от включените в приложение II продукти дял IV се прилага от началото на пазарната 1997-1998 година.
2. От датите на прилагане на съответните разпоредби в него настоящият регламент отменя Регламенти (ЕИО) № 1035/72, (ЕИО) № 3285/83, (ЕИО) № 1319/85, (ЕИО) № 2240/88, (ЕИО) № 1121/89 и (ЕИО) № 1198/90.
Позоваванията на отменените регламенти се тълкуват като позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблиците на съответствие в приложение VI.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 28 октомври 1996 година.
REGULAMENTO (CE) Nº 2200/96 DO CONSELHO de 28 de Outubro de 1996 que estabelece a organização comum de mercado no sector das frutas e produtos hortícolas
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, os seus artigos 42º e 43º,
Tendo em conta a proposta da Comissão (1),
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu (2),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social (3),
(1) Considerando que a actual conjugação de diversos factores de mudança cria no sector das frutas e produtos hortícolas uma situação nova a que os produtores têm que se adaptar; que se justifica, pois, uma reorientação das regras de base da organização comum do mercado no sector; que, devido às numerosas alterações de que esta organização foi objecto desde a sua introdução, é conveniente, por motivos de clareza, adoptar um novo regulamento;
(2) Considerando que é oportuno inserir no novo regulamento as normas essenciais do Regulamento (CEE) nº 3285/83 do Conselho, de 14 de Novembro de 1983, que estabelece as regras gerais relativas à extensão de certas regras estabelecidas pelas organizações de produtores de frutas e produtos hortícolas (4); do Regulamento (CEE) nº 1319/85 do Conselho, de 23 de Maio de 1985, relativo ao reforço dos meios de controlo da aplicação da regulamentação comunitária no sector das frutas e produtos hortícolas (5); do Regulamento (CEE) nº 2240/88 do Conselho, de 19 de Julho de 1988, que fixa, no que respeita aos pêssegos, limões e laranjas, as normas de aplicação do artigo 16ºB do Regulamento (CEE) nº 1035/72 que estabelece a organização comum de mercado no sector das frutas e produtos hortícolas (6); do Regulamento (CEE) nº 1121/89 do Conselho, de 27 de Abril de 1989, relativo à instauração de um limiar de intervenção para as maçãs e as couves-flores (7) e do Regulamento (CEE) nº 1198/90 do Conselho, de 7 de Maio de 1990, que estabelece um cadastro citrícola comunitário (8); que convém, consequentemente, revogar os referidos regulamentos;
(3) Considerando que a classificação dos produtos segundo normas comuns e obrigatórias, aplicadas às frutas e produtos hortícolas comercializados na Comunidade ou exportados para países terceiros, por um lado, constitui um quadro de referência que contribui para a lealdade do comércio e a transparência dos mercados e, por outro, elimina dos mercados os produtos de qualidade insatisfatória; que o cumprimento das normas contribui, assim, para melhorar a rentabilidade da própria produção;
(4) Considerando que, por uma questão de simplificação, se afigura oportuno adoptar normas para as frutas e produtos hortícolas com uma certa importância no mercado, tendo em conta as normas decididas no âmbito da Comissão Económica para a Europa das Nações Unidas (CEE-ONU); que é necessário prever as condições em que as normas internacionais podem ser adaptadas às necessidades específicas da Comunidade;
(5) Considerando que a normalização só pode alcançar o seu pleno efeito se, salvo excepções, for aplicada em todos os estádios da comercialização e desde a região de produção; que podem, no entanto, ser previstas excepções em relação a determinadas operações, quer porque sejam muito marginais e pontuais quer porque ocorram no início do circuito de comercialização, ou a produtos destinados a transformação; que devem igualmente ser tidas em conta as possibilidades de escassez e de oferta excepcionalmente abundante; que, para garantir melhor as qualidades exigidas pelas normas, o detentor do produto deve ser responsável pelo seu cumprimento; que em especial as exigências dos consumidores quanto às características das frutas e produtos hortícolas requerem que a rotulagem indique a origem dos produtos até ao comércio de retalho, inclusive;
(6) Considerando que a produção e a comercialização das frutas e produtos hortícolas deve integrar as preocupações de carácter ambiental, tanto ao nível das práticas de cultivo como da gestão dos materiais usados e da eliminação dos produtos retirados da produção, nomeadamente no que respeita à protecção da qualidade das águas e à preservação da biodiversidade e da paisagem;
(7) Considerando que as organizações de produtores representam os elementos de base da organização comum de mercado, cujo funcionamento descentralizado asseguram ao seu nível; que, perante uma procura cada vez mais concentrada, o agrupamento da oferta no seio de tais organizações surge mais do que nunca como uma necessidade económica para reforçar a posição dos produtores no mercado; que esse agrupamento deve realizar-se numa base voluntária e útil, graças à amplitude e eficácia dos serviços que uma organização de produtores pode prestar aos seus associados; que não se trata de pôr em causa a entrega de produtos a organizações de produtores existentes antes da entrada em vigor do presente regulamento;
(8) Considerando que uma organização de produtores apta a contribuir para a realização dos objectivos da organização comum do mercado só pode ser reconhecida pelo Estado-membro se responder a um certo número de condições a que ela própria se obrigue e obrigue os seus associados, nos termos dos respectivos estatutos; que os agrupamentos de produtores que pretendam adquirir o estatuto de organizações de produtores, em conformidade com o presente regulamento, devem poder beneficiar de um período transitório no decurso do qual lhes pode ser concedida ajuda financeira nacional e comunitária, desde que assumam e respeitem determinados compromissos;
(9) Considerando que é oportuno prever um período transitório em benefício das organizações de produtores que são já reconhecidas ao abrigo do Regulamento (CEE) nº 1035/72 (9), mas que não podem de imediato responder às exigências do presente regulamento para a obtenção do reconhecimento; que tais organizações devem mostrar-se aptas a efectuar as alterações necessárias para o efeito;
(10) Considerando que, a fim de responsabilizar as organizações de produtores, designadamente quanto às suas decisões financeiras, e orientar para perspectivas de futuro a afectação dos recursos públicos que lhes sejam atribuídos, é conveniente estabelecer as condições em que tais recursos podem ser utilizados; que o co-financiamento de fundos operacionais criados pelas organizações de produtores se apresenta como uma solução adequada;
(11) Considerando que a existência e o bom funcionamento dos fundos operacionais exigem a tomada a cargo pelas organizações de produtores do conjunto da produção em causa dos seus membros;
(12) Considerando que, para controlar as despesas comunitárias, há que estabelecer um limite máximo para a ajuda concedida às organizações de produtores que constituam um fundo operacional;
(13) Considerando que, no caso das regiões em que a organização da produção é fraca, convém permitir a concessão de contribuições financeiras complementares de carácter nacional; que no caso dos Estados-membros especialmente desfavorecidos a nível estrutural, essas contribuições devem poder ser reembolsadas pela Comunidade através do quadro comunitário de apoio;
(14) Considerando que, para reforçar ainda mais a acção das organizações de produtores ou das suas associações e assegurar ao mercado toda a estabilidade desejável, é conveniente permitir aos Estados-membros tornar extensíveis ao conjunto dos produtores não membros de uma região, sob determinadas condições, as regras aplicáveis nomeadamente em matéria de produção, de comercialização e de protecção do ambiente, adoptadas para os respectivos membros pela organização ou associação da região em causa; que, mediante justificação, certas despesas decorrentes da extensão das regras devem poder ficar a cargo dos produtores em causa, desde que os mesmos beneficiem dos seus efeitos;
(15) Considerando que as organizações interprofissionais constituídas por iniciativa de operadores individuais, ou já agrupados, e que representam uma parte significativa das diversas categorias profissionais do sector das frutas e produtos hortícolas podem contribuir para uma maior atenção às realidades do mercado e facilitar a evolução dos comportamentos económicos tendo em vista o melhorar o conhecimento, ou mesmo a organização da produção, a apresentação e a comercialização dos produtos; que, uma vez que as acções dessas organizações interprofissionais podem participar, em geral, na realização dos objectivos do artigo 39º do Tratado e, em especial, dos do presente regulamento, é conveniente, após definição dos tipos de acções em causa, conferir aos Estados-membros a faculdade de concederem reconhecimento específico às organizações que apresentem provas de representatividade suficiente e levem a cabo acções positivas à luz dos objectivos supracitados; que as disposições previstas em relação à extensão das regras adoptadas pelas organizações ou associações de produtores e a partilha das despesas decorrentes de tal extensão devem, dada a similitude dos objectivos prosseguidos, aplicar-se igualmente no quadro interprofissional;
(16) Considerando que, com vista à estabilização das cotações, é desejável que as organizações de produtores possam intervir no mercado, especialmente decidindo não pôr à venda determinadas quantidades de produtos em determinados períodos; que essas operações de retirada não podem ser consideradas um escoamento de substituição ao mercado; que, por conseguinte, o seu financiamento comunitário só deve, por um lado, ser assegurado em relação a uma determinada percentagem da produção e deve, por outro, limitar-se a uma indemnização comunitária reduzida, sem prejuízo da utilização dos fundos operacionais para o efeito; que, por uma questão de simplificação, se justifica optar por uma indemnização comunitária única e linear para cada produto; que, para alcançar uma diminuição comparável em amplitude para o conjunto dos produtos, se revelam necessárias certas diferenciações;
(17) Considerando que as medidas de intervenção só podem surtir plenos efeitos se os produtos retirados do mercado não forem reintroduzidos no circuito comercial habitual; que é conveniente definir as diferentes formas de destino ou de utilização que respondem a esta condição, a fim de evitar, em toda a medida do possível, a destruição dos produtos retirados;
(18) Considerando que a nova gestão das retiradas permite simultaneamente revogar as disposições em vigor quanto às consequências da superação de limiares; que é, no entanto, razoável conservar o respectivo princípio durante um período transitório e atribuir à Comissão competência para o pôr em prática, se tal se mostrar necessário;
(19) Considerando que o Regulamento (CE) nº 3290/94 (10) adoptou as adaptações e medidas transitórias necessárias no sector da agricultura para a execução dos acordos concluídos no âmbito das negociações comerciais multilaterais do «Uruguay Round», nomeadamente no que se refere ao novo regime de comércio com os países terceiros no sector das frutas e produtos hortícolas; que são retomadas no presente regulamento as disposições constantes do anexo XIII do referido regulamento; que, todavia, em caso de importação de produtos para a Comunidade destinados à indústria da transformação, os mesmos não são vendidos em consignação; que a verificação do preço de entrada pode, pois, fazer-se com recurso a elementos que não um valor forfetário; que, a este respeito, é conveniente completar a disposição em causa;
(20) Considerando que as regras da organização comum de mercado devem ser cumpridas pelo conjunto dos operadores a que se aplicam, a fim de evitar a sua deturpação, com todas as consequências que daí decorreriam tanto ao nível da utilização dos recursos públicos como ao da concorrência entre operadores; que é, por conseguinte, conveniente criar um corpo de controladores comunitários específicos do sector; que, por razões tanto orçamentais como de eficácia, o corpo de controladores deve ser composto por funcionários da Comissão e eventualmente por outros agentes; que é igualmente necessário prever sanções comunitárias de forma a garantir a aplicação uniforme do novo regime em toda a Comunidade;
(21) Considerando que um dos elementos indispensáveis para a correcta gestão da organização comum de mercado é o rigoroso conhecimento do mercado; que se deve, pois, prever as medidas necessárias para o efeito;
(22) Considerando que o funcionamento do mercado interno seria comprometido pela concessão de determinadas ajudas; que é, por conseguinte, conveniente que as disposições do Tratado que permitem apreciar os auxílios concedidos pelos Estados-membros e proibir os incompatíveis com o mercado comum sejam tornadas aplicáveis no sector objecto do presente regulamento;
(23) Considerando que a organização comum de mercado neste sector deve ter em conta, paralelamente e de forma adequada, os objectivos previstos nos artigos 39º e 110º do Tratado;
(24) Considerando que, para facilitar a execução das disposições do presente regulamento, é conveniente prever um processo que instaure uma estreita cooperação entre os Estados-membros e a Comissão num comité de gestão;
(25) Considerando que, para fazer face a uma conjuntura especialmente desfavorável no sector da avelã, deve ser concedida uma ajuda forfetária para as avelãs colhidas durante as campanhas de 1997-1998, 1998-1999 e 1999-2000,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1º
1. O presente regulamento estabelece a organização comum de mercado no sector das frutas e produtos hortícolas.
2. A organização comum abrange os produtos seguintes:
POSIÇÃO NUMA TABELA
3. As campanhas de comercialização dos produtos a que se refere o nº 2 serão fixadas, se necessário, de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º
TÍTULO I Classificação dos produtos
Artigo 2º
1. Os produtos destinados a entrega no estado fresco ao consumidor podem ser classificados por referência a um sistema de normas.
2. As normas relativas às frutas e produtos hortícolas no estado fresco constantes do anexo I serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º para a execução da organização comum de mercado. Para o efeito, serão tidas em conta as normas CEE ONU recomendadas pelo Grupo de trabalho para a normalização dos produtos perecíveis e para o melhoramento da qualidade instituído junto da Comissão Económica para a Europa.
Na pendência da adopção de novas normas, continuam a ser aplicáveis as normas estabelecidas nos termos do artigo 2º do Regulamento (CEE) nº 1035/72.
3. A Comissão, agindo nos termos do procedimento previsto no artigo 46º, pode aditar outros produtos à lista constante do anexo I.
Artigo 3º
1. O detentor dos produtos em relação aos quais tenham sido fixadas normas só poderá expor estes produtos para efeito de venda, pôr à venda, vender, entregar ou comercializar de qualquer outra forma na Comunidade, se estiverem em conformidade com as referidas normas. O detentor do produto é responsável pelo respeito desta conformidade.
Todavia, os Estados-membros podem não submeter à obrigação de conformidade com as normas ou com algumas das suas disposições:
a) Os produtos expostos para efeito de venda, postos à venda, vendidos, entregues ou comercializados de qualquer outra forma pelo produtor nos locais de venda por grosso, nomeadamente nos mercados de produção, situados na região de produção;
b) Os produtos encaminhados desses locais de venda por grosso para postos de acondicionamento e embalagem ou postos de armazenamento temporário situados na mesma região de produção.
Em caso de aplicação do segundo parágrafo, o Estado-membro em causa informará a Comisão e comunicar-lhe-á as medidas por si tomadas com essa finalidade.
2. Não estão sujeitos à obrigação de conformidade com as normas no interior da região de produção:
a) Os produtos vendidos ou entregues pelo produtor a postos de acondicionamento e embalagem ou a postos de armazenamento temporário ou encaminhados da exploração do produtor para tais postos;
b) Os produtos encaminhados dos postos de armazenamento temporário para os postos de acondicionamento e de embalagem.
3. Não estão sujeitos à obrigação de conformidade com as normas:
a) Os produtos encaminhados para as fábricas de transformação, sob reserva da eventual fixação, de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º, de critérios mínimos de qualidade para os produtos destinados à transformação industrial;
b) Os produtos cedidos pelo produtor, no local da sua exploração, ao consumidor, para utilização pessoal;
c) Por decisão da Comissão tomada a pedido de um Estado-membro nos termos do procedimento previsto no artigo 46º, os produtos de uma determinada região vendidos pelo comércio retalhista da região para satisfazer um consumo local tradicional notoriamente conhecido.
4. Devem ser fornecidas provas de que os produtos referidos no nº 2 e na alínea a) do nº 3 obedecem às condições previstas, nomeadamente no que respeita ao seu destino.
Artigo 4º
Caso, na sequência de extrema escassez ou de uma oferta excepcionalmente abundante, os produtos conformes às normas não sejam suficientes para satisfazer as necessidades do consumo ou excedam significativamente essas necessidades, serão adoptadas, no respeito pelos compromissos internacionais da Comunidade, medidas derrogatórias à aplicação dessas normas, por um período limitado e de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º
Artigo 5º
1. As menções previstas pelas normas em matéria de marcação devem ser inscritas em caracteres legíveis e visíveis num dos lados da embalagem, quer por impressão directa indelével, quer por meio de um rótulo integrado ou fixado de forma sólida na mesma.
2. Para as mercadorias expedidas a granel e carregadas directamente num meio de transporte, as menções referidas no nº 1 devem constar de um documento que acompanhe a mercadoria ou de uma ficha colocada de modo visível no interior do meio de transporte.
Artigo 6º
No estádio da venda a retalho, quando os produtos sejam apresentados em embalagem, as menções previstas em matéria de marcação devem ser apresentadas de forma visível e legível.
No caso dos produtos apresentados pré-embalados, na acepção da Directiva 79/112/CEE (11), deverá ser indicado o peso líquido, para além de todas as menções previstas nas normas. Contudo, para os produtos vendidos normalmente à unidade, a obrigação de indicar o peso líquido não se aplica se o número de unidades puder ser visto claramente e contado facilmente do exterior ou, em alternativa, se esse número for indicado na rotulagem.
Os produtos podem não ser apresentados em embalagem desde que o retalhista aponha sobre a mercadoria posta à venda um dístico que contenha, em caracteres bem visíveis e legíveis, as indicações previstas pelas normas e relativas:
- à variedade,
- à origem do produto,
- à categoria.
Artigo 7º
Para verificar se os produtos relativamente aos quais tenham sido fixadas normas obedecem ao disposto nos artigos 3º a 6º, será efectuado um controlo de conformidade por sondagem, em todos os estádios de comercialização e durante o transporte, pelos organismos designados por cada Estado-membro, nos termos do disposto no título VI.
O controlo deve efectuar-se, de preferência, antes da saída das zonas de produção, no momento do acondicionamento ou do carregamento da mercadoria.
Os Estados-membros comunicarão aos outros Estados-membros e à Comissão os organismos por si designados como responsáveis pelo controlo.
Artigo 8º
1. Os produtos relativamente aos quais tenham sido adoptadas normas só podem ser importados de países terceiros se satisfizerem as normas em causa ou normas pelo menos equivalentes.
2. O disposto nos artigos 3º a 7º aplica-se aos produtos importados na Comunidade, depois do cumprimento das formalidades de importação, de acordo com as disposições comunitárias existentes na matéria.
Artigo 9º
1. Os produtos relativamente aos quais tenham sido adoptadas normas só podem ser exportados para países terceiros se satisfizerem as normas em causa.
Todavia, poderão ser concedidas derrogações, de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º, tendo em conta as exigências dos mercados de destino.
2. Os produtos destinados à exportação para países terceiros serão submetidos a um controlo de conformidade com as normas antes de deixarem o território aduaneiro comunitário.
Artigo 10º
As medidas tendentes a assegurar a aplicação uniforme das disposições previstas no presente título serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º
Tais medidas podem prever, em relação aos produtos destinados a importação na Comunidade, a aprovação dos serviços de controlo oficiais do país terceiro exportador.
TÍTULO II Organizações de produtores
Artigo 11º
1. Para efeitos do presente regulamento, entende-se por «organização de produtores» qualquer pessoa colectiva:
a) Constituída por iniciativa dos produtores das seguintes categorias de produtos referidos no nº 2 do artigo 1º:
i) frutas e produtos hortícolas,
ii) frutas,
iii) produtos hortícolas,
iv) produtos destinados à transformação,
v) citrinos,
vi) frutas de casca rija,
vii) cogumelos;
b) Que tenha, designadamente, por finalidade:
1) assegurar a programação da produção e a adaptação à procura, nomeadamente em quantidade e em qualidade,
2) promover a concentração da oferta e a colocação no mercado da produção dos associados,
3) reduzir os custos de produção e regularizar os preços na produção,
4) promover práticas de cultivo e técnicas de produção e de gestão dos resíduos respeitadoras do ambiente, nomeadamente para proteger a qualidade das águas, do solo e da paisagem e para preservar e/ou fomentar a biodiversidade;
c) Cujos estatutos obriguem qualquer dos seus produtores associados, designadamente, a:
1) aplicar, em matéria de conhecimento da produção, de produção, de comercialização e de protecção do ambiente, as regras adoptadas pela organização de produtores,
2) apenas ser membro, como produtor de uma das categorias de produtos referidas na alínea a) de determinada exploração, de uma única das organizações de produtores referidas na alínea a),
3) vender por intermédio da organização de produtores a totalidade da sua produção.
No entanto, se a organização de produtores o permitir, e nas condições por ela determinadas, os produtores associados podem:
- em relação a 25 %, no máximo, da sua produção se se tratar de organizações de produtores de frutos e produtos hortícolas referidas na subalínea i) da alínea a) e a 20 % para os produtores membros de outro tipo de organização de produtores, efectuar, no local da exploração, vendas directas ao consumidor para utilização pessoal e, além disso,
- comercializar, directamente ou por intermédio de outra organização de produtores determinada pela sua própria organização, os produtos que representam um volume marginal em relação ao volume comercializável desta última,
- comercializar, por intermédio de outra organização de produtores determinada pela sua própria organização, os produtos que, pelas suas características, não são a priori abrangidos pelas actividades comerciais da organização em causa,
- ser autorizados, relativamente a determinados produtos nos termos do procedimento do artigo 46º, a celebrar de forma derrogatória, degressiva e transitória até 31 de Dezembro de 1999, contratos directos com as empresas de transformação,
4) fornecer as informações pedidas pela organização de produtores para fins estatísticos, que podem dizer nomeadamente respeito às superfícies, às colheitas, aos rendimentos, às vendas directas,
5) pagar as contribuições financeiras previstas pelos estatutos para a concretização e o aprovisionamento do fundo operacional previsto no artigo 15º;
d) Cujos estatutos incluam disposições relativas:
1) às modalidades de determinação, adopção e alteração das regras referidas no ponto 1 da alínea c),
2) à imposição aos associados de contribuições financeiras necessárias para o financiamento da organização de produtores,
3) às regras que asseguram democraticamente aos produtores associados o controlo da sua organização e das suas decisões,
4) às sanções pela violação quer das obrigações estatutárias, nomeadamente o não pagamento das contribuições financeiras, quer das regras estabelecidas pela organização de produtores,
5) às regras relativas à admissão de novos membros, nomeadamente a um período mínimo de adesão,
6) às regras contabilísticas e orçamentais necessárias para o funcionamento da organização, e
e) Que tenha sido reconhecida pelo Estado-membro em causa, nos termos do nº 2.
2. Os Estados-membros reconhecerão como organizações de produtores, na acepção do presente regulamento, os agrupamentos de produtores que o solicitarem, desde que:
a) Satisfaçam os requisitos definidos no nº 1 e apresentem para o efeito, entre outros justificativos, a prova de que reúnem um número mínimo de produtores e um volume mínimo de produção comercializável, a determinar de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º;
b) Ofereçam garantias suficientes quanto à realização, duração e eficácia das suas tarefas;
c) Coloquem efectivamente os seus membros em condições de obter a assistência técnica necessária para a execução de práticas de cultivo respeitadoras do ambiente;
d) Por um lado, coloquem efectivamente à disposição dos seus membros os meios técnicos necessários para a armazenagem, o acondicionamento e a comercialização dos produtos e, por outro, assegurem uma gestão comercial, contabilística e orçamental adequada às tarefas que se proponham efectuar.
3. Os Estados-membros poderão também reconhecer como organização de produtores, na acepção do presente regulamento, outras organizações de produtores que não estejam referidas na alínea a) do nº 1, existentes antes da entrada em vigor do presente regulamento e reconhecidas ao abrigo do Regulamento (CEE) nº 1035/72 antes da data de aplicação do presente regulamento.
Quando, em aplicação do primeiro parágrafo, os Estados-membros procederem ao reconhecimento das referidas organizações de produtores, são aplicáveis os requisitos previstos no nº 1, com excepção da alínea a) e, se adequado, do ponto 2 da alínea c), e no nº 2.
Artigo 12º
1. Os Estados-membros:
a) Decidirão da concessão do reconhecimento no prazo de três meses a contar da apresentação do pedido acompanhado de todos os justificativos;
b) Efectuarão periodicamente controlos quanto ao respeito pelas organizações de produtores das condições do reconhecimento, infligirão em caso de incumprimento dessas condições as sanções aplicáveis a essas organizações e decidirão, se necessário, da anulação do respectivo reconhecimento;
c) Comunicarão à Comissão, no prazo de dois meses, qualquer decisão de deferimento, indeferimento ou anulação do reconhecimento.
2. As condições e a frequência com que os Estados-membros devem informar a Comissão sobre as actividades das organizações de produtores serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º
A Comissão certificar-se-á do cumprimento do artigo 11º e do nº 1, alínea b), do presente artigo através de controlos a efectuar em conformidade com o título VI, podendo, na sequência destes controlos, pedir aos Estados-membros, se for caso disso, que anulem o reconhecimento concedido.
Artigo 13º
1. As organizações de produtores que tenham sido reconhecidas ao abrigo do Regulamento (CEE) nº 1035/72 antes da entrada em vigor do presente regulamento e que não possam obter, sem um período transitório, o reconhecimento ao abrigo do artigo 11º do presente regulamento, beneficiarão do disposto no título IV durante os dois anos seguintes à entrada em vigor do presente regulamento, desde que satisfaçam os requisitos dos artigos pertinentes do Regulamento (CEE) nº 1035/72.
2. Os dois anos referidos no nº 1 serão aumentados para cinco anos se a organização de produtores em causa:
a) Apresentar, em data anterior ao termo do período referido no nº 1, ao Estado-membro que deve deferi-lo ou indeferi-lo, um plano de acção para obter o reconhecimento em conformidade com o nº 2 do artigo 11º;
b) Comprovar, aquando da apresentação do plano de acção, ter constituído o fundo operacional a que se refere o artigo 15º;
c) Se comprometer, sob pena de sanção a determinar pelo Estado-membro, a executar o plano de acção antes do termo dos cinco anos.
3. Qualquer organização de produtores que tenha deixado de cumprir, sejam quais forem o motivo e o momento, os requisitos constantes do nº 2, perderá esse estatuto nas condições previstas no nº 1, alínea b), do artigo 12º
No entanto, o primeiro parágrafo é aplicável sem prejuízo dos direitos individuais que a organização de produtores tenha adquirido em conformidade com o disposto no Regulamento (CEE) nº 1035/72.
Artigo 14º
1. Os novos agrupamentos de produtores, ou os agrupamentos que não tenham sido reconhecidos ao abrigo do Regulamento (CEE) nº 1035/72 antes da entrada em vigor do presente regulamento, poderão beneficiar de um período transitório de cinco anos, no máximo, para satisfazerem as condições previstas no artigo 11º
Para o efeito, apresentarão ao Estado-membro em causa um plano de reconhecimento escalonado, cujo deferimento dará início à contagem do prazo de cinco anos referido no primeiro parágrafo e constituirá um pré-reconhecimento.
2. Durante os cinco anos seguintes à data do pré-reconhecimento, os Estados-membros podem conceder aos agrupamentos de produtores referidos no nº 1:
a) Ajudas destinadas a incentivar a sua constituição e a facilitar o seu funcionamento administrativo;
b) Ajudas, directamente ou por intermédio de instituições de crédito, sob forma de empréstimos com características especiais destinados a cobrir uma parte dos investimentos necessários ao reconhecimento e que constem a esse título do plano de reconhecimento a que se refere o segundo parágrafo do nº 1.
3. As ajudas referidas no nº 2 serão reembolsadas pela Comunidade nos termos dos nºs 2 e 3 do artigo 52º
4. Antes de conceder o pré-reconhecimento, o Estado-membro em causa informará a Comissão das suas intenções e das respectivas consequências financeiras.
5. A apresentação ao Estado-membro de um plano de reconhecimento por um agrupamento de produtores implicará, por parte desse agrupamento, o compromisso de se submeter aos controlos nacionais e comunitários efectuados em conformidade com o título VI, designadamente no que respeita à correcta gestão dos fundos públicos.
6. Os Estados-membros infligirão as sanções aplicáveis aos agrupamentos de produtores que não respeitem os seus compromissos.
7. As regras de execução adoptadas nos termos do artigo 48º para aplicação do presente artigo incluirão disposições que garantam que a ajuda paga às organizações de produtores portugueses não é inferior, em termos de percentagem do valor da produção comercializada da organização de produtores, à que resulta do Regulamento (CEE) nº 746/93 (12).
Artigo 15º
1. Nas condições definidas no presente artigo, será concedida uma ajuda financeira comunitária às organizações de produtores que constituam um fundo operacional.
Esse fundo será alimentado por contribuições financeiras efectivas dos produtores associados, baseadas nas quantidades ou no valor das frutas e produtos hortícolas efectivamente comercializados no mercado e pela ajuda financeira referida no primeiro parágrafo.
2. O fundo operacional referido no nº 1 destina-se:
a) Ao financiamento de retiradas do mercado nas condições estabelecidas no nº 3;
b) Ao financiamento de um programa operacional apresentado às autoridades nacionais competentes e por elas aprovado nos termos do nº 1 do artigo 16º
Todavia, o fundo pode ser afectado, no todo ou em parte, ao financiamento do plano de acção apresentado pelas organizações de produtores referidas no artigo 13º
3. A utilização do fundo operacional para o financiamento de retiradas do mercado, só é possível se tiver sido aprovado pelas autoridades nacionais competentes um programa operacional. Essa utilização pode revestir-se de uma ou várias das seguintes formas:
a) Pagamento de uma compensação de retirada em relação a produtos não enumerados no anexo II que obedeçam às normas em vigor, caso essas normas tenham sido adoptadas em aplicação do artigo 2º;
b) Concessão de um complemento à indemnização comunitária de retirada.
Os Estados-membros podem fixar o nível máximo da compensação ou do complemento sem que todavia o montante do complemento assim fixado somado ao montante da indemnização comunitária de retirada exceda o limite dos preços de retirada máximos aplicáveis na campanha de 1995-1996, em conformidade com o nº 3A do artigo 16º, com os artigos 16ºA e 16ºB e com o nº 1, primeiro travessão da alínea a), do artigo 18º do Regulamento (CEE) nº 1035/72.
A parte do fundo operacional que pode ser consagrada ao financiamento de retiradas não poderá ser superior a 60 % no primeiro ano, 55 % no segundo ano, 50 % no terceiro ano, 45 % no quarto ano, 40 % no quinto ano e 30 % a partir do sexto ano, a contar da data de aprovação pelas autoridades nacionais competentes do primeiro programa operacional apresentado pela organização de produtores em causa e aprovado por essas autoridades.
Os limites previstos nos nºs 3, 4 e 5 do artigo 22º aplicam-se às retiradas referidas no primeiro parágrafo, alínea a), do presente número.
4. O programa operacional referido no nº 2, alínea b), deve:
a) Ter vários dos objectivos referidos no nº 1, alínea a), do artigo 11º, bem como outros de entre os seguintes: melhoramento da qualidade dos produtos, desenvolvimento da sua valorização comercial, promoção dos produtos junto dos consumidores, criação de linhas de produtos biológicos, promoção da produção integrada ou outros métodos de produção respeitadores do ambiente, redução das retiradas;
b) Comportar medidas destinadas a desenvolver a utilização de técnicas respeitadoras do ambiente pelos produtores associados, a nível tanto das práticas de cultivo como da gestão dos materiais usados.
Entende-se por «técnicas respeitadoras do ambiente», nomeadamente, as que permitem atingir os objectivos referidos nas alíneas a), b) e c) do artigo 1º do Regulamento (CEE) nº 2078/92 (13);
c) Incluir nas suas previsões financeiras os meios técnicos e humanos necessários para assegurar o controlo do cumprimento das normas e das disposições fitossanitárias e dos teores máximos permitidos de resíduos.
5. A ajuda financeira referida no nº 1 será igual ao montante das contribuições financeiras referidas no mesmo número, efectivamente pagas, e será limitada a 50 % do montante das despesas reais efectuadas nos termos do nº 2.
A referida percentagem será aumentada para 60 % se for apresentado um programa ou uma parte de programa operacional:
a) Quer por várias organizações de produtores da Comunidade operando em Estados-membros distintos para acções transnacionais, com excepção das operações referidas na alínea a) do nº 2;
b) Quer por uma ou mais organizações de produtores para acções a levar a cabo por uma estrutura interprofissional.
Todavia, o valor máximo da ajuda financeira fica limitado a 4 % do valor da produção comercializada de cada organização de produtores, na condição de o montante total das ajudas financeiras representar menos de 2 % do total do volume de negócios do conjunto das organizações de produtores. Para garantir a observância deste limite, será pago um adiantamento de 2 % e o restante da ajuda será concedido uma vez conhecido o montante total dos pedidos de ajudas. A partir de 1999, os 4 % passarão a 4,5 % e a percentagem do total do volume de negócios passará de 2 % para 2,5 %.
6. No caso das regiões da Comunidade em que o grau de organização dos produtores é especialmente fraco, os Estados-membros poderão ser autorizados, mediante pedido devidamente justificado, a pagar às organizações de produtores uma ajuda financeira nacional igual, no máximo, a metade das contribuições financeiras dos produtores, a qual será cumulativa com o fundo operacional.
Para os Estados-membros em que menos de 15 % da produção de frutas e produtos hortícolas seja comercializada por organizações de produtores e cuja produção de frutas e produtos hortícolas represente pelo menos 15 % da produção agrícola total, a ajuda referida no primeiro parágrafo poderá ser reembolsada pela Comunidade através do quadro comunitário de apoio, a pedido do Estado-membro interessado.
Artigo 16º
1. O programa operacional referido no nº 2, alínea b), do artigo 15º será apresentado às autoridades nacionais competentes, que devem aprová-lo, recusá-lo ou pedir a sua alteração, em conformidade com o disposto no presente regulamento.
Os Estados-membros estabelecerão um enquadramento nacional para a elaboração de cadernos de encargos relativos às medidas referidas no nº 4, alínea b), do artigo 15º Transmitirão o projecto de enquadramento à Comissão, que poderá solicitar a sua alteração no prazo de três meses, se verificar que esse projecto não permite alcançar os objectivos fixados pelo artigo 130ºR do Tratado e pelo programa comunitário de política e acção em matéria de ambiente e desenvolvimento sustentável.
2. Até ao final de cada ano, as organizações de produtores comunicarão ao respectivo Estado-membro o montante previsional do fundo operacional para o ano seguinte e apresentarão justificativos adequados baseados nas previsões do programa operacional, nas despesas do ano em curso e, eventualmente, dos anos anteriores, assim como, se necessário, nas estimativas das quantidades da produção do ano seguinte. Antes de 1 de Janeiro do ano seguinte, o Estado-membro em causa comunicará à organização de produtores o montante previsional da ajuda financeira, dentro dos limites fixados no nº 5 do artigo 15º
Os pagamentos da ajuda financeira serão efectuados em função das despesas realizadas para as acções referidas no programa operacional; para essas mesmas acções poderão ser pagos adiantamentos, mediante depósito de garantia ou de caução.
No início de cada ano e até 31 de Janeiro, a organização de produtores comunicará ao Estado-membro em causa o montante definitivo das despesas do ano anterior, acompanhado dos documentos comprovativos necessários, para poder receber o saldo da ajuda financeira comunitária.
3. Uma associação de organizações de produtores reconhecida pelo Estado-membro em causa pode agir em substituição dos seus membros no que se refere à gestão do seu fundo operacional, na acepção do nº 1 do artigo 15º, e à elaboração, execução e apresentação dos programas operacionais referidos no nº 2, alínea b), do artigo 15º Nesse caso, a associação será a beneficiária da ajuda financeira e efectuará as comunicações referidas no nº 2 do presente artigo.
4. O programa operacional e o seu financiamento, pelos produtores e pelas organizações de produtores por um lado, e, por fundos comunitários, por outro, são plurianuais, dentro do limite mínimo de três anos e do limite máximo de cinco anos.
5. A apresentação ao Estado-membro de um programa operacional por uma organização de produtores ou, em caso de aplicação do disposto no nº 3, por uma associação de organizações de produtores implica, por parte desta organização ou associação, o compromisso de se submeter aos controlos nacionais e comunitários efectuados em conformidade com o título VI, designadamente no que respeita à gestão correcta dos recursos públicos.
Artigo 17º
No caso de os instrumentos gerais da organização comum de mercado se revelarem insuficientes ou inadequados para produtos referidos no nº 2 do artigo 1º que se revistam de grande importância, económica ou ecológica, local ou regional, e depararem com dificuldades persistentes no mercado comunitário devidas, nomeadamente, a uma forte concorrência internacional, poderão ser adoptadas, de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º, medidas específicas tendentes ao melhoramento da competitividade desses produtos e à sua promoção.
Artigo 18º
1. Caso uma organização de produtores, ou uma associação de organizações de produtores que tenha adoptado as mesmas regras, operando numa determinada circunscrição económica, seja considerada, relativamente a um dado produto, representativa da produção e dos produtores dessa circunscrição, o Estado-membro em causa pode, a pedido dessa organização ou associação, tornar obrigatórias para os produtores estabelecidos na circunscrição e que não sejam membros de nenhuma das organizações supracitadas:
a) As regras referidas no nº 1, ponto 1 da alínea c), do artigo 11º;
b) As regras adoptadas pela organização ou associação em matéria de retirada,
desde que tais regras:
- estejam em aplicação há pelo menos uma campanha de comercialização,
- constem da lista exaustiva estabelecida no anexo III,
- sejam tornadas obrigatórias por um período máximo de três campanhas de comercialização.
2. Para efeitos do presente artigo, entende-se por «circunscrição económica» uma zona geográfica constituída por regiões de produção limítrofes ou vizinhas em que as condições de produção e comercialização são homogéneas.
3. Uma organização de produtores ou uma associação de organizações de produtores é considerada representativa, na acepção do nº 1, sempre que reúna pelo menos dois terços dos produtores da circunscrição económica em que opera e cubra pelo menos dois terços da produção dessa circunscrição.
4. As regras tornadas obrigatórias para o conjunto dos produtores de uma determinada circunscrição económica:
a) Não podem prejudicar os demais produtores do Estado-membro, por um lado, e da Comunidade, por outro;
b) Não são aplicáveis, a não ser que se lhes refiram especificamente, aos produtos entregues para transformação no âmbito de um contrato assinado antes do início da campanha de comercialização, com excepção das regras de conhecimento da produção referidas na alínea a) do nº 1;
c) Não podem ser contrárias à regulamentação comunitária e nacional em vigor.
5. Os Estados-membros comunicarão sem demora à Comissão as regras que tiverem tornado obrigatórias para o conjunto dos produtores de uma circunscrição económica determinada. Essas regras serão publicadas no Jornal Oficial das Comunidades Europeias, série C.
A Comissão decidirá que o Estado-membro em causa deve anular a extensão das regras por ele decidida sempre que verificar que:
a) Através dessa extensão, é excluída a concorrência numa parte substancial do mercado interno, é prejudicada a liberdade de comércio ou são postos em perigo os objectivos do artigo 39º do Tratado;
b) O nº 1 do artigo 85º do Tratado é aplicável ao acordo, decisão ou prática concertada cuja extensão foi decidida. A decisão da Comissão sobre esse acordo, decisão ou prática concertada aplicar-se-á apenas a contar da data da verificação;
c) Na sequência dos controlos efectuados a posteriori nos termos do título VI, não foi cumprido o disposto no presente artigo.
6. Sempre que for aplicado o nº 1, o Estado-membro em causa pode decidir, mediante apresentação dos documentos comprovativos, que os produtores não membros devem pagar à organização ou, se for caso disso, à associação, a parte das contribuições financeiras pagas pelos produtores membros, destinada a cobrir:
a) As despesas administrativas resultantes da aplicação do regime referido no nº 1;
b) As despesas resultantes das acções de investigação, de estudos de mercado e de promoção de vendas empreendidas pela organização ou associação e que beneficiem o conjunto da produção da circunscrição.
7. Os Estados-membros comunicarão à Comissão a lista das circunscrições económicas referidas no nº 2. No prazo de um mês a contar desta comunicação, a Comissão aprovará a lista ou decidirá, após consulta do Estado-membro em causa, das alterações a introduzir por este. A lista aprovada será publicada no Jornal Oficial das Comunidades Europeias, série C.
TÍTULO III Organizações e acordos interprofissionais
Artigo 19º
1. Para efeitos do presente regulamento, entende-se por «organização interprofissional reconhecida», a seguir denominada «organização interprofissional», qualquer pessoa colectiva:
a) Que congregue representantes das actividades económicas ligadas à produção e/ou ao comércio e/ou à transformação dos produtos a que se refere o nº 2 do artigo 1º;
b) Que tenha sido constituída por iniciativa de todas ou de parte das organizações ou associações que a compõem;
c) Que leve a cabo, numa ou mais regiões da Comunidade, várias das acções seguintes, tendo em conta os interesses dos consumidores:
- melhoramento do conhecimento e da transparência da produção e do mercado,
- contribuição para uma melhor coordenação da colocação no mercado das frutas e produtos hortícolas, designadamente através de pesquisas ou estudos de mercado,
- elaboração de contratos-tipo compatíveis com a regulamentação comunitária,
- desenvolvimento da valorização das frutas e produtos hortícolas,
- informações e investigações necessárias à orientação da produção para produtos mais adaptados às necessidades do mercado e ao gosto e aspirações dos consumidores, nomeadamente em matéria de qualidade dos produtos e de protecção do ambiente,
- pesquisa de métodos que permitam limitar a utilização de produtos fitossanitários e de outros factores de produção, garantindo a qualidade dos produtos e a preservação dos solos e das águas,
- desenvolvimento de métodos e de instrumentos para melhorar a qualidade dos produtos,
- valorização e protecção da agricultura biológica e das denominações de origem, marcas de qualidade e indicações geográficas,
- promoção da produção integrada ou outros métodos de produção que respeitem o ambiente,
- definição, no respeitante às regras de produção e de comercialização enumeradas no anexo III, de regras mais estritas do que as disposições das regulamentações comunitárias ou nacionais;
d) Que tenha sido reconhecida nas condições referidas no nº 2.
2. Caso as estruturas do Estado-membro o justifiquem, os Estados-membros poderão reconhecer como organização interprofissional, nos termos do presente regulamento, as organizações estabelecidas no seu território que o solicitarem, desde que:
a) Exerçam a sua actividade numa ou mais regiões nesse território;
b) Representem uma parte significativa da produção e/ou do comércio e/ou da transformação das frutas e produtos hortícolas e dos produtos transformados à base de frutas e produtos hortícolas na ou nas regiões em causa e, se tiverem âmbito inter-regional, comprovem ter um mínimo de representatividade, em relação a cada um dos ramos associados, em cada uma das regiões abrangidas;
c) Levem a cabo várias acções referidas no nº 1, alínea c);
d) Não realizem elas próprias actividades de produção, transformação e comercialização de frutas e produtos hortícolas ou de produtos transformados à base de frutas e produtos hortícolas.
e) Não realizem actividades abrangidas pelo nº 3 do artigo 20º
3. Antes do reconhecimento, os Estados-membros notificarão a Comissão das organizações interprofissionais que tiverem apresentado um pedido de reconhecimento, a par de todas as informações úteis relativas à sua representatividade e às diferentes actividades que prosseguem, bem como de quaisquer outros elementos de apreciação necessários.
A Comissão pode opor-se ao reconhecimento, na prazo de dois meses a contar da data da sua notificação.
4. Os Estados-membros:
a) Decidirão da concessão do reconhecimento no prazo de três meses a contar da apresentação do pedido acompanhado de todos os justificativos;
b) Efectuarão periodicamente controlos quanto ao respeito pelas organizações interprofissionais das condições do seu reconhecimento, infligirão em caso de incumprimento dessas condições as sanções aplicáveis a essas organizações e decidirão, se necessário, da anulação do respectivo reconhecimento;
c) Anularão o reconhecimento nos seguintes casos:
i) se deixarem de estar preenchidas as condições previstas pelo presente regulamento para o reconhecimento,
ii) se a organização interprofissional desrespeitar qualquer das proibições referidas no nº 3 do artigo 20º, sem prejuízo do procedimento penal a que fica sujeita em aplicação da legislação nacional,
iii) se a organização interprofissional não cumprir a obrigação de notificação referida no nº 2 do artigo 20º;
d) Comunicarão à Comissão, no prazo de dois meses, qualquer decisão de deferimento, de indeferimento ou de anulação do reconhecimento.
5. As condições e a frequência com que os Estados-membros devem informar a Comissão sobre as actividades das organizações interprofissionais serão adoptadas de acordo com o procedimento referido no artigo 46º
A Comissão certificar-se-á do cumprimento do nº 2 e da alínea b) do nº 4 através de controlos a efectuar em conformidade com o título VI, podendo, na sequência destes controlos, pedir aos Estados-membros que anulem o reconhecimento concedido.
6. O reconhecimento equivale a autorização de prosseguir as acções definidas na alínea c) do nº 1, nos termos do presente regulamento.
7. A Comissão assegurará a publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias, série C, da lista das organizações interprofissionais reconhecidas, indicando a circunscrição económica ou a zona onde desenvolvem as suas actividades, bem como as acções prosseguidas na acepção do artigo 21º Serão igualmente publicadas as anulações de reconhecimento.
Artigo 20º
1. Em derrogação ao artigo 1º do Regulamento nº 26 (14), o nº 1 do artigo 85º do Tratado é inaplicável aos acordos, decisões e práticas concertadas das organizações interprofissionais reconhecidas destinados à realização das acções enumeradas no nº 1, alínea c), do artigo 19º
2. O nº 1 só é aplicável:
- se os acordos, decisões e práticas concertadas tiverem sido notificados à Comissão,
e
- se esta, no prazo de dois meses a contar da notificação de todos os elementos de apreciação necessários, não tiver declarado a incompatibilidade destes acordos, decisões ou práticas concertadas com a regulamentação comunitária.
Os referidos acordos, decisões e práticas concertadas só poderão ser aplicados após o termo do prazo fixado no segundo travessão do primeiro parágrafo.
3. Serão sempre declarados contrários à regulamentação comunitária os acordos, decisões e práticas concertadas que:
- possam originar qualquer forma de compartimentação de mercados na Comunidade,
- possam prejudicar o bom funcionamento da organização comum de mercado,
- possam criar distorções de concorrência que não sejam indispensáveis para alcançar os objectivos da política agrícola comum prosseguidos pela acção interprofissional,
- conduzam à fixação de preços, sem prejuízo das medidas tomadas pelas organizações interprofissionais no âmbito da aplicação de disposições específicas da regulamentação comunitária,
- possam criar discriminações ou eliminar a concorrência relativamente a uma parte substancial dos produtos em causa.
4. Se, após o termo do prazo de dois meses referido no segundo travessão do nº 2, a Comissão verificar que as condições de execução do presente regulamento não estão preenchidas, adoptará uma decisão que estabeleça que o nº 1 do artigo 85º do Tratado é aplicável ao acordo, decisão ou prática concertada em causa.
A decisão não pode produzir efeitos antes do dia da sua notificação à organização interprofissional interessada, excepto se esta tiver dado indicações inexactas ou utilizado abusivamente a isenção referida no nº 1.
5. No caso de acordos plurianuais, a notificação prévia do primeiro ano é válida para os anos seguintes do acordo; todavia, nesse caso, a Comissão, por iniciativa própria ou a pedido de outro Estado-membro, pode em qualquer momento emitir um parecer de incompatibilidade nas condições estabelecidas no nº 4.
Artigo 21º
1. No caso de uma organização interprofissional que opere numa ou mais regiões determinadas de um Estado-membro ser considerada, relativamente a um dado produto, representativa da produção e/ou do comércio e/ou da transformação desse produto, o Estado-membro em causa pode, a pedido da organização, tornar obrigatórias, por um período de tempo limitado e para os operadores, individuais ou não, que operem na ou nas regiões em causa e não sejam membros da organização, certos acordos, certas decisões ou certas práticas concertadas adoptados no âmbito da mesma organização.
2. Uma organização interprofissional é considerada representativa, na acepção do nº 1, sempre que reúna no mínimo dois terços da produção e/ou do comércio e/ou da transformação do produto ou dos produtos em causa na ou nas regiões consideradas de um Estado-membro. Se o pedido de extensão das regras abranger várias regiões, a organização interprofissional deve provar que tem um mínimo de representatividade em relação a cada um dos ramos associados, em cada uma das regiões abrangidas.
3. As regras cuja extensão pode ser pedida:
a) Só podem referir-se a um dos seguintes objectivos:
- conhecimento da produção e do mercado,
- regras de produção mais estritas do que as disposições eventualmente estabelecidas nas regulamentações comunitárias e nacionais,
- elaboração de contratos-tipo compatíveis com a regulamentação comunitária,
- regras de comercialização,
- regras de protecção do ambiente,
- acções de promoção e valorização da produção,
- acções de protecção da agricultura biológica e das denominações de origem, marcas de qualidade e indicações geográficas.
As regras referidas nos segundo, quarto e quinto travessões não deverão ser diferentes das que constam do anexo III;
b) Devem estar a ser aplicadas há pelo menos uma campanha de comercialização;
c) Não podem ser tornadas obrigatórias por mais de três campanhas de comercialização;
d) Não podem prejudicar os demais operadores do Estado-membro, por um lado, e da Comunidade, por outro.
Artigo 22º
1. Os Estados-membros comunicarão sem demora à Comissão as regras que tiverem tornado obrigatórias para o conjunto dos operadores de uma ou mais regiões determinadas. Essas regras serão publicadas no Jornal Oficial das Comunidades Europeias, série C.
Antes de se proceder a essa publicação, a Comissão informará o comité previsto no artigo 45º de qualquer notificação de extensão de acordos interprofissionais.
A Comissão decidirá, nos casos referidos no nº 5, segundo parágrafo, do artigo 18º, que o Estado-membro deve anular a extensão das regras por ele decidida.
2. No caso de extensão de regras a um ou mais produtos e sempre que uma ou várias acções, referidas no nº 3, alínea a), do artigo 21º, levadas a cabo por uma organização interprofissional reconhecida apresentem interesse económico geral para os operadores económicos cujas actividades estão relacionadas com esses produtos, o Estado-membro que concedeu o reconhecimento poderá decidir que os operadores individuais ou os agrupamentos não membros da organização que beneficiem dessas acções paguem à organização a totalidade ou parte das contribuições financeiras pagas pelos membros, na medida que estas últimas se destinem a cobrir as despesas directamente decorrentes da realização das acções em causa.
TÍTULO IV Regime de intervenções
Artigo 23º
1. As organizações de produtores ou suas associações podem não pôr à venda, nas quantidades e durante os períodos que considerarem oportunos, produtos por elas determinados de entre os referidos no nº 2 do artigo 1º entregues pelos associados.
2. O destino dos produtos retirados do mercado nos termos do nº 1 deve ser fixado pelas organizações de produtores ou suas associações de forma a, por um lado, não causar entrave ao escoamento normal da produção em causa, e, por outro, respeitar o ambiente, designadamente a qualidade das águas e da paisagem.
3. Em caso de aplicação do nº 1, e em relação a cada um dos produtos referidos no anexo II que satisfaçam as normas, as organizações de produtores ou suas associações pagarão aos produtores associados, até ao limite de 10 % da quantidade comercializada, a indemnização comunitária de retirada fixada nos termos do artigo 26º
O limite de 10 % fixado no primeiro parágrafo é aplicado à quantidade comercializada de cada produto apenas dos membros da organização de produtores em causa, ou de outra organização em caso de aplicação do nº 1, alínea c), do artigo 11º, mas com exclusão das retiradas efectuadas nos termos do artigo 24º
4. O limite de 10 % referido no nº 3 aplicar-se-á a partir da sexta campanha de comercialização a contar da data de entrada em vigor do presente regulamento. As retiradas efectuadas durante o período transitório das cinco campanhas anteriores não podem exceder as percentagens seguintes da produção comercializada, como definida de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º: respectivamente, 50 % na primeira campanha, 45 % na segunda, 40 % na terceira, 30 % na quarta e 20 % na quinta campanha de comercialização.
Todavia, em relação aos citrinos, tais percentagens serão, respectivamente, de 35 % na primeira campanha, 30 % na segunda, 25 % na terceira, 20 % na quarta e 15 % na quinta campanha.
Aplica-se ao presente número o disposto no nº 3, segundo parágrafo.
5. A percentagem de 10 % referida nos nºs 3 e 4 constitui uma média para um período de três anos, com uma margem anual de superação de 3 %.
6. Em relação às maçãs e às peras, o limite de 10 % referido nos nºs 3, 4 e 5 do presente artigo e no artigo 24º é substituído por 8,5 %.
Em relação aos melões e às melancias, aplicar-se-á o limite de 10 % a partir da campanha de 1997-1998.
Artigo 24º
Em relação aos produtos referidos no anexo II, as organizações de produtores farão beneficiar do disposto no artigo 23º os empresários não filiados em nenhuma das estruturas colectivas previstas pelo presente regulamento, a pedido destes. No entanto, a indemnização comunitária de retirada é diminuída de 10 %. Além disso, o montante pago tem em conta, mediante justificação, as despesas globais de retirada suportadas pelos associados. A indemnização supracitada não pode ser concedida para além de uma percentagem de 10 % da produção comercializada do empresário.
Artigo 25º
As organizações de produtores ou suas associações comunicarão às autoridades nacionais competentes, que por sua vez os comunicarão à Comissão, todos os elementos relativos à execução dos artigos 23º e 24º, nomeadamente as medidas tomadas para assegurar o respeito pelo ambiente aquando das operações de retirada.
Os elementos a notificar serão especificados, se necessário, de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º
Os Estados-membros estabelecerão um enquadramento nacional para a elaboração de cadernos de encargos relativos aos métodos de retirada respeitadores do ambiente. Transmitirão o projecto de enquadramento à Comissão, que poderá solicitar a sua alteração no prazo de três meses, se verificar que o projecto não permite alcançar os objectivos fixados pelo artigo 130ºR do Tratado e pelo programa comunitário de política e acção em matéria de ambiente e desenvolvimento sustentável.
Artigo 26º
1. As indemnizações comunitárias de retirada relativas aos diferentes produtos em causa constam do anexo V.
2. A indemnização comunitária de retirada é um montante único, válido para toda a Comunidade.
Artigo 27º
1. Sempre que o mercado de um produto constante do anexo II registar ou puder vir a registar desequilíbrios generalizados e estruturais que dêem ou possam dar origem a um volume demasiado importante de retiradas referidas no artigo 23º, será fixado, de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º, e antes do início da campanha de comercialização desse produto, um limiar de intervenção, cuja superação, apreciada consoante o produto com base nas retiradas efectuadas durante uma campanha ou período equivalente ou na média das intervenções efectuadas durante várias campanhas, implica a responsabilidade financeira dos produtores.
A superação do limiar de intervenção terá por consequência uma diminuição da indemnização comunitária de retirada na campanha seguinte. Tal diminuição não será tida em conta nas campanhas posteriores.
2. Serão determinadas, de acordo com o processo previsto no artigo 46º:
a) As consequências da superação dos limiares em relação a cada um dos produtos em causa;
b) Na medida do necessário, a indemnização comunitária de retirada reduzida e as medidas de execução do presente artigo.
3. O presente artigo é exclusivamente aplicável às cinco campanhas de comercialização seguintes à entrada em vigor do presente regulamento.
Artigo 28º
1. Os Estados-membros comunicarão à Comissão, para cada dia de mercado durante cada uma das campanhas de comercialização em causa, as cotações verificadas, nos seus mercados representativos da produção, para certos produtos definidos pelas suas características comerciais, como a variedade ou o tipo, a categoria, a calibragem e o acondicionamento.
2. A lista dos mercados e dos produtos referidos no nº 1, bem como a periodicidade da comunicação desses dados, serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º
Serão considerados representativos, na acepção do nº 1, os mercados dos Estados-membros nos quais, relativamente a determinado produto, seja comercializada uma parte significativa da produção nacional ao longo de toda a campanha ou durante um dos períodos em que a campanha tiver sido subdividida.
Artigo 29º
1. Os Estados-membros pagarão a indemnização comunitária de retirada, fixada no artigo 26º, às organizações de produtores ou às suas associações que tiverem efectuado retiradas nas condições estabelecidas nos artigos 23º e 24º e devam pagar a referida indemnização aos seus associados ou a empresários não associados.
Os pagamentos e respectivos adiantamentos serão efectuados em condições a determinar de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º
2. A indemnização comunitária de retirada será paga sem prejuízo da aplicação, se for caso disso, das consequências financeiras decorrentes da superação de um limiar de intervenção.
A indemnização será, além disso, diminuída das receitas líquidas realizadas pelas organizações de produtores ou suas associações por meio dos produtos retirados do mercado.
3. A concessão da indemnização comunitária de retirada está subordinada, em relação aos produtos que as organizações de produtores ou suas associações não possam orientar para um dos destinos a que se refere o nº 1 do artigo 30º, a um destino conforme às directrizes emanadas do Estado-membro nos termos das demais disposições do artigo 30º
Artigo 30º
1. Os produtos retirados do mercado no âmbito do disposto no nº 1 do artigo 23º e que ficaram por vender serão escoados nas seguintes condições:
a) Em relação a todos os produtos:
- distribuição gratuita a obras de beneficência ou fundações caritativas, aprovadas para o efeito pelos Estados-membros, para as suas actividades em prol de pessoas reconhecidas pela respectiva legislação nacional como tendo direito a assistência pública, designadamente por insuficiência dos recursos necessários à sua subsistência,
- distribuição gratuita às instituições penitenciárias, colónias de férias, hospitais e asilos para idosos, designados pelos Estados-membros, que tomarão todas as medidas necessárias para que as quantidades distribuídas a este título acresçam às normalmente adquiridas por esses estabelecimentos,
- distribuição gratuita, no exterior da Comunidade, por intermédio de organizações caritativas aprovadas para o efeito pelos Estados-membros, em benefício de populações carenciadas de países terceiros,
e, subsidiariamente:
- utilização para fins não alimentares,
- utilização com vista à alimentação animal, no estado fresco ou após transformação pela indústria de alimentos para animais;
b) Em relação às frutas, distribuição gratuita às crianças nas escolas, fora das refeições servidas nas cantinas escolares, bem como aos alunos das escolas em que não existem cantinas que sirvam refeições;
c) Em relação às maçãs, peras, pêssegos e nectarinas, transformação em álcool com uma graduação superior a 80 % vol, obtido por destilação directa do produto;
d) Em relação a todos os produtos, entrega de certas categorias à indústria de transformação, sob reserva de que daí não resulte qualquer distorção de concorrência para as indústrias em causa na Comunidade ou para os produtos importados. As regras de execução da presente disposição serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º
2. No caso de não ser possível qualquer dos destinos referidos no nº 1, os produtos retirados podem destinar-se à fertilização ou a processos de biodegradação autorizados pelo Estado-membro em causa.
3. As operações de distribuição gratuita previstas no nº 1, alínea a), primeiro, segundo e terceiro travessões, e alínea b) serão organizadas pelas organizações de produtores interessadas sob fiscalização dos Estados-membros.
Todavia, no que se refere à distribuição gratuita de frutas às crianças das escolas, a Comissão pode, no âmbito das acções de investigação e promoção, tomar a iniciativa e a responsabilidade de acções-piloto locais.
4. Os Estados-membros contribuirão para o estabelecimento dos contactos entre as organizações de produtores e as associações caritativas ou outros organismos que possam utilizar os produtos retirados do mercado no seu território, com vista a uma das formas de distribuição gratuita a que se refere o nº 1, alíneas a) e b).
5. A entrega dos produtos às indústrias de alimentos para animais será efectuada da forma mais adequada pelo organismo designado pelo Estado-membro em causa.
As operações de destilação referidas no nº 1, alínea c), serão realizadas pelas indústrias de destilação, quer por sua própria conta, quer por conta do organismo designado pelo Estado-membro em causa. Em ambos os casos, a execução das operações em questão será efectuada pelo referido organismo da forma mais adequada.
6. A Comunidade tomará a seu cargo, em condições a determinar de acordo com o procedimento previsto no artigo 13º do Regulamento (CEE) nº 729/70 (15), por um lado, as despesas de transporte relacionadas com as operações de distribuição gratuita previstas no nº 1, alínea a), e, por outro lado, as despesas de triagem e embalagem relacionadas com a distribuição gratuita de maçãs e citrinos, sempre que esta se efectue de maneira escalonada no âmbito de acordos contratuais celebrados entre organizações de produtores e as associações caritativas ou outros organismos referidos no nº 3.
7. As regras de execução do presente artigo, nomeadamente as respeitantes à distribuição gratuita e à entrega dos produtos retirados, assim como as destinadas a evitar que a destilação de produtos retirados provoque perturbações no mercado do álcool, serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º
TÍTULO V Regime de comércio com os países terceiros
Artigo 31º
1. Todas as importações para a Comunidade ou exportações a partir da Comunidade dos produtos a que se refere o nº 2 do artigo 1º podem ser sujeitas à apresentação de um certificado de importação ou de exportação.
O certificado é emitido pelos Estados-membros, a pedido do interessado, seja qual for o local do seu estabelecimento na Comunidade, sem prejuízo das disposições tomadas em aplicação dos artigos 36º e 37º
O certificado é válido em toda a Comunidade. A sua emissão pode estar subordinada à constituição de uma garantia que cubra o compromisso de importar ou exportar durante o período de validade do certificado; salvo caso de força maior, a garantia fica perdida na totalidade ou em parte se a operação não for realizada nesse período ou se apenas o for parcialmente.
2. O período de validade dos certificados de importação ou de exportação e as demais regras de execução do presente artigo serão adoptados de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º
Artigo 32º
1. Salvo disposição em contrário do presente regulamento, as taxas dos direitos da Pauta Aduaneira Comum são aplicáveis aos produtos a que se refere o nº 2 do artigo 1º
2. Na medida em que a aplicação dos direitos da Pauta Aduaneira Comum dependa do preço de entrada do lote importado, a autenticidade deste preço será verificada recorrendo a um valor fixo de importação, calculado pela Comissão, consoante a origem e o produto, com base na média ponderada dos preços dos produtos em questão nos mercados de importação representativos dos Estados-membros ou, eventualmente, noutros mercados.
Todavia, podem ser adoptadas, de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º, disposições específicas para a verificação do preço de entrada das importações de produtos essencialmente destinados a transformação.
3. Caso o preço de entrada declarado do lote em questão seja superior ao valor fixo de importação, acrescido de uma margem fixada nos termos do nº 5, e que não poderá ultrapassar o valor fixo em mais de 10 %, será exigida a constituição de uma garantia igual aos direitos de importação, determinada com base no valor fixo de importação.
4. Sempre que o preço de entrada do lote em questão não for declarado por ocasião da passagem na alfândega, a aplicação dos direitos da Pauta Aduaneira Comum depende do valor fixo de importação ou da aplicação, em condições a determinar nos termos do nº 5, das disposições pertinentes da legislação aduaneira.
5. As regras de execução do presente artigo serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º
Artigo 33º
1. A fim de evitar ou reprimir os efeitos nocivos para o mercado comunitário que possam resultar das importações de certos produtos referidos no nº 2 do artigo 1º, a importação, à taxa do direito previsto na Pauta Aduaneira Comum, de um ou vários desses produtos fica sujeita ao pagamento de um direito de importação adicional, se estiverem preenchidas as condições decorrentes do artigo 5º do Acordo sobre a agricultura (16), concluído no âmbito das negociações comerciais multilaterais do «Uruguay Round», salvo no caso de as importações não serem susceptíveis de perturbar o mercado comunitário ou de os efeitos serem desproporcionados em relação ao objectivo prosseguido.
2. Os preços de desencadeamento abaixo dos quais pode ser imposto um direito de importação adicional são os comunicados pela Comunidade à Organização Mundial do Comércio.
Os volumes de desencadeamento que terão de ser ultrapassados para a imposição de um direito de importação adicional são determinados com base, nomeadamente, nas importações efectuadas para a Comunidade durante os três anos que antecedem aquele em que se verifiquem ou possam verificar-se os efeitos nocivos referidos no nº 1.
3. Os preços de importação a ter em conta com vista à imposição de um direito de importação adicional serão determinados com base nos preços CIF de importação da remessa em causa.
Os preços CIF à importação serão verificados para esse efeito, com base nos preços representativos para o produto em questão no mercado mundial ou no mercado de importação comunitário para o produto.
4. As regras de execução do presente artigo serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º Tais regras incidirão, designadamente, sobre:
a) Os produtos a que são aplicados direitos de importação adicionais nos termos do artigo 5º do Acordo sobre a agricultura referido no nº 1 do presente artigo;
b) Os restantes critérios necessários para garantir a aplicação do nº 1 em conformidade com o artigo 5º do referido acordo.
Artigo 34º
1. Os contingentes pautais aplicáveis aos produtos referidos no nº 2 do artigo 1º que decorram dos acordos concluídos no âmbito das negociações comerciais multilaterais do «Uruguay Round» serão abertos e geridos segundo regras adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º
2. A gestão dos contingentes poderá efectuar-se mediante a aplicação de um dos métodos seguidamente enunciados ou através de uma combinação dos mesmos:
a) Método baseado na ordem cronológica de apresentação dos pedidos (segundo o princípio «primeiro a chegar, primeiro a ser servido»);
b) Método de repartição proporcional às quantidades solicitadas aquando da apresentação dos pedidos (segundo o método dito de «análise simultânea»);
c) Método baseado na tomada em consideração dos fluxos comerciais tradicionais (segundo o método dito dos «operadores tradicionais/novos operadores»).
Poderão ser estabelecidos outros métodos adequados. Esses métodos deverão evitar discriminações entre os operadores interessados.
3. O método de gestão aplicado deverá atender, sempre que adequado, às necessidades de abastecimento do mercado comunitário e aos imperativos de salvaguarda do seu equilíbrio, podendo simultaneamente inspirar-se nos métodos aplicados no passado aos contingentes que correspondam aos referidos no nº 1, sem prejuízo dos direitos decorrentes dos acordos celebrados no âmbito das negociações do «Uruguay Round».
4. As regras a que se refere o nº 1 deverão prever a abertura de contingentes numa base anual e, se necessário, de acordo com o escalonamento adequado, determinarão o método de gestão a aplicar e incluirão, eventualmente:
a) Disposições que garantam a natureza, a proveniência e a origem do produto;
b) Disposições relativas ao reconhecimento do documento que permite verificar as garantias referidas na alínea a); e
c) As condições de emissão e o prazo de validade dos certificados de importação.
Artigo 35º
1. Na medida do necessário para permitir uma exportação economicamente importante dos produtos a que se refere o nº 2 do artigo 1º com base nos preços desses produtos no comércio internacional, e dentro dos limites decorrentes dos acordos concluídos em conformidade com o artigo 228º do Tratado, a diferença entre tais preços e os preços válidos na Comunidade pode ser coberta por uma restituição à exportação.
2. No que respeita à atribuição das quantidades que podem ser exportadas com restituição, aplicar-se-á o método:
a) Mais adaptado à natureza do produto e à situação do mercado em questão e que permita a máxima eficácia de utilização dos recursos disponíveis e tenha em conta a eficácia e a estrutura das exportações da Comunidade, sem contudo criar qualquer discriminação entre pequenos e grandes operadores;
b) Administrativamente menos complexo para os operadores, tendo em conta as exigências de gestão;
c) Que evite discriminações entre os operadores interessados.
3. A restituição é a mesma para toda a Comunidade.
A restituição pode ser, para determinados produtos, diferenciada consoante o destino do produto sempre que a situação do comércio internacional ou as exigências específicas de alguns mercados o tornem necessário.
As restituições são fixadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º Essa fixação efectuar-se-á periodicamente.
As restituições fixadas periodicamente podem, se necessário, ser alteradas pela Comissão, no intervalo entre duas fixações, por sua própria iniciativa ou a pedido de um Estado-membro.
4. Na fixação das restituições, os seguintes elementos serão tomados em consideração:
a) A situação e perspectivas de evolução:
- dos preços das frutas e produtos hortícolas no mercado comunitário e das disponibilidades,
- dos preços praticados no comércio internacional;
b) As despesas de comercialização e de transporte mínimas a partir dos mercados comunitários para os portos ou outros locais de exportação da Comunidade, bem como as despesas de acesso aos países de destino;
c) O aspecto económico das exportações previstas;
d) Os limites decorrentes dos acordos celebrados em conformidade com o artigo 228º do Tratado.
5. Os preços válidos no mercado da Comunidade mencionados no nº 1 serão estabelecidos em função dos preços praticados que se revelarem mais favoráveis para efeitos de exportação.
Os preços válidos no comércio mundial mencionados no nº 1 serão estabelecidos em função:
a) Das cotações registadas nos mercados dos países terceiros;
b) Dos preços mais favoráveis na importação a partir de países terceiros, praticados nos países terceiros de destino;
c) Dos preços na produção registados nos países terceiros exportadores;
d) Dos preços de oferta na fronteira da Comunidade.
6. A restituição só será concedida a pedido e mediante apresentação do correspondente certificado de exportação.
7. O montante da restituição aplicável será o montante em vigor no dia do pedido de certificado; em caso de restituição diferenciada, será o montante aplicável nesse mesmo dia:
a) No destino indicado no certificado; ou
b) No destino real, se for diferente do indicado no certificado. Neste caso, o montante aplicável não poderá ultrapassar o montante aplicável ao destino indicado no certificado.
Poderão ser adoptadas medidas adequadas para evitar a utilização abusiva da flexibilidade prevista no presente número.
8. De acordo com o procedimento previsto no artigo 46º pode ser feita derrogação aos nºs 6 e 7 em relação a produtos referidos no nº 2 do artigo 1º que beneficiem de restituições no âmbito de acções de ajuda alimentar.
9. A restituição será paga logo que seja apresentada a prova de que os produtos:
- foram exportados para fora da Comunidade,
- são de origem comunitária, e
- no caso de uma restituição diferenciada, chegaram ao destino indicado no certificado ou a outro destino para o qual tenha sido fixada uma restituição, sem prejuízo do disposto na alínea b) do nº 7. Todavia, podem prever-se derrogações a esta regra de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º, sob reserva de condições a determinar, que possam oferecer garantias equivalentes.
10. O cumprimento dos limites em volume, decorrentes dos acordos celebrados em conformidade com o artigo 228º do Tratado, é assegurado com base em certificados de exportação emitidos em relação aos períodos de referência neles previstos, aplicáveis aos produtos em causa.
No que se refere ao cumprimento das obrigações decorrentes dos acordos celebrados no âmbito das negociações comerciais do «Uruguay Round», a validade dos certificados de exportação não é afectada pelo termo de um período de referência.
11. As regras de execução do presente artigo, incluindo as disposições relativas à redistribuição das quantidades exportáveis não atribuídas ou não utilizadas, serão adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º
Artigo 36º
1. Salvo disposições em contrário do presente regulamento ou adoptadas nos termos de uma das disposições deste, são proibidas, na importação, a partir de países terceiros, dos produtos referidos no nº 2 do artigo 1º:
- a cobrança de qualquer encargo de efeito equivalente a um direito aduaneiro,
- a aplicação de qualquer restrição quantitativa ou medida de efeito equivalente.
2. Aplicam-se à classificação dos produtos abrangidos pelo presente regulamento as regras gerais para a interpretação da Nomenclatura Combinada e as regras especiais para a sua aplicação; a nomenclatura pautal resultante da aplicação do presente regulamento será integrada na Pauta Aduaneira Comum.
Artigo 37º
1. Se, devido às importações ou às exportações, o mercado comunitário de um ou mais produtos a que se refere o nº 2 do artigo 1º sofrer, ou ameaçar sofrer, perturbações graves que possam pôr em perigo os objectivos do artigo 39º do Tratado, podem ser aplicadas medidas adequadas às trocas comerciais com países terceiros.
Estas medidas só podem ser aplicadas até que tenha desaparecido a perturbação ou ameaça de perturbação ou as quantidades retiradas ou compradas tenham diminuído sensivelmente, consoante o caso.
O Conselho, deliberando sob proposta da Comissão de acordo com o procedimento de votação previsto no nº 2 do artigo 43º do Tratado, adoptará as regras gerais de aplicação do presente número e definirá os casos e os limites em que os Estados-membros podem tomar medidas cautelares.
2. Se se verificar a situação referida no nº 1, a Comissão, a pedido de um Estado-membro ou por sua própria iniciativa, decidirá das medidas necessárias, que serão comunicadas aos Estados-membros e imediatamente aplicáveis. Se a Comissão receber um pedido de um Estado-membro, tomará uma decisão no prazo de três dias úteis a contar da recepção do pedido.
3. Qualquer Estado-membro pode submeter ao Conselho a medida tomada pela Comissão, no prazo de três dias úteis a contar da sua comunicação. O Conselho reunir-se-á imediatamente e, deliberando por maioria qualificada, pode confirmar, alterar ou revogar a medida em causa.
4. O disposto no presente artigo será aplicado no respeito das obrigações decorrentes dos acordos internacionais celebrados em conformidade com o nº 2 do artigo 228º do Tratado.
TÍTULO VI Controlos nacionais e comunitários
Artigo 38º
1. Os Estados-membros tomarão as medidas necessárias para assegurar o cumprimento da regulamentação comunitária relativa ao mercado das frutas e produtos hortícolas, designadamente nos domínios referidos no anexo IV.
2. Sempre que seja adequado proceder a controlos por amostragem, os Estados-membros certificar-se-ão, pela sua natureza e frequência e com base numa análise de riscos, de que os mesmos são representativos, em relação à medida controlada e ao conjunto do seu território, e correspondem à importância do volume dos produtos do sector das frutas e produtos hortícolas comercializados ou detidos com vista a comercialização.
Os beneficiários dos fundos públicos devem ser objecto de controlos sistemáticos, sem prejuízo da execução de tais controlos em outros domínios.
3. A Comissão e os Estados-membros assegurarão que as instâncias competentes disponham de agentes em número e com a qualificação e experiência adequadas para uma eficaz execução dos controlos, especialmente nos domínios referidos no anexo IV.
Artigo 39º
1. Sem prejuízo dos controlos efectuados pelas autoridades nacionais ao abrigo do artigo 38º, a Comissão poderá efectuar, em colaboração com as instâncias competentes do Estado-membro em causa, ou solicitar a um Estado-membro que efectue controlos in loco, com o objectivo de assegurar a uniforme aplicação da regulamentação comunitária relativa ao mercado das frutas e produtos hortícolas, designadamente nos domínios referidos no anexo VI.
2. A Comissão informará o Estado-membro, previamente e por escrito, do objecto, da finalidade e do local dos controlos previstos, da data de início dos mesmos e da identidade e qualidade dos controladores.
Artigo 40º
1. A fim de dar cumprimento ao disposto no artigo 39º, é criado um corpo de controladores específicos para o mercado das frutas e produtos hortícolas, constituído por funcionários da Comissão com os conhecimentos técnicos, a qualificação e a experiência adequados ao exercício das suas funções e, eventualmente, de agentes designados a pedido da Comissão e com o acordo do Estado-membro em causa, de entre os referidos no nº 3 do artigo 38º para participar em inquéritos específicos.
2. Sob a direcção da Comissão, o corpo de controladores específicos terá por missão:
a) Participar nos controlos previstos e conduzidos pelas instâncias competentes dos Estados-membros;
b) Efectuar, por iniciativa da Comissão, os controlos referidos no artigo 39º, nos quais serão convidados a participar os agentes do Estado-membro em causa;
c) Avaliar os dispositivos de controlo nacionais instaurados, os processos seguidos e os resultados obtidos;
d) Informar-se do conjunto das medidas, legislativas e outras, tomadas pelas autoridades competentes para melhorar o cumprimento da aplicação da regulamentação comunitária relativa ao mercado das frutas e produtos hortícolas;
e) Desenvolver a colaboração e o intercâmbio de informações entre as instâncias de diversos Estados-membros, com o objectivo de contribuir para a aplicação uniforme da regulamentação relativa ao mercado das frutas e produtos hortícolas e facilitar a circulação dos produtos do sector.
3. Em relação aos controlos a efectuar em aplicação do nº 2, alínea b), a Comissão avisará atempadamente, antes do início das operações, a instância competente do Estado-membro em cujo território decorrerão as operações.
4. Será a própria Comissão a determinar os locais onde os seus controlos deverão ser efectuados e a estabelecer, em colaboração com os Estados-membros em causa, as suas modalidades práticas.
Artigo 41º
1. Os controlos ao abrigo do nº 2, alínea b), do artigo 40º serão efectuados em conformidade com o disposto no nº 2 do artigo 9º do Regulamento (CEE) nº 729/70.
No decurso dos controlos, os controladores da Comissão adoptarão uma atitude compatível com as regras e usos profissionais que se impõem no Estado-membro em causa, ficando obrigados ao sigilo profissional.
2. A Comissão estabelecerá as ligações adequadas com as instâncias competentes dos Estados-membros, para elaborar em conjunto programas de controlos. Os Estados-membros colaborarão com a Comissão para lhe facilitar o cumprimento desta tarefa.
3. A Comissão transmitirá à instância competente do Estado-membro em causa, o mais depressa possível, uma comunicação sobre os resultados das missões efectuadas pelos controladores. Nessa comunicação serão mencionadas as dificuldades encontradas e as infracções verificadas às disposições relativas aos mercados dos frutos e produtos hortícolas.
4. O Estado-membro em causa comunicará à Comissão, o mais depressa possível, as medidas tomadas para pôr termo às dificuldades ou infracções verificadas.
Artigo 42º
Qualquer irregularidade verificada aquando dos controlos susceptível de ter uma incidência financeira na secção «Garantia» do FEOGA será tratada nos termos do Regulamento (CEE) nº 595/91 (17). O Estado-membro em cujo território é verificada a irregularidade deverá efectuar a declaração prevista no artigo 3º do referido regulamento.
Qualquer falha na conformidade da aplicação das regras comunitárias por um Estado-membro verificada aquando dos controlos da Comissão e susceptível de ter uma incidência financeira na secção «Garantia» do FEOGA será tratada nos termos do nº 2, alínea c), do artigo 5º do Regulamento (CEE) nº 729/70.
TÍTULO VII Disposições gerais
Artigo 43º
Sob reserva de disposições em contrário do presente regulamento, são aplicáveis à produção e ao comércio dos produtos referidos no nº 2 do artigo 1º as disposições dos artigos 92º, 93º e 94º do Tratado.
Artigo 44º
1. Os Estados-membros e a Comissão comunicarão entre si os dados necessários à aplicação do presente regulamento. Os dados sobre os quais deve incidir a comunicação serão definidos de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º As modalidades da comunicação e da difusão dos dados serão adoptadas de acordo com o mesmo procedimento.
2. Os dados referidos no nº 1 deverão incluir, no mínimo, as informações sobre as superfícies cultivadas e as quantidades colhidas, comercializadas, ou não postas à venda no âmbito do artigo 23º
Essas informações são recolhidas:
- pelas organizações de produtores, no que se refere aos seus associados, sem prejuízo dos artigos 11º e 19º,
- pelos serviços competentes dos Estados-membros, no que se refere aos produtores que não sejam membros de nenhuma das estruturas colectivas previstas pelo presente regulamento. O Estado-membro em causa pode confiar essa tarefa, no todo ou em parte, a uma ou várias organizações de produtores.
3. Os Estados-membros tomarão todas as medidas necessárias para assegurar a recolha dos dados referidos no nº 2, a sua exactidão, o seu tratamento estatístico e a sua comunicação regular à Comissão. Os Estados-membros deverão prever sanções no caso de atrasos injustificados ou negligências sistemáticas na boa execução das tarefas em questão. Comunicarão essas medidas à Comissão.
4. A Comissão comunicará regularmente aos Estados-membros, pelos meios mais adequados, os dados referidos no nº 1, bem como as conclusões que retira desses dados. As modalidades de aplicação serão adoptadas de acordo com o procedimento referido no artigo 46º
Artigo 45º
É criado um Comité de gestão das frutas e produtos hortícolas, adiante denominado «comité», composto por representantes dos Estados-membros e presidido por um representante da Comissão.
Artigo 46º
1. Sempre que se faça referência ao procedimento definido no presente artigo, o comité será chamado a pronunciar-se pelo seu presidente, seja por sua própria iniciativa, seja a pedido do representante de um Estado-membro.
2. O representante da Comissão submeterá ao comité um projecto de medidas a tomar. O comité emitirá o seu parecer sobre o projecto num prazo que o presidente pode fixar em função da urgência da questão em causa. O parecer será emitido por maioria, nos termos previstos no nº 2 do artigo 148º do Tratado para a adopção das decisões que o Conselho é chamado a tomar sob proposta da Comissão. Nas votações no comité, os votos dos representantes dos Estados-membros estão sujeitos à ponderação definida no artigo atrás referido. O presidente não participa na votação.
3. a) A Comissão adoptará medidas que são imediatamente aplicáveis.
b) Todavia, se não forem conformes com o parecer emitido pelo comité, estas medidas serão imediatamente comunicadas pela Comissão ao Conselho. Nesse caso, a Comissão pode diferir, por um período de um mês, no máximo, a contar da data dessa comunicação, a aplicação das medidas que aprovou.
O Conselho, deliberando por maioria qualificada, pode tomar uma decisão diferente no prazo de um mês.
Artigo 47º
O comité pode examinar qualquer outra questão evocada pelo seu presidente, seja por sua própria iniciativa, seja a pedido do representante de um Estado-membro.
Artigo 48º
As normas de execução do presente regulamento, incluindo as sanções administrativas, financeiras e não financeiras, são adoptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º em função das necessidades específicas do sector.
Artigo 49º
O presente regulamento deve ser aplicado de modo a serem tidos em conta, paralelamente e de forma adequada, os objectivos previstos nos artigos 39º e 110º do Tratado.
Artigo 50º
Os Estados-membros tomarão todas as medidas adequadas para sancionar as infracções às disposições do presente regulamento e para prevenir e reprimir as fraudes.
Artigo 51º
Os Estados-membros comunicarão à Comissão, no prazo de um mês depois da sua adopção, as disposições legislativas, regulamentares e administrativas tomadas para execução ou em execução do presente regulamento, bem como as alterações a essas disposições.
Artigo 52º
1. As despesas ligadas ao pagamento da indemnização comunitária de retirada e ao financiamento comunitário do fundo operacional, das medidas específicas referidas no artigo 17º e nos artigos 53º, 54º e 55º, bem como das acções de controlo dos peritos dos Estados-membros colocados à disposição da Comissão em aplicação do nº 1 do artigo 40º são consideradas intervenções destinadas à regularização dos mercados agrícolas, na acepção do nº 2, alínea b), do artigo 1º do Regulamento (CEE) nº 729/70.
2. As ajudas concedidas pelos Estados-membros em conformidade com o artigo 14º e com o segundo parágrafo do nº 6 do artigo 15º constituirão uma acção comum, na acepção do nº 1 do artigo 2º do Regulamento (CEE) nº 4256/88 (18). Serão cobertas pelas previsões de despesas anuais referidas no nº 1 do artigo 31º do Regulamento (CEE) nº 2328/91 (19).
O nº 3 do artigo 1º do Regulamento (CEE) nº 2328/91 é aplicável às ajudas previstas no presente número.
O pagamento da contribuição efectuar-se-á em conformidade com o artigo 21º do Regulamento (CEE) nº 4253/88 (20). Todavia, o pagamento do saldo ou o reembolso, para além das condições estabelecidas no nº 4 desse artigo, basear-se-ão:
a) Numa declaração de despesas efectuadas pelos Estados-membros no decurso de um ano civil; e
b) Num relatório de aplicação das medidas em curso no ano civil em causa, elaborado em conformidade com o nº 4 do artigo 25º do mesmo regulamento,
apresentados à Comissão até 1 de Julho do ano seguinte.
3. A Comissão adoptará as regras de execução dos nºs 2 e 3 do presente artigo, após consulta do comité a que se refere o artigo 29º do Regulamento (CEE) nº 4253/88.
4. O disposto no título VI é aplicável sem prejuízo da execução do Regulamento (CEE) nº 4045/89 (21).
Artigo 53º
Os direitos adquiridos pelas organizações de produtores antes da entrada em vigor do presente regulamento em aplicação do artigo 14º e do título IIA do Regulamento (CEE) nº 1035/72 mantêm-se até à sua caducidade.
Artigo 54º
1. A Comunidade participará até 50 % no financiamento de acções destinadas a desenvolver e a melhorar o consumo e a utilização de frutas de casca rija na Comunidade.
2. As acções referidas no número anterior têm por objectivos:
- a promoção da qualidade dos produtos, por meio, nomeadamente, da realização de estudos de mercado, e a procura de novas utilizações, incluindo dos meios para adaptar a produção a essas novas utilizações,
- a preparação de novos modos de acondicionamento,
- a difusão de conselhos de comercialização aos diferentes operadores económicos do sector,
- a organização e a participação em feiras e outras manifestações comerciais.
3. A Comissão especificará, nos termos do procedimento previsto no artigo 46º, as acções referidas no nº 2 ou definirá novas acções.
Artigo 55º
Em relação às avelãs colhidas durante a campanha de 1997/1998, 1998/1999 e 1999/2000, será concedida uma ajuda de 15 ecus/100 kg às organizações de produtores, reconhecidas ao abrigo do Regulamento (CEE) nº 1035/72 ou ao abrigo do presente regulamento, que apliquem em 1997 um plano de melhoramento da qualidade na acepção do artigo 14ºD do Regulamento (CEE) nº 1035/72 ou um programa operacional na acepção do presente regulamento.
Artigo 56º
Até 31 de Dezembro de 2000, a Comissão apresentará ao Conselho um relatório sobre o funcionamento do presente regulamento, acompanhado, se for caso disso, de propostas adequadas.
Artigo 57º
Caso sejam necessárias medidas para facilitar a transição do antigo regime para o regime estabelecido pelo presente regulamento, essas medidas serão adaptadas de acordo com o procedimento previsto no artigo 46º
Artigo 58º
1. O presente regulamento entra em vigor na data da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
O presente regulamento é aplicável a partir de 1 de Janeiro de 1997. Todavia, o título IV apenas é aplicável, relativamente a cada um dos produtos referidos no anexo I, a partir do início da campanha de comercialização de 1997/1998.
2. São revogados com efeitos a partir da data de aplicação das disposições correspondentes do presente regulamento os Regulamentos (CEE) nºs 1035/72, 3285/83, 1319/85, 2240/88, 1121/89 e 1198/90.
As remissões para os regulamentos revogados devem entender-se como feitas para o presente regulamento e ler-se segundo os quadros de correspondência constantes do anexo VI.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros.
Feito no Luxemburgo, em 28 de Outubro de 1996.