РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1580/2007 НА КОМИСИЯТА
от 21 декември 2007 година
за определяне на правила за прилагане на Регламенти (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96 и (ЕО) № 1182/2007 на Съвета в сектора на плодовете и зеленчуците
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци (1), и по-специално член 1, параграф 3 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2201/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно общата организация на пазарите на продукти от преработени плодове и зеленчуци (2), и по-специално член 1, параграф 3 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1182/2007 на Съвета от 26 септември 2007 година за определяне на специфични правила по отношение на сектора на плодовете и зеленчуците и за изменение на директиви 2001/112/ЕО и 2001/113/ЕО, и регламенти (ЕИО) № 827/68, (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96, (ЕО) № 2826/2000, (ЕО) № 1782/2003 и (ЕО) № 318/2006, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 2202/96 (3), и по-специално член 42 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1182/2007 промени предишния режим за сектора на плодовете и зеленчуците, установен с регламенти (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96 и Регламент (ЕО) № 2202/96 на Съвета от 28 октомври 1996 година относно въвеждането на режим за помощ на Общността за производители на определени цитрусови плодове (4).
(2)
Съществуващите правила за прилагане, които обхващат сектора на плодовете и зеленчуците, се съдържат в голям брой регламенти, много от които са били многократно изменяни. Тези правила за прилагане трябва да бъдат променени в резултат на измененията, внесени в режима на плодовете и зеленчуците с Регламент (ЕО) № 1182/2007, както и предвид придобития опит. Обхватът на промените налага, с цел по-голяма яснота, всички тези правила за прилагане да бъдат събрани в нов, отделен регламент.
(3)
Ето защо следните регламенти на Комисията следва да бъдат отменени:
-
Регламент (ЕО) № 3223/94 от 21 декември 1994 г. относно подробни правила за прилагането на режима на внос на плодове и зеленчуци (5);
-
Регламент (ЕО) № 1555/96 от 30 юли 1996 година относно правила за прилагане на допълнителни вносни мита върху плодове и зеленчуци (6);
-
Регламент (ЕО) № 961/1999 от 6 май 1999 година за определяне на подробни правила за прилагане разширяването на правилата, приети от организациите на производители в сектора на плодовете и зеленчуците (7);
-
Регламент (ЕО) № 544/2001 от 20 март 2001 година относно определяне на правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на допълнителната финансовата помощ за оперативните фондове (8);
-
Регламент (ЕО) № 1148/2001 от 12 юни 2001 година относно проверките за съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресните плодове и зеленчуци (9);
-
Регламент (ЕО) № 2590/2001 от 21 декември 2001 година относно одобрение на операциите за проверка на съответствието със стандартите за търговия с пресни плодове и зеленчуци, извършвани в Швейцария преди внос в Европейската общност (10);
-
Регламент (ЕО) № 1791/2002 от 9 октомври 2002 година за одобряване на проверките за съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресните плодове и зеленчуци, извършвани в Мароко преди внос в Европейската общност (11);
-
Регламент (ЕО) № 2103/2002 от 28 ноември 2002 година относно одобряване на проверките за съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресните плодове и зеленчуци, извършвани в Южна Африка преди внос в Общността (12);
-
Регламент (ЕО) № 48/2003 от 10 януари 2003 година относно определяне на правилата за смесите от пресни плодове и зеленчуци от различни видове в една и съща търговска опаковка (13);
-
Регламент (ЕО) № 606/2003 от 2 април 2003 година за одобряване на проверките за съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресните плодове и зеленчуци, извършвани в Израел преди внос в Общността (14);
-
Регламент (ЕО) № 761/2003 от 30 април 2003 година относно одобрение на проверките за съответствие със стандартите за търговия с пресни плодове и зеленчуци, извършвани в Индия преди внос в Европейската общност (15);
-
Регламент (ЕО) № 1432/2003 от 11 август 2003 година относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на условията за признаване на организациите на производители и предварително признаване на групи производители (16);
-
Регламент (ЕО) № 1433/2003 на Комисията от 11 август 2003 година относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на оперативните фондове, оперативните програми и финансовата помощ (17);
-
Регламент (ЕО) № 1943/2003 от 3 ноември 2003 година относно определяне на правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на помощта за групи производители, които са получили предварително признаване (18);
-
Регламент (ЕО) № 103/2004 от 21 януари 2004 година за определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета по отношение на интервенционния режим и оттеглянията от пазара в сектора на плодовете и зеленчуците (19);
-
Регламент (ЕО) № 1557/2004 от 1 септември 2004 година за одобряване на проверките за съответствие със стандартите за търговия, които се прилагат по отношение на определени пресни плодове, които проверки се извършват в Нова Зеландия, преди вноса на плодовете в Общността (20);
-
Регламент (ЕО) № 179/2006 от 1 февруари 2006 година относно въвеждането на система за вносни лицензии за ябълки, внесени от трети страни (21);
-
Регламент (ЕО) № 430/2006 от 15 март 2006 година за одобрение на операции за проверка на съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресни плодове и зеленчуци, извършвани в Сенегал преди вноса им в Общността (22);
-
Регламент (ЕО) № 431/2006 от 15 март 2006 година за одобрение на операции за проверка на съответствие с търговските стандарти, приложими за пресни плодове и зеленчуци, извършвани в Кения преди вноса им в Общността (23);
-
Регламент (ЕО) № 1790/2006 от 5 декември 2006 година за одобряване на проверките за съответствие със стандартите за търговия, приложими за пресни плодове и зеленчуци, извършвани в Турция преди внос в Общността (24).
(4)
За прилагането на Регламент (ЕО) № 1182/2007 следва да бъдат приети подробни правила.
(5)
Следва да бъдат определени пазарни години за плодовете и зеленчуците. Тъй като вече няма схеми за помощ в сектора, които да следват периода на реколтата на въпросните продукти, всички пазарни години могат да бъдат хармонизирани и да съвпадат с календарната година.
(6)
С Регламент (ЕО) № 1182/2007 Комисията е упълномощена да предвиди стандарти за предлагане на пазара за плодовете и зеленчуците, а член 2, параграф 7 от него гласи, че настоящите индивидуални регламенти, които предвиждат такива стандарти, следва да продължат да се прилагат, докато не бъдат приети нови стандарти.
(7)
Изключения или освобождаване от прилагането на стандартите за предлагане на пазара следва да бъдат предоставяни при дадени операции, които са или съвсем незначителни и/или специфични, или се извършват в началото на дистрибуторската верига, или в случая на предназначени за преработка продукти.
(8)
Информацията, която се изисква от стандартите за предлагане на пазара, следва да бъде видима върху опаковката/етикета.
(9)
В отговор на търсенето на някои потребители, на пазара все по-често се срещат опаковки, съдържащи различни видове пресни плодове и зеленчуци. Лоялната търговия изисква пресните плодове и зеленчуци, предлагани в една и съща опаковка, да бъдат еднородни по отношение на качеството. Тази еднородност може да бъде гарантирана за продукти, за които не са приети стандарти на общностно равнище, чрез прибягване до общите разпоредби. За смесите от плодове и зеленчуци от различни видове в една и съща опаковка следва да бъдат определени изисквания за етикетиране. Те следва да бъдат по-облекчени в сравнение с тези, установени в стандартите за предлагане на пазара, най-вече за да се вземе предвид наличното място върху етикетите.
(10)
Всяка държава-членка следва да посочи контролните органи, които отговарят за извършване на проверките за съответствие на всеки етап от търговията. Един от тези органи следва да бъде отговорен за контактите и координацията между всички други определени за целта органи.
(11)
Тъй като познаването на търговците и основните им характеристики е необходимо средство за извършването на анализ от държавите-членки, от ключово значение е да се изгради база данни за търговците на пресни плодове и зеленчуци във всяка държава-членка.
(12)
Проверките за съответствие следва да се извършват чрез вземане на проби и да се концентрират върху търговци, които е най-вероятно да притежават стоки, които не са в съответствие със стандартите. Като имат предвид характерните особености на националните си пазари, държавите-членки следва да определят правила, които да дават приоритет на проверките на определени категории търговци. За да се осигури прозрачност, тези правила следва да бъдат съобщени на Комисията.
(13)
Държавите-членки следва да гарантират, че износът на пресни плодове и зеленчуци за трети страни съответства на стандартите за предлагане на пазара и да го удостоверят съгласно Женевския протокол за стандартизация на пресни плодове и зеленчуци и на сухи и сушени плодове, сключен в рамките на Икономическата комисия за Европа към ООН и Схемата на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) за прилагане на международните стандарти за плодове и зеленчуци.
(14)
Вносът на пресни плодове и зеленчуци от трети страни следва да съответства на стандартите за предлагане на пазара или на еквивалентни на тях стандарти. Следователно проверките за съответствие трябва да се извършват преди тези стоки да влязат на митническата територия на Общността, с изключение на малки партиди, за които контролните органи преценяват, че съществува незначителен риск за несъответствие. В някои трети страни, които осигуряват задоволителни гаранции по отношение на съответствието, предварителните проверки при износ могат да се извършват от контролните органи на тези трети страни. Там, където се прилага тази възможност, държавата-членка следва да проверява редовно ефективността/качеството на проверките преди износ, извършвани от контролните органи на третата страна, и да информира Комисията за резултатите от тези проверки.
(15)
Не се изисква продуктите, предназначени за преработка, да съответстват на стандартите за предлагане на пазара, затова следва да се гарантира, че тези продукти не се продават на пазара като пресни продукти. Такива продукти следва да бъдат етикетирани по подходящ начин, а в някои случаи/когато е възможно - придружени от сертификат за преработка, който удостоверява тяхното крайно предназначение, за да могат да бъдат извършвани проверки.
(16)
Плодовете и зеленчуците, проверявани за съответствие със стандартите за предлагане на пазара, следва да бъдат подложени на същия вид проверки на всички етапи на предлагането на пазара. За тази цел следва да бъдат прилагани насоките за проверка, препоръчвани от Икономическата комисия за Европа към ООН, които са в съгласие със съответните препоръки на ОИСР. Въпреки това трябва да бъдат определени специфични условия за проверките при етапа на продажба на дребно.
(17)
Следва да бъде предвидено признаване на организациите на производители за продуктите, за които те подадат заявление. Когато се иска признаване за продукти, предназначени само за преработка, следва да се гарантира, че те наистина се доставят за преработка.
(18)
С оглед да се помогне постигането на целите на режима на плодовете и зеленчуците и да се осигури функционирането на организациите на производители по ефективен и устойчив начин, последните трябва да бъдат колкото е възможно по-стабилни. Затова следва да се предвиди минимален срок на членство на производител в организация на производители. На държавите-членки следва да бъде дадена възможността да определят сроковете за предизвестие и датите, на които влиза в сила отказът от членство.
(19)
Основните и съществени дейности на организацията на производители трябва да бъдат свързани с концентриране на доставките и предлагането на пазара. Въпреки това организациите на производителите следва да могат да се занимават и с други дейности, независимо дали са от търговски характер. Насърчава се сътрудничеството между организации на производители, като се разрешава търговията с плодове и зеленчуци, закупени изключително от друга призната организация на производители, да не бъде взета предвид при изчисленията, както за целите на основната дейност, така и за други дейности. Що се отнася до разпоредбата за техническите средства, уместно е да се разшири обхватът на това как може да се включи разпоредба чрез членовете на организация на производители.
(20)
Организациите на производители могат да притежават дялове във филиали, които им помагат да увеличат добавената стойност на продукцията на членовете си. Следва да бъдат определени правила за изчисляването на такава предлагана на пазара продукция. Основните дейности на такива филиали следва да бъдат същите като тези на организацията на производители, като се предостави преходен период за адаптиране.
(21)
Следва да бъдат предвидени подробни правила за признаването и функционирането на асоциациите на организациите на производители, транснационалните организации на производители и транснационалните асоциации на организациите на производители, посочени в Регламент (ЕО) № 1182/2007. За да бъде осигурена последователност, тези правила следва да отразяват възможно най-точно правилата, определени за организациите на производители.
(22)
С оглед улесняване на концентрацията на доставките следва да се насърчава сливането на съществуващи организации на производители с цел образуване на нови, чрез изготвяне на правила за сливането на оперативните програми на слетите организации.
(23)
Без по никакъв начин да се нарушава спазването на принципите, съгласно които организацията на производители трябва да бъде образувана по собствена инициатива на производителите и контролирана от тях, трябва да се предвиди възможността за държавите-членки да определят условията за приемане на други физически или юридически лица за членове на организация на производители и/или на асоциация на организации на производители.
(24)
За да се гарантира, че организациите на производители действително представляват минимален брой производители, държавите-членки вземат мерки да гарантират, че дадено малцинство от членове, които произвеждат по-голяма част от продукцията в организацията на производителите, не контролират неправомерно нейното управление и функциониране.
(25)
За да се вземат предвид различните особености на производството и предлагането на пазара в Общността, държавите-членки следва да определят условията за предоставянето на предварително признаване на групи производители, които представят план за признаване.
(26)
За да се насърчи създаването на стабилни организации на производители, способни да допринесат значително за постигане на целите на режима на плодове и зеленчуци, предварително признаване следва да се предоставя само на групи производители, които могат да демонстрират способността си да изпълнят всички изисквания за признаване в рамките на определен срок.
(27)
Следва да бъде определена информацията, която групите производители са длъжни да посочат в плана за признаване. За да се даде възможност на групите производители да изпълнят по-добре изискванията, необходимо е да се разрешат изменения в плановете за признаване. За тази цел следва да се предвиди възможността всяка държава-членка да изисква от организацията на производители да извърши коригиращи действия, така че да се осигури изпълнението на нейния план.
(28)
Групата производители може да отговаря на условията за признаване преди планът за признаване да е завършен. Следва да се предвиди възможността такива групи да подават заявления за признаване едновременно с проектите на оперативните програми. За да се осигури последователност, предоставянето на такова признаване на група производители трябва да означава приключване на плана за признаване, а предоставяната помощ следва да бъде преустановена. Въпреки това, за да се вземе предвид многогодишното финансиране на инвестициите, инвестициите, които отговарят на условията за инвестиционна помощ, следва да могат да бъдат включени в оперативните програми.
(29)
За да се улесни коректното прилагане на системата от помощи и за да бъдат покрити разходите за създаване и административна дейност на групите производители, тази помощ следва да бъде с фиксиран размер. Следва да бъде определена горна граница на този фиксиран размер, за да се вземат предвид бюджетните ограничения. Освен това, като се имат предвид различните финансови потребности на групите производители, които се различават по големината си, тази горна граница следва да бъде определена така, че да бъде в съответствие със стойността на търгуваната продукция на групите производители.
(30)
За да се осигури последователност и плавен преход към статута на призната група производители, към организациите на производители следва да се прилагат еднакви правила по отношение на основните дейности на групите производители и стойността на търгуваната от тях продукция.
(31)
В случай на сливания следва да бъде дадена възможност за отпускане на помощ на групите производители, възникнали в резултат на тези сливания, за да се вземат предвид финансовите потребности на новите групи производители и за да се гарантира правилното прилагане на схемата за помощи.
(32)
За да се улесни използването на схемата за подпомагане на оперативните програми, трябва ясно да се определи продукцията на организациите на производители, предлагана на пазара, включително да се определи кои продукти могат да бъдат взети предвид и на кой етап от предлагането на пазара следва да бъде изчислявана стойността на продукцията. Трябва също така да бъдат допуснати допълнителни методи за изчисление на продукцията, предназначена за търговия, в случай на годишни колебания или недостатъчни данни. За да се предотврати злоупотреба със схемата, на организациите на производители не се разрешава да сменят референтните периоди, по време на изпълнението на програмата.
(33)
За да се гарантира правилното използване на помощта, следва да бъдат определени правила за управлението на оперативните фондове и на финансовите вноски на членовете, като се предостави, доколкото е възможно, повече гъвкавост, при условие че всички производители могат да се облагодетелстват от оперативния фонд и могат демократично да участват в решенията за използването му.
(34)
Следва да бъдат предвидени разпоредби, които определят обхвата и структурата на националната стратегия за устойчиви оперативни програми и националната рамка за екологични действия. Целта им е да се оптимизира разпределението на финансовите ресурси и да се подобри качеството на стратегията.
(35)
В интерес на доброто управление се определят процедури за представяне и одобрение на оперативните програми, включително крайните срокове, така че да може да информацията да бъде преценена по подходящ начин от компетентните органи, и мерките и дейностите, които се включват или изключват от програмите. Тъй като програмите се управляват на годишна основа, следва да се предвиди програмите, които не са одобрени преди дадена дата, да се отлагат с една година.
(36)
Следва да се предвиди годишна процедура за изменението на оперативните програми за следващата година, така че те да могат да бъдат адаптирани, за да отчетат всякакви нови условия, които не са били предвидени при първоначалното им представяне. Освен това следва да се предвиди възможността мерките и размерите на оперативния фонд да бъдат променяни в течение на всяка година от изпълнението на съответната програма. Всички подобни изменения следва да се подчиняват на известни граници и условия, определени от държавите-членки и включващи задължително уведомяване на компетентните органи за измененията, за да се гарантира, че одобрените програми поддържат общите си цели.
(37)
За целите на финансовата и правната сигурност следва да бъде изготвен списък с действия и съответни разходи, които не могат да бъдат покрити от оперативни програми.
(38)
В случай на инвестиции в индивидуални стопанства, за да се предотврати неправомерното обогатяване на частно лице, което е тясно свързано с организацията през полезния живот на инвестицията, се определят разпоредби, които да позволят на организацията да възстанови остатъчната стойност на инвестицията, независимо дали инвестицията е собственост на член или на организацията като цяло.
(39)
За да се гарантира правилното прилагане на схемата, следва да се определи каква информация трябва да бъде включена в заявленията за помощ, както и процедурите за изплащане на помощта. За да се предотвратят трудности с паричния поток, организациите на производителите следва да разполагат със система от авансови плащания заедно с подходящи гаранции. Поради същата причина трябва да има и алтернативна система за възстановяване на вече възникнали разходи.
(40)
Следва да бъдат предвидени подробни разпоредби за обхвата и прилагането на мерки за предотвратяване и управление на кризи. Доколкото е възможно, тези правила следва да бъдат гъвкави и бързо приложими при кризи, като правото за вземане на решения следва да бъде предоставено на самите държави-членки и организации на производители. Независимо от това обаче правилата следва да гарантират, че злоупотребите се избягват, и следва да се предвидят граници за използването на някои мерки, включително във финансово отношение. Те също така следва да гарантират, че фитосанитарните и екологични изисквания надлежно се спазват.
(41)
Що се отнася до изтеглянето на продукти от пазара, следва да бъдат приети подробни правила, които да отчетат потенциалното значение на тази мярка. По-специално, следва да бъдат изготвени правила относно системата за увеличеното подпомагане за изтеглените от пазара плодове и зеленчуци, които се доставят безвъздмездно като хуманитарна помощ от благотворителни организации и някои други учреждения и институции. В допълнение към това следва да бъдат определени максимални равнища на подпомагане за изтеглени от пазара продукти, за да се гарантира, че изтеглянето от пазара няма да се превърне в постоянен алтернативен начин за пласиране на продукцията, за сметка на предлагането ѝ на пазара. В този контекст, за онези продукти, за които са определени максимални равнища на обезщетения при изтегляне в приложение V към Регламент (ЕО) № 2200/96, е подходящо тези равнища да продължат да бъдат прилагани, след известно увеличаване, за да се отрази фактът, че тези изтегляния в момента се съфинансират. За други продукти, при които опитът не е показал риск от прекомерно изтегляне, е уместно на държавите-членки да бъде позволено да определят максимални равнища на подпомагане. При всички случаи обаче, поради сходни причини, е уместно да се фиксират количествени ограничения за изтегляне по продукти и по организация на производители.
(42)
Следва да бъдат приети подробни правила относно националната финансова помощ, която държавите-членки отпускат в региони на Общността, в които степента на организация на производителите е особено слаба, като се определи такава слаба степен на организация. Следва да бъдат предвидени процедури за одобрение на такава национална помощ, както и процедури за одобрение и размер на общностното възстановяване на помощта и изплащането на възстановяванията, както и за съотношението на възстановяване, което трябва да отразява реално приложимите съотношения.
(43)
Следва да бъдат приети подробни правила, по-конкретно процедурни разпоредби, относно условията, при които правилата, определяни от организациите или асоциациите на производителите в сектора на плодовете и зеленчуците, могат да бъдат разширени към всички производители, установени в конкретен икономически регион. Освен това, когато продукцията се продава от мястото на производството, следва да се изясни кои правила се отнасят към производителите и кои към купувачите.
(44)
Преди известно време производителите на ябълки в Общността се оказали в трудна ситуация, дължаща се освен всичко друго, и на значително увеличение на вноса на ябълки от някои трети страни в южното полукълбо. Следователно контролът върху вноса на ябълки трябва да бъде подобрен. Подходящият инструмент за постигане на тази цел е механизъм, базиран на издаването на лицензии за внос с условието да бъде представена парична гаранция, с което да се гарантира реалното изпълнение на операциите, за които се иска лицензия. Следва да се прилагат Регламент (ЕО) № 1291/2000 на Комисията за определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на вносни и износни лицензии и сертификати за предварително фиксиране за селскостопански продукти (25) и Регламент (ЕИО) № 2220/85 на Комисията за определяне на общи подробни правила за прилагане на системата от гаранции за селскостопанските продукти (26).
(45)
Също така следва да бъдат приети подробни правила относно системата на входните цени на плодовете и зеленчуците. Тъй като повечето от въпросните бързоразвалящи се плодове и зеленчуци се доставят на пратки, възникват особени трудности за определянето на стойността им. Следва да бъдат определени възможните методи за изчисляване на входната цена, въз основа на която вносните продукти се класират в Общата митническа тарифа. По-специално, следва да бъдат установени стандартни стойности за внос въз основа на среднопретеглената стойност на средните цени за продуктите и трябва да бъде определена специална разпоредба за случаите, в които не са налични цени за продукти с даден произход. Следва да бъде предвидено и внасяне на гаранция при определени обстоятелства, за да се обезпечи правилното прилагане на системата.
(46)
Следва да бъдат приети подробни правила относно вносното мито, което може да бъде налагано върху дадени продукти в допълнение към митото, определено в Общата митническа тарифа. Допълнителното мито може да бъде налагано, ако обемът на внос на въпросните продукти превишава началните обеми, определени за продукта и за периода на прилагане. Стоки на път към Общността се освобождават от допълнителното мито и следователно за тях следва да бъдат приети специални разпоредби.
(47)
Следва да бъде предвиден подходящ мониторинг и оценка на текущите програми и схеми, за да може тяхната ефективност и ефикасност да бъде оценена както от страна на организациите на производители, така и от страна на държавите-членки.
(48)
Следва да бъдат определени мерки/разпоредби относно вида, формата и средствата за комуникация, които са необходими за прилагането на настоящия регламент. Те следва да включват съобщения от производители и организации на производители до държавите-членки, и съобщения от държавите-членки до Комисията, както и последствията при закъснели или неточни съобщения.
(49)
Следва да бъдат определени мерки за извършването на проверките, за да се гарантира правилното прилагане на настоящия регламент и на Регламент (ЕО) № 1182/2007, както и подходящи санкции, приложими при откриване на нередности. Тези мерки следва да включват както специфични проверки и санкции, определени на общностно равнище, така и други необходими допълнителни национални проверки и санкции. Проверките и санкциите следва да бъдат ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект. Следва да бъдат предвидени и правила за разрешаването на случаи на очевидни грешки и обстоятелства на непреодолима сила или други извънредни обстоятелства, с цел да се осигури справедливо третиране на производителите. Следва да бъдат предвидени правила за изкуствено създадени ситуации, с цел да се избегне евентуално облагодетелстване от тях.
(50)
Следва да бъдат предвидени разпоредби за плавния преход от предишната система към новата система, определена с настоящия регламент и прилагането на преходните разпоредби, посочени в член 55 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
(51)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по плодове и зеленчуци,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват и използвани термини
1. Настоящият регламент определя правилата за прилагане на Регламент (ЕО) № 2200/96, Регламент (ЕО) № 2201/96 и Регламент (ЕО) № 1182/2007.
2. Термините, използвани в посочените в параграф 1 регламенти, имат същото значение както в настоящия регламент, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
Член 2
Пазарни години
Пазарните години за продуктите, изброени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2200/96 и в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2201/96, започват на 1 януари и приключват на 31 декември.
ДЯЛ II
КЛАСИФИКАЦИЯ НА ПРОДУКТИТЕ
ГЛАВА I
Общи правила
Член 3
Изключения и освобождаване от прилагането на стандарти за предлагане на пазара
1. Чрез дерогация от член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 за следните продукти не се изисква да съответстват на стандартите за предлагане на пазара:
а)
продуктите, които се транспортират до преработвателните предприятия, освен когато изрично са определени минимални критерии за качество за продуктите, предназначени за промишлена преработка в настоящия регламент;
б)
продукти, предлагани на потребителите за тяхно лично ползване в самото стопанство на производителя; и
в)
по решение на Комисията, взето по молба на държава-членка, посредством предвидената в член 46 от Регламент (ЕО) № 2200/96 процедура - продуктите от определен регион, които са продадени в мрежата за търговия на дребно на този регион за целите на утвърдено традиционно местно потребление.
2. Чрез дерогация от член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 за следните продукти не се изисква да съответстват на стандартите за предлагане на пазара в даден производствен район:
а)
продуктите, които се продават или доставят от производителя до местата за подготовка и опаковане или до складовите съоръжения, или се транспортират от неговото стопанство до подобни места; и
б)
продуктите, които се транспортират от складовите съоръжения до местата за подготовка и опаковане.
3. Чрез дерогация от член 2, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 държавите-членки могат да освободят следните продукти от изискването да съответстват на стандартите за предлагане на пазара или на някои от разпоредбите на тези стандарти:
а)
продуктите, които са изложени или предлагани за продажба, продавани, доставяни или търгувани по какъвто и да било друг начин от производителя на пазарите на едро, и по-специално на пазарите на производители, разположени в производствения район; и
б)
продуктите, които са транспортирани от тези пазари на едро до местата за подготвяне и опаковка и до складовите съоръжения, разположени в същия производствен район.
В случаите, когато се прилага първата алинея, съответната държава-членка уведомява Комисията за това, както и за предприетите в тази връзка мерки.
4. Пред компетентния орган на държавата-членка е необходимо да се представят доказателства в подкрепа на това, че обхванатите от параграф 1, буква а) и параграф 2 продукти отговарят на определените условия, особено по отношение на тяхното предназначение.
Член 4
Информация върху опаковките
1. Изискваната от стандартите за предлагане на пазара информация върху опаковките, определени в член 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, трябва да бъде изписана четливо на видно място от едната страна на опаковката като се отпечатва незаличимо върху опаковката или върху етикет, който е неразделна част от опаковката или е прикрепен неподвижно към нея.
2. За стоките, които се превозват в насипно състояние и се товарят направо на превозното средство, предвидената в параграф 1 информация се прилага в документ, придружаващ стоките или прикрепен на видно място вътре в превозното средство.
Член 5
Информация върху опаковките при продажбата на дребно
При продажбата на дребно, когато продуктите са опаковани, информацията върху опаковките, която се изисква от стандартите за предлагане на пазара, определени в член 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, е четлива и видима.
При предварително опакованите продукти, както е упоменато в Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и Съвета (27), се посочва нетното тегло в допълнение към данните, изисквани от стандартите за предлагане на пазара. Въпреки това при продуктите, които обикновено се продават на бройка, изискването за посочване на нетното тегло не се прилага, ако бройката на продуктите се вижда ясно и се брои лесно отвън, или ако тази бройка е посочена върху етикета.
Продуктите могат да бъдат неопаковани, при условие че продавачът на дребно е в състояние да покаже за предлаганите за продажба стоки карта, на която ясно и разбираемо се вижда информацията, посочена в стандартите за предлагане на пазара и в член 2, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 относно разнообразието, страната на произход на продукта и неговия клас.
Член 6
Търговски опаковки
1. Търговските опаковки, съдържащи пресни плодове и зеленчуци с нетно тегло равно на или по-малко от три килограма, могат да съдържат смеси от пресни плодове и зеленчуци от различни видове при следните условия:
а)
продуктите да са еднородни по отношение на качеството и за всеки наличен вид да съответстват на стандартите съобразно разпоредбите на параграф 2;
б)
върху опаковката да има подходящо обозначение съгласно параграф 3; и
в)
тази смес да не е от естество, което може да заблуди потребителя.
2. Продуктите, които се съдържат в опаковки, посочени в параграф 1, следва да бъдат от същия търговски клас качество съгласно приложение I.
В случай че смесите съдържат плодове и зеленчуци, които не са обхванати от стандартите за предлагане на пазара на Общността, те трябва да бъдат класирани в един и същи клас в съответствие с приложение I.
3. Обозначаването на търговските опаковки, посочено в параграф 1, и/или всяка една от опаковките, която ги съдържа, следва да включва най-малко следните указания:
а)
Името и адресът на опаковчика и/или експедитора. Това означение може да се замени:
i)
за всички опаковки с изключение на предварителните опаковки - от официално издадената или приета кодова маркировка, представяща опаковчика и/или експедитора, указана в тясна връзка с препратката „Опаковчик и/или експедитор“ (или еквивалентни съкращения);
ii)
само за предварителните опаковки - от името и адреса на продавача, установен в рамките на Общността и указан в тясна връзка с препратката „Опакован за:“ или еквивалентно означение. В този случай етикетирането включва и код, представящ опаковчика и/или експедитора. Продавачът дава цялата информация, която инспектиращият орган сметне за необходима относно значението на този код;
б)
наименованието на продуктите или видовете, съдържащи се в опаковката;
в)
наименованието на сорта или на търговския вид за всеки един от продуктите, съдържащи се в сместа, за които стандартите за предлагане на пазара на Общността го изискват за несмесените продукти;
г)
страната на произход на всеки един от съответните продукти в непосредствена близост до наименованията на съответните продукти; и
д)
клас.
За плодовете и зеленчуците, обхванати от стандартите за предлагане на пазара на Общността, тези означения заменят предвидените от въпросните стандарти указания.
ГЛАВА II
Проверки за съответствие със стандартите за предлагане на пазара
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 7
Обхват
Настоящата глава определя правилата за държавите-членки при извършването на проверки на всички етапи от предлагането на пазара за съответствие със стандартите за предлагане на пазара, определени съгласно член 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
Член 8
Компетентни органи
1. Всяка държава-членка определя:
а)
единен компетентен орган, който да отговаря за координацията и контактите в областите, обхванати от настоящата глава, наричан по-надолу „координиращ орган“, и
б)
контролен орган или органи, които да отговарят за прилагането на член 2, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, наричани по-надолу „контролни органи“.
2. Държавите-членки изпращат на Комисията следните данни:
а)
наименование, пощенски адрес и адрес на електронната поща на координиращия орган, който са определили съгласно параграф 1,
б)
наименование, пощенски адрес и адрес на електронната поща на контролните органи, които са определили съгласно параграф 1, и
в)
точното описание на съответните области на дейност на контролните органи, които са назначили.
3. Координиращият орган може да бъде контролният орган или един от контролните органи, или който и да е друг орган, определен съгласно параграф 1.
4. Комисията публикува списъка с координиращите органи, определени от държавите-членки по начин, който сметне за уместен.
Член 9
База данни за търговците
1. Държавите-членки създават база данни за търговците на плодове и зеленчуци, в която са регистрирани в съответствие с условията, определени в този член, търговците, занимаващи се с предлагане на пазара на пресни плодове и зеленчуци, за които са определени стандарти в съответствие член 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
За целите на настоящата глава „търговец“ означава всяко физическо или юридическо лице, което държи пресни плодове и зеленчуци, предмет на стандарти за предлагане на пазара, и което има за цел да ги излага или предлага за продажба, да ги продава или търгува по всякакъв друг начин за своя или чужда сметка на територията на Общността и/или да ги изнася в трети страни.
2. Държавите-членки определят условията, съгласно които следните търговци се включват или не в базата данни:
а)
търговци, чиято дейност е освободена от задължението да съответстват на стандартите за предлагане на пазара съгласно член 3; и
б)
физически или юридически лица, чиято дейност в сектора на плодовете и зеленчуците е ограничени или до транспортиране на стоките, или до продажба на малки количества в търговската мрежа на дребно.
3. Когато базата данни се състои от няколко отделни елемента, координиращият орган гарантира, че базата данни, нейните елементи и нейното актуализиране са еднакви. Актуализацията се извършва, по-специално, от контролните органи като се използва информацията, събирана по време на проверките, извършвани на всички етапи на предлагането на пазара.
4. Тази база данни съдържа за всеки търговец регистрационния номер, име, адрес, информация, необходима за неговото класифициране в някоя от категориите, посочени в член 10, по-специално положение в търговската верига, информация относно значимостта на търговеца, информация относно констатациите, направени по време на предишни проверки на всеки търговец, както и всякаква друга информация, която се счита за необходима при проверките.
5. Търговците предоставят информацията, която държавите-членки смятат, че е необходима за създаването и актуализирането на базата данни. Държавите-членки определят условията, съгласно които търговците, които не са установени на тяхна територия, но извършват търговска дейност на тази територия, се регистрират в тяхната база данни.
Раздел 2
Проверки, извършвани на вътрешния пазар
Член 10
Проверки за съответствие, извършвани на вътрешния пазар
1. Държавите-членки въвеждат система за извършване на проверки чрез вземане на проби за съответствие със стандартите за предлагане на пазара на продуктите, притежавани от търговците на всички етапи от предлагането на пазара.
По тази система държавите-членки определят честотата, на базата на анализ на риска от това даден търговец да предлага стоки, които не съответстват на стандартите за предлагане на пазара, с която трябва да бъдат извършвани проверки от контролните органи. Честотата на проверките трябва да бъде такава, че да гарантира спазване на общностните правила за всяка категория първоначално определени търговци.
Този анализ на риска се отнася по-специално до размера на търговците, тяхното положение в търговската верига, констатациите, направени по време на предишни проверки, и други възможни параметри, които се определят от държавите-членки.
Търговците, занимаващи се с подготовката и пакетирането на плодове и зеленчуци, особено в производствения район, са обект на повече проверки, отколкото другите категории търговци. Проверки могат да се извършват и по време на превоз на стоките.
Когато при проверките се откриват значителни нередности, контролните органи увеличават честотата на проверките на съответните търговци.
2. Търговците предоставят на контролните органи цялата информация, която тези органи преценяват, че е необходима за организиране и извършване на проверките.
3. Държавите-членки могат да разрешат на търговците, които гарантират постоянна и висока степен на съответствие със стандартите за предлагане на пазара на плодовете и зеленчуците, предмет на тези стандарти по време на етапа на експедиране, да използват при етикетирането на всяка опаковка образеца, посочен в приложение II. Разрешението се дава за срок от три години и може да се подновява.
В допълнение към това, за да могат да се възползват от образеца, търговците трябва:
а)
да имат контролиращ персонал, който е преминал курс на обучение, одобрен от държавата-членка;
б)
да имат подходящо оборудване за подготвяне и опаковане на продуктите;
в)
да поемат задължението сами да извършват проверки за съответствие на стоките, които експедират, и да имат регистър, в който се записват всички операции по проверките, които извършват.
Когато търговците не могат повече да гарантират висока и постоянна степен на съответствие или когато не отговарят на едно от условията, посочени във втора алинея, държавата-членка оттегля разрешението, което дава на търговеца за използване на образеца, посочен в приложение II, при етикетирането на всяка опаковка.
4. Координиращият орган съобщава на Комисията разпоредбите на контролната система, както е посочено в параграф 1. Това съобщение включва различните категории търговци, които са били идентифицирани, и честотата на проверките, определена за всеки от тях, а също така, когато е необходимо, подробните условия за прилагане на разпоредбите по параграф 3, подробните условия за прилагане на разпоредбите по член 11, параграф 1, включително минималния дял на проверките за различните засегнати търговци. Той незабавно информира Комисията за последващи изменения на тази система.
5. Контролните органи на държава-членка, на чиято територия е открита партида от стоки, с произход от друга държава-членка, която не съответства на стандартите поради дефекти или други повреди, които биха могли да бъдат открити по време на опаковането, незабавно уведомяват за такива случаи на несъответствия, открити до етапа на продажба на пазара на едро, включително в дистрибуторските центрове, органите на другите държави-членки, които биха могли да бъдат заинтересовани.
Член 11
Проверки за съответствие, извършвани при износ
1. Компетентният контролен орган гарантира на етапа на износа чрез проверка за съответствие, че продуктите, предназначени за износ в трети страни, напускат митническата територия на Общността само при условие, че съответстват на стандартите за предлагане на пазара.
Износителите предоставят на контролните органи цялата информация, която тези органи преценяват, че е необходима за организиране и извършване на проверките.
2. Държавите-членки могат да определят, за всяка категория търговци и на основата на анализ на риска, минималния дял пратки и количества, които са предмет на контрол за съответствие, извършван от компетентния контролен орган на етапа на износа. Този дял трябва да бъде достатъчен, за да осигури спазването на законодателството на Общността. В случай че проверките установят значителни нередности, контролните органи увеличават дела на пратките и количествата, подлагани на проверка, по отношение на съответните търговци.
Държавите-членки могат да прилагат посочените в първа алинея разпоредби към търговците, които отговарят на следните условия:
а)
предоставят достатъчно гаранции за постоянна и висока степен на съответствие на плодовете и зеленчуците, с които търгуват;
б)
разполагат с контролиращ персонал, който е преминал курс на обучение, одобрен от държавата-членка;
в)
поемат задължение да извършат проверка за съответствие на стоките, които предлагат на пазара; и
г)
поемат задължение да водят регистър, съдържащ описание на всички проверки, които са извършили.
3. След приключване на операциите по контрола, споменати в параграф 1, контролният орган издава сертификат за съответствие, както е посочено в приложение III, за всяка партида, предназначена за износ, и която те смятат, че съответства на стандартите за предлагане на пазара. Когато пратката за износ се състои от няколко партиди, съответствието на тези партиди може да бъде удостоверено с един единствен сертификат, в който ясно са вписани различните партиди, съставляващи на дадената пратка.
Когато, в съответствие с параграф 2, партидите, за които се отнася сертификатът за съответствие, не са подложени на проверка от компетентния контролен орган на етапа на износа, означението „самоконтрол (член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 0000/2007)“ трябва да бъде нанесено в клетка 13 (забележки) на сертификата.
4. Декларацията за износ може да бъде приета от компетентния митнически орган, само ако:
а)
стоките са придружени или от сертификата, посочен в параграф 3, или от сертификата, посочен в член 19, параграф 2, или ако
б)
компетентният контролен орган е информирал митническите органи по подходящ начин, че съответните партиди са били предмет на издаването на един от тези два вида сертификати.
Член 12
Проверки за съответствие, извършвани при внос
1. Преди освобождаване за свободно обращение продуктите от трети страни се проверяват за съответствие със стандартите за предлагане на пазара.
Вносителите предоставят на контролните органи цялата информация, която тези органи преценяват, че е необходима за организиране и извършване на проверките съгласно параграф 2 и член 16, параграф 1.
2. Без да се засяга раздел 3, официалният контролен орган извършва проверка за съответствие на етапа на внос на всяка внесена партида и, когато тези продукти съответстват на изискваните стандарти, издава сертификат за съответствие, както е посочено в приложение III. Когато пратката за внос се състои от няколко партиди, съответствието на тези партиди може да бъде удостоверено с един единствен сертификат, в който ясно са вписани различните партиди, съставляващи дадената пратка.
3. Митническите органи разрешават освобождаване за свободно обращение, само ако:
а)
стоките са придружени от сертификата съгласно параграф 2, от сертификата съгласно член 14, параграф 1, или от сертификата съгласно член 19, параграф 2, или ако
б)
компетентният контролен орган е информирал митническите органи по подходящ начин, че съответните партиди са били предмет на издаването на един от тези сертификати.
4. Чрез дерогация от параграфи 1, 2 и 3 в случай, че компетентният контролен орган прецени на етапа на вноса, че рисковете от несъответствие със стандартите за предлагане на пазара на някои партиди са малки, той може да не извърши проверка за съответствие на тези партиди. За целта компетентният контролен орган представя на митническия орган подпечатана декларация или го уведомява по друг начин, че процедурите по митническо оформяне могат да бъдат извършени.
За целите на прилагане на първа алинея компетентният контролен орган определя предварително критериите за оценка на риска от несъответствие на партидите, както и на основата на анализ на риска, за всеки вид внос, който е определил, минималния дял пратки и количества, които да бъдат предмет на проверка за съответствие от компетентния контролен орган на етапа на вноса. Всеки дял, определен в съответствие с разпоредбите на настоящия параграф, трябва във всеки случай да бъде значително по-висок от дела, прилаган по силата на член 16, параграф 1.
5. С цел да се постигне по-голямо единство при прилагането на параграф 4 в държавите-членки, Комисията следва да приеме общи насоки за неговото прилагане. Координиращият орган съобщава незабавно на Комисията правилата за прилагане на параграф 4, включително критериите и минималните дялове, посочени в параграф 4, втора алинея, както и всякакви следващи промени в тези правила.
6. Когато при внос от трета страна се установи, че партида от стоки не съответства на стандартите, координиращият орган на съответната държава-членка незабавно уведомява Комисията и координиращите органи на другите държави-членки, които биха могли да бъдат заинтересовани, които на свой ред разпространяват тази информация на своята територия, където е необходимо. Уведомяването на Комисията се извършва посредством електронната система, посочена от Комисията.
Раздел 3
Проверки, извършвани от трети страни
Член 13
Одобрение на операциите по проверка, извършвани от трети странипреди внос в Общността
1. По молба на трета страна Комисията може да одобри в съответствие с процедурата, предвидена в член 46 от Регламент (ЕО) № 2200/96, операции по проверка за съответствие, които тази трета страна извършва преди осъществяването на внос в Общността.
2. Одобрението по параграф 1 може да бъде дадено на трети страни, които поискат това и на чиято територия стандартите за предлагане на пазара на Общността или поне еквивалентни стандарти, са спазени за продукти, изнасяни за Общността.
Одобрението уточнява официалния орган в третата страна, който отговаря за извършването на операциите по проверка, посочени в параграф 1. Този орган отговаря за контактите с Общността. Одобрението също така определя контролните органи, които са натоварени с извършването на споменатите проверки, наричани по-нататък „контролни органи на третата страна“.
Одобрението може да се прилага само за продукти с произход от съответната трета страна и може да бъде ограничено до някои определени продукти.
3. Контролните органи на третата страна са официални органи или официално признати от органа, посочен в параграф 2, които предоставят задоволителни гаранции и разполагат с необходимия персонал, оборудване и съоръжения за извършване на проверки в съответствие с методите, посочени в член 20, параграф 1 или с еквивалентни методи.
4. Списъкът на страните, чиито проверки за съответствие са били одобрени съгласно настоящия член, и въпросните продукти се съдържат в част A от приложение IV. Подробностите за техните официални и контролни органи се съдържат в част Б от същото приложение, а образците на сертификати, посочени в член 14, се съдържат в част В от същото приложение.
Член 14
Сертификати
1. Контролните органи на третата страна издават за всяка партида, проверена преди влизането ѝ на митническата територия на Общността, сертификат за съответствие, описан в приложение III, или друг вид формуляр, одобрен от Комисията и третата страна. Когато пратката за внос се състои от няколко партиди, съответствието на тези партиди може да бъде удостоверено с един единствен сертификат, в който ясно са вписани различните партиди, съставляващи дадената пратка.
Моделите на формуляри, на основата на които се изготвят сертификатите, предвидени в първа алинея, се определят в рамките на одобрението, посочено в член 13, параграф 1.
2. Сертификатът носи обозначението „оригинал“. Ако са необходими допълнителни екземпляри, те трябва да носят означението „копие“. Компетентните органи на Общността могат да приемат за валиден единствено оригинала на сертификата.
Формулярът е с размери 210 × 297 mm; допустимото отклонение в размера на дължината е до 8 mm повече или до 5 mm по-малко. Хартията, която се използва, трябва да бъде бяла, без остатъци от хартиена каша, предназначена за писане и с тегло най-малко 40 g/m2.
Формулярите се отпечатват и попълват на един от официалните езици на Общността.
Формулярите се попълват по механично графичен или сходен метод.
Върху сертификатите не трябва да има зачерквания или допълнителен текст и знаци. Промените се извършват чрез зачеркване на неверните данни и, където е уместно, чрез допълване на необходимото. Всяка извършена промяна се парафира от автора и заверява от органа, издал сертификата.
Всеки сертификат има сериен номер, предназначен да го идентифицира, и носи печата на органа, който го издава, както и подписите на лицето или лицата, упълномощени да го подпишат.
Издаващият орган задържа по едно копие от всеки издаден сертификат.
Член 15
Преустановяване на одобрението
Действието на одобрението може да бъде преустановено от Комисията, ако тя установи, че в значителен брой партиди и/или количества стоките не отговарят на данните, вписани в сертификатите за съответствие, издадени от контролните органи на третите страни, или когато не е отговорено по задоволителен начин на исканията за последващи проверки, посочени в член 16, параграф 2.
Член 16
Допълнителни проверки, извършвани от държавите-членки
1. Държавите-членки извършват на етапа на внос физически проверки за съответствие със стандартите на продукти, които се внасят съгласно условията, определени в този раздел, като извършват за всяка съответна трета страна проверки за съответствие на базата на значителен дял от пратките и количествата, внасяни съгласно тези условия. Този дял е достатъчен, за да се осигури спазване на правилата на Общността от контролните органи на третата страна. Държавите-членки гарантират, че мерките, определени в член 20, параграф 3, се прилагат спрямо проверените партиди, когато тези партиди не съответстват на стандартите за предлагане на пазара.
Когато при проверките се откриват значителни нередности, държавите-членки незабавно информират Комисията и контролните органи увеличават дела на пратките и количествата, проверявани в съответствие с разпоредбите на този член.
В случай че дадена държава-членка събира такса за покриване на разходите, направени за проверките за съответствие, посочени в настоящия параграф, тази такса се определя в такъв размер, че да отразява по-малкия дял на проверените пратки и количества за тези проверки, отколкото за тези, посочени в член 12.
2. При наличието на основателни съмнения по отношение на автентичността на даден сертификат, посочен в член 14, параграф 1, първа алинея, или по отношение на точността на съдържащите се в него данни, се извършва последваща проверка.
Компетентният орган на Общността изпраща сертификата или копие от него до официалния кореспондент в третата страна, посочен в член 13, параграф 2, втора алинея, като посочва при необходимост причините, които налагат проверка, и всички получени сведения, които дават основание да се смята, че сертификатът не е автентичен или че сведенията, които се съдържат в него, са неточни. Исканията за последваща проверка се довеждат в най-кратки срокове до знанието на Комисията заедно с резултатите от всяка извършена проверка.
Когато се изисква последваща проверка, вносителят на въпросните продукти може да поиска от компетентните контролни органи да извършат проверката за съответствие, предвидена в член 12.
Член 17
Задължения за съобщаване
1. Координиращият орган съобщава на Комисията всяко тримесечие, не по-късно от края на тримесечието, следващо съответното тримесечие, за всяка трета страна или даден продукт, броя на партидите и общите количества, внесени в съответствие с член 13, броя на партидите и количествата, които са били проверени за съответствие, както е предвидено в член 16, параграф 1, и от тези партиди, онези, при които контролните органи са открили несъответствие с данните, посочени в сертификатите за съответствие, издадени от контролните органи на третата страна, като се уточняват количествата за всяка от тези партиди и видовете дефекти, довели до появата на тази констатация.
2. Митническите органи си сътрудничат тясно с координиращия орган и/или контролните органи, по-конкретно що се отнася до приложението на член 16, параграфи 1 и 2, и им предоставят цялата необходима информация.
Член 18
Административно сътрудничество
1. Прилагането на разпоредбите на настоящия раздел е подчинено на установяването на процедура за административно сътрудничество между Общността и всяка заинтересована трета страна.
За да отговарят на условията на тази процедура, заинтересованите трети държави съобщават на Комисията всякаква информация, свързана с операциите по проверките, и по-специално образци на печатите, използвани от контролните органи на третата държава, както и, когато е необходимо, без отлагане, всякакви промени относно тази информация. Тази информация, както и последващите промени в нея, се предоставят от Комисията на координиращите органи на държавите-членки, които уведомяват митническите органи и останалите компетентни органи.
След установяване на административно сътрудничество и последващите значителни изменения на информацията, съобщена от въпросната трета страна в рамките на това административно сътрудничество и във връзка с имената и адресите на официалния кореспондент и на контролните органи, Комисията прави съобщение, което е публично достояние по начин, който сметне за подходящ.
2. Одобрението на третите държави, посочени в член 13, параграф 4, се прилага от датата на съобщението, посочено в параграф 1 от настоящия член, относно установяването на административно сътрудничество между Общността и третата държава и се обявява публично от Комисията.
Раздел 4
Продукти, предназначени за преработка
Член 19
Продукти, предназначени за преработка
1. За целите на настоящия регламент, продуктите, предназначени за преработка, са пресни плодове и зеленчуци, които са предмет на стандартите за предлагане на пазара и които са транспортирани до преработвателните предприятия, където се преработват в продукти, класирани в тарифна позиция по КН, която е различна от тази на първоначалния пресен продукт.
2. Компетентните контролни органи издават сертификати за промишлено предназначение, както е предвидено в приложение V, за продукти, предназначени за износ в трети страни, и за продукти, внасяни в Общността, когато такива продукти са предназначени за преработка и следователно, съгласно член 3, параграф 1, буква а), не подлежат на съответствие със стандартите за предлагане на пазара. Те се уверяват, че специалните разпоредби относно етикетирането, описани в параграф 4 от настоящия член, са спазени.
3. При внос, след като е издаден един от сертификатите, посочени в параграф 2, компетентният контролен орган незабавно изпраща на координиращия орган на държавата-членка, където ще се осъществява преработката, копие от сертификата и всякаква друга информация, необходима за извършването на евентуални проверки в хода на операциите по преработка. След преработката преработвателното предприятие връща сертификата на компетентния контролен орган, който се уверява, че продуктите наистина са били преработени.
4. Пакетирането на продуктите, предназначени за преработка, трябва да бъде ясно обозначено от опаковчика с думите „предназначен за преработка“ или друго еквивалентно съчетание от думи. При стоки, превозвани в насипно състояние, натоварени директно в някакво превозно средство, това указание се посочва в документ, придружаващ стоките, или върху бележка, поставена на видно място вътре в превозното средство.
5. Държавите-членки вземат всички необходими мерки, по-конкретно тези, които са свързани със сътрудничество с другите заинтересовани държави-членки, за да се избегне експедирането извън района на производство на стоки, предназначени за продажба на пазара в прясно състояние, като стоки, предназначени за преработка.
Раздел 5
Метод на контрол
Член 20
Метод на контрол
1. Проверките за съответствие, определени в настоящата глава, с изключение на тези в етапа на продажба на дребно на крайния потребител, се извършват в съответствие с методите, посочени в приложение VI, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
Държавите-членки определят специфични мерки за проверка на съответствието на етапа на продажба на дребно на крайния потребител.
2. Когато инспекторите определят, че стоките съответстват на стандартите за предлагане на пазара, контролният орган може да издаде посочения в приложение III сертификат за съответствие. При всички случаи този сертификат се издава на етапите на внос или износ.
3. Когато стоките не отговарят на стандартите, контролният орган издава констативен протокол за несъответствие на вниманието на търговеца или негови представители. Стоките, за които е издаден констативен протокол за несъответствие, не могат да бъдат премествани без разрешение на контролния орган, който е издал този констативен протокол. Това разрешение може да бъде взето като се спазват условията, определени от контролния орган.
Търговците могат да решат да приведат в съответствие всичките или някои от стоките. Стоките, приведени в съответствие, не могат да бъдат търгувани преди компетентният контролен орган да се е уверил чрез всички подходящи начини, че стоките наистина са били приведени в съответствие. Той издава, когато е приложимо, сертификат за съответствие, както е посочено в приложение III, за една партида или част от нея, само след като стоките са били приведени в съответствие със стандартите.
Ако контролен орган приеме искането на търговец да приведе в съответствие стоките в държава-членка, различна от тази, в която е извършена проверката, заключаваща несъответствието на стоките, държавите-членки вземат всички мерки, които считат за необходими, по-специално по отношение на сътрудничеството между тях, за да проверят дали е извършено привеждането в съответствие.
Когато стоките не могат да бъдат приведени в съответствие, нито предназначени за хранене на животни, нито за промишлена преработка, нито за каквато и да било друга нехранителна употреба, контролният орган може, ако е необходимо, да поиска от търговците да вземат необходимите мерки, за да гарантират, че въпросните продукти няма да бъдат предлагани на пазара.
Търговците предоставят цялата информация, която държавите-членки считат за необходима за прилагането на настоящия параграф.
4. За целите на прилагането на настоящата глава, във фактурите и другите придружаващи стоката документи се посочват клас на качество, страна на произход на продуктите и, където е необходимо, предназначението на стоката за преработка. Това изискване не се прилага при етапа на продажба на дребно на крайния потребител.
ДЯЛ III
ОРГАНИЗАЦИИ НА ПРОИЗВОДИТЕЛИ
ГЛАВА I
Изисквания и признаване
Раздел 1
Определения
Член 21
Определения
1. За целите на настоящия дял:
а)
„производител“ означава селскостопански производител, както е посочено в член 3, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007;
б)
„филиал“ означава дружество, в което една или повече организации на производители, или асоциации на такива организации притежават дялове и което допринася за постигане на целите на организацията на производители или на асоциацията от организации на производители;
в)
„транснационална организация на производители“ е всяка организация, в която поне едно от стопанствата на производители се намира в държава-членка, различна от тази, в която е седалището на организацията;
г)
„транснационална асоциация на организации на производители“ е всяка асоциация на организации на производители, в която поне една от асоциираните организации се намира в държава-членка, различна от тази, в която е седалището на асоциацията;
д)
цел „Сближаване“: целта на действието за най-слабо развитите държави-членки и региони съгласно законодателството на Общността, регулиращо Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд за периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г.
е)
„мярка“ означава едно от следните:
i)
действия, които имат за цел планиране на производството, включително придобиване на дълготрайни активи;
ii)
действия, които имат за цел подобряване или поддържане на качеството на продукта, включително придобиване на дълготрайни активи;
iii)
действия, които имат за цел подобряване на предлагането на пазара, включително придобиване на дълготрайни активи, както и дейности по насърчаване и комуникация, различни от насърчителните и комуникационните дейности, по точка vi);
iv)
научна дейност и експериментално производство, включително придобиване на дълготрайни активи;
v)
действия за обучение, различни от обучението по точка vi), и действия, които имат за цел да насърчават достъпа до консултантски услуги;
vi)
всеки един от шестте инструмента за предотвратяване и управление на кризи, изброени в букви а)-е) от член 9, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007;
vii)
екологични действия, посочени в член 9, параграф 3, от Регламент (ЕО) № 1182/2007, включително придобиване на дълготрайни активи;
viii)
други действия, включително придобиване на дълготрайни активи, различни от посочените в точки i), ii), iii), iv) и vii), които отговарят на една или повече от целите, посочени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
ж)
„действие“ означава специфична дейност или инструмент за постигането на конкретна оперативна цел, която допринася за постигането на една или повече от целите, посочени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007;
з)
„вторичен продукт“ означава продукт, който се получава от подготвянето и/или преработката на плодове или зеленчуци, който има положителна икономическа стойност, но не е основният предвиден резултат;
и)
„първи етап на преработка“ означава преработването на плодове и зеленчуци в друг продукт, описан в приложение I към Договора за ЕО. Почистването, нарязването, подрязването, изсушаването и пакетирането на пресни продукти с оглед на предлагането на пазара не се считат за първи етап на преработка;
й)
„междубраншова основа“, както е посочено в член 10, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, означава една или повече от дейностите, описани в член 20, буква в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, одобрени от държавите-членки и съвместно управлявани от организация на производителите или асоциация на организациите на производителите, и най-малко един друг участник в преработката и/или дистрибуторската верига;
к)
„базов показател“ означава показател, който отразява състояние или тенденция, съществуваща в началото на програмния период, който може да даде полезна информация:
i)
при анализа на първоначалното състояние с цел установяване на национална стратегия за устойчиви оперативни програми или оперативна програма;
ii)
като референция, спрямо която резултатите и въздействието на национална стратегия или оперативна програма могат да бъдат оценени, и/или
iii)
при тълкуването на резултатите и въздействието на национална стратегия или оперативна програма.
2. Държавите-членки определят съответните юридически лица на своята територия за целите на член 3, параграф 1 и член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, предвид техните правни и административни структури. Ако е уместно, те предвиждат и разпоредби за ясно определение на части от юридически лица за прилагането на тези членове.
Раздел 2
Изисквания, приложими към организациите на производители
Член 22
Продуктов обхват
1. Държавите-членки признават организациите на производители по член 4 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 по отношение на продукта или групата от продукти, посочени в заявлението за признаване, за което се взема решение съгласно член 4, параграф 1, буква в) от посочения регламент.
2. Държавите-членки признават организациите на производители по отношение единствено на продуктите, предназначени за преработка, за които могат да гарантира, че се предоставят за преработка било то чрез система за договори за доставка, или по друг начин.
Член 23
Минимален брой членове
При определянето на минимален брой членове от организациите на производители съгласно член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, държавите-членки предвиждат, когато един заявител за признаване е изцяло или частично съставен от членове, които сами по себе си представляват юридически лица или ясно определени части на юридически лица, съставени от производители, минималният брой производители може да се изчислява въз основа на броя асоциирани производители във всяко едно от юридическите лица или ясно определените части на юридически лица.
Член 24
Минимална продължителност на членството
1. Минималният срок на членството на производител е не по-малък от една година.
2. Отказът от членство се изпраща на организацията на производители в писмена форма. Държавите-членки определят сроковете за изпращане на предизвестие, които не превишават шест месеца, както и датите, на които отказът влиза в сила.
Член 25
Структури и дейности на организациите на производители
Държавите-членки се уверяват, че организациите на производители имат на свое разположение персонал, инфраструктура и оборудване, необходими за изпълняване на изискванията, определени в член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, и осигуряват извършването на основните им функции, по-специално що се отнася до:
а)
познаване на продукцията на членовете си;
б)
събиране, сортиране, съхранение и опаковане на продукцията на членовете си;
в)
търговско и финансово управление и
г)
централизирано счетоводство и система за фактуриране.
Член 26
Стойност или обем на търгуваната продукция
За целите на член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007 стойността или обемът на търгуваната продукция се изчисляват на същата база като стойността на търгуваната продукция, определена в членове 52 и 53 от настоящия регламент.
Член 27
Предоставяне на технически средства
За целите на член 4, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, счита се, че организация на производители, която е призната за продукт, за който е необходимо предоставяне на техническо средство изпълнява задължението си, когато предостави адекватно ниво на технически средства или тя самата, или чрез членовете си, чрез филиали или чрез подизпълнители.
Член 28
Основни дейности на организациите на производители
1. Основната дейност на организацията на производители е свързана с концентрация на доставките и с пласиране на пазара на продуктите на членовете ѝ, за които е призната.
2. Стойността на търгуваната продукция на членовете на организацията на производители, както и на членове на други организации на производители, която тя продава, е по-голяма от стойността на другата търгувана продукция, която тя продава.
Това изчисление се базира само на продукти, за които организацията на производителите е призната.
3. Когато се прилага член 52, параграф 7, параграф 2 от настоящия член се прилага mutatis mutandis към въпросните филиали от 1 януари 2012 г.
Член 29
Изнасяне на дейности
Изнасянето на дейности на организация на производители означава, че организацията на производители е сключила търговско споразумение с друг субект, включително един от членовете ѝ или филиал, с цел предоставяне на въпросната дейност. Независимо от това обаче организацията на производители продължава да бъде отговорна за гарантирането на изпълнението на тази дейност и за цялостния контрол на управление и наблюдение на търговското споразумение за предоставянето на дейността.
Първият параграф се прилага mutatis mutandis, когато асоциация на организации на производители възлага дейност на подизпълнител.
Член 30
Транснационални организации на производители
1. Седалището на транснационална организация на производители се установява в държава-членка, в която организацията разполага със значими съоръжения или значителен брой членове и/или реализира значителна част от търгуваната продукция.
2. Държавата-членка, в която се намира седалището на транснационалната организация на производители, е отговорна за следното:
а)
признаване на транснационалната организация на производители;
б)
одобряване на оперативната програма на транснационалната организация на производители;
в)
установяване на необходимото административно сътрудничество с другите държави-членки, в които се намират членовете, по отношение на спазване на изискванията на признаване, както и режима на проверки и санкции. Тези други държави-членки се задължават да оказват необходимото съдействие на държавата-членка, в която е установено седалището, и
г)
предоставяне при поискване от страна на другите държави-членки на всякаква необходима информация, включително приложимо законодателство на други държави-членки, в които са разположени членовете, преведена на официалния език на държавите-членки, отправили искането.
Член 31
Сливане на организации на производители
1. При сливането на организации на производители с различни оперативни програми организациите изпълняват програмите си паралелно и отделно до 1 януари на годината след сливането. В такива случаи въпросните организации на производители изискват сливането на оперативните програми да стане чрез изменение в съответствие с разпоредбите на член 66. В противен случай въпросните организации на производители изискват сливането на оперативните програми да стане чрез изменение в съответствие с разпоредбите на член 67.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите-членки могат да разрешат на организации на производители, които отправят искане за това, при наличието на надлежно обосновани причини, да изпълняват отделни оперативни програми паралелно до завършването на тези програми.
Член 32
Членове, които не са производители
1. Държавите-членки могат да определят дали и при какви условия едно физическо или юридическо лице, което не е производител, може да бъде прието за член на организация на производители.
2. При определяне на условията, посочени в параграф 1, държавите-членки гарантират, по-специално, спазването на член 3, параграф 1, буква а) и параграф 4, буква в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
3. Физическите или юридическите лица, посочени в параграф 1, не могат:
а)
да бъдат взети предвид за критериите за признаване;
б)
да се ползват пряко от мерките, финансирани от Общността.
Държавите-членки могат да ограничат или забранят правото на тези лица да гласуват по решения относно оперативните фондове при спазване на условията, определени в параграф 2.
Член 33
Демократична отчетност на организациите на производители
Държавите-членки предприемат всички мерки, които считат за необходими, за да предотвратят злоупотреба с власт или влияние от страна на един или повече от членовете по отношение на управлението и дейността на организация на производители, които включват най-малко правото на глас.
Раздел 3
Асоциации на организации на производители
Член 34
Признаване на асоциации на организации на производители
1. Държавите-членки могат да признават единствено асоциации на организации на производители по член 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 по отношение на дейностите относно посочените в заявлението за признаване продукт или продукти.
2. Асоциация на организации на производители се признава по член 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 и съответно развива дейност на организация на производители, дори когато предлагането на въпросните продукти на пазара продължава да се извършва от членовете ѝ.
Член 35
Основни дейности на асоциациите на организации на производители
Член 28, параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis към асоциациите на организации на производители.
Член 36
Членове на асоциации на организации на производители, които не са организации на производителите
1. Държавите-членки могат да определят дали и при какви условия всяко физическо или юридическо лице, което не е призната организация на производители, може да бъде прието за член на асоциацията на организации на производители.
2. Членове на призната асоциация на организации на производители, които не са признати организации на производители:
а)
не се вземат предвид при критериите за признаване;
б)
не гласуват по решения, свързани с оперативни фондове;
в)
не се ползват пряко от мерките, финансирани от Общността.
Член 37
Транснационална асоциация на организации на производители
1. Седалището на транснационалната асоциация на организации на производители се установява в държава-членка, в която тази асоциация разполага със значителен брой членуващи организации и/или членуващите организации реализират значителна част от търгуваната продукция.
2. Държавата-членка, в която се намира седалището на транснационалната организация на производители, е отговорна за следното:
а)
признаване на асоциацията;
б)
одобряване, когато е необходимо, на оперативната програма на асоциацията;
в)
установяване на необходимото административно сътрудничество с другите държави-членки, в които се намират асоциираните организации по отношение на изпълнение на изискванията за признаване и режима на проверки и санкции. Тези други държави-членки се задължават да оказват необходимото съдействие на държавата-членка, в която е установено седалището, и
г)
предоставяне при поискване на всякаква необходима информация, включително приложимо законодателство на други държави-членки, в които се намират членовете, преведена на официалния език на държавите-членки, отправили искането.
Раздел 4
Групи производители
Член 38
Представяне на планове за признаване
1. Юридическото лице или ясно обособена част от юридическото лице представя посочения в член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 план за признаване на компетентния орган на държавата-членка, в която е установено седалището на юридическото лице.
2. Държавите-членки определят:
а)
минималните критерии, на които юридическото лице или ясно обособената част на юридическо лице трябва да отговаря, за да може да представи план за признаване;
б)
правилата за съставяне, съдържание и изпълнение на планове за признаване;
в)
периода, по време на който на бивш член на организация на производители се забранява да се присъедини към група производители след като е напуснал организацията на производители, във връзка с продуктите, за които организацията на производители е била призната, и
г)
административните процедури за одобрението, контрола и изпълнението на плановете за признаване.
Член 39
Съдържание на плановете за признаване
Проектът на план за признаване съдържа най-малко следното:
а)
описание на първоначалното състояние, по-специално във връзка с броя на членовете производители, като се предоставят всички подробности за членовете, продукцията, включително стойността на търгуваната продукция, маркетинг и инфраструктурата, включително инфраструктурата, която е собственост на индивидуални членове на група производители, ако се използва от самата група производители;
б)
предложената дата за започване на изпълнение на плана и неговата продължителност, която не може да превишава пет години; и
в)
дейностите, които следва да се предприемат, за да се получи признаване.
Член 40
Одобрение на планове за признаване
1. Компетентният национален орган взема решение по проекта на план за признаване в рамките на три месеца от получаване на плана заедно с всички необходими документи.
2. След извършване на проверките, посочени в член 113, компетентният национален орган, ако е уместно:
а)
приема плана и предоставя предварително признаване;
б)
изисква промени в плана;
в)
отхвърля плана.
Планът се приема, когато е необходимо, само ако промените, изисквани съгласно буква б), са включени в него.
Той уведомява юридическото лице или ясно обособената част от юридическо лице за своето решение.
Член 41
Изпълнение на планове за признаване
1. Планът за признаване се изпълнява на годишни сегменти с начало 1 януари. Държавите-членки могат да позволят на групите производители да разделят тези годишни сегменти на шестмесечни периоди.
Планът за признаване започва в съответствие с предложената дата съгласно член 39, буква б):
а)
на 1 януари след датата на приемането му от компетентния национален орган, или
б)
веднага след приемането му.
2. Държавите-членки определят условията, при които групи производители могат да поискат изменения в плановете по време на изпълнението им. Тези молби се придружават от всички необходими документи.
3. Компетентният национален орган взема решение за изменения в плановете в рамките на три месеца от получаването на молбата за изменение, след разглеждане на представените доказателства. Когато не е взето решение по дадена молба за изменение в рамките на този срок, молбата се счита за отхвърлена.
Член 42
Заявления за признаване на организация на производители
Групите производители, които изпълняват план за признаване, могат по всяко време да подадат заявление за признаване в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 1182/2007. Такива заявления се подават при всички случаи преди края на преходния период, посочен в член 7 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
От датата, на която се подава такова заявление, въпросната група може да представи проект на оперативна програма съгласно член 64.
Член 43
Основни дейности на групи производители
Член 28 се прилага mutatis mutandis към групи производители.
Член 44
Стойност на търгуваната продукция
1. Член 52 се прилага mutatis mutandis към групи производители.
2. Когато стойността на търгуваната продукция намалее поради надлежно обосновани пред държава-членка причини, които не зависят от отговорността и контрола на групата производители, стойността на търгуваната продукция не може да бъде по-малка от 65 % от декларираната стойност в предишното заявление или заявления за помощ, обхващащи най-скорошния годишен сегмент, както е проверено от държавата-членка, а при липсата на такова - от първоначално декларираната стойност в одобрения план за признаване.
Член 45
Финансиране на планове за признаване
1. Равнищата на помощта, посочена в член 7, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се намаляват наполовина по отношение на търгуваната продукция, която надвишава 1 000 000 евро.
2. Помощта, посочена в член 7, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, има горна граница от 100 000 евро за всяка група производители за годишен сегмент.
3. Когато сегмент от изпълнението не е за цяла календарна година, посочените в параграф 2 горни граници пропорционално се намаляват.
4. Помощта съгласно член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 се изплаща:
а)
на годишни или шестмесечни вноски в края на всеки годишен или шестмесечен период за изпълнението на плана за признаване, или
б)
на вноски, които обхващат част от годишен период, ако планът започне по време на годишен период или ако признаването бъде получено съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 преди края на годишния период.
За изчисляване на вноските държавата-членка може да използва като база търгуваната продукция, която се отнася за период, различен от периода, по отношение на който се изплаща вноската, когато това е оправдано от гледна точка на контрола. Разликата между периодите следва да бъде по-малка от продължителността на въпросния период.
5. Обменният курс, който е приложим към сумите, посочени в параграфи 1 и 2, е последният обменен курс, публикуван от Европейската централна банка преди първия ден на периода, в рамките на който са предоставени въпросните помощи.
Член 46
Помощ за инвестиции, необходими за получаване на признаване
По отношение на инвестициите, свързани с изпълнението на плановете за признаване, посочени в член 39, буква в) от настоящия регламент, за които се предоставя помощ съгласно член 7, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007:
а)
не се разрешават инвестиции, които има опасност да доведат до нарушаване на конкуренцията, засягаща другите икономически дейности на организацията, и
б)
инвестиции, които водят до пряка или косвена полза от такива мерки, се финансират пропорционално на тяхното използване за секторите или продуктите, за които е предоставено предварителното признаване.
Член 47
Заявление за предоставяне на помощ
1. Дадена група производители представя само едно заявление за помощта, посочена в член 7, параграф 3, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, в срок от три месеца след края на всеки годишен или шестмесечен период, както е посочено в член 45, параграф 4 от настоящия регламент. Заявлението включва декларация за стойността на търгуваната продукция за периода, за който се иска помощ.
2. Заявления за помощ за шестмесечни периоди се подават, само ако планът за признаване е разделен на шестмесечни периоди, както е посочено в член 41, параграф 1. Всички заявления за помощ се придружават от писмена декларация от групата производители, в която последната декларира, че:
а)
спазва и ще продължи да спазва Регламент (ЕО) № 1182/2007 и настоящия регламент; и
б)
не е извлякла полза, не извлича полза и няма да извлича полза нито пряко, нито косвено от дублирано финансиране на общностно или на национално равнище за действията, приложими съгласно нейния план за признаване, за които се отпуска финансиране от Общността по силата на настоящия регламент.
3. Държавите-членки определят срока за изплащане на помощта, който в никакъв случай не е по-дълъг от шест месеца от получаване на заявлението.
Член 48
Условия за участие
Държавите-членки оценяват възможността на групите производители да се ползват от помощта съгласно настоящия регламент, за да установят, че отпускането на дадена помощ е надлежно оправдано, като се вземат предвид условията и датата, на която е била отпусната предишна публична помощ на организациите или групите производители, от които произхождат членовете на въпросните групи производители, както и за движението на членове между организациите и групите производители.
Член 49
Участие на Общността
1. Участието на Общността за помощта, посочена в член 7, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, възлиза на:
а)
75 % от приемливите публични разходи в регионите, отговарящи на условията на цел „Сближаване“, и
б)
50 % от приемливите публични разходи в останалите региони.
2. Участието на Общността за помощта, посочена в член 7, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, изразено в отпускане на средства или еквивалент на отпускане на средства, не превишава процента приемливи разходи за инвестиции:
а)
50 % в регионите, отговарящи на условията на цел „Сближаване“, и
б)
30 % в останалите региони.
Въпросните държави-членки се задължават да участват най-малко с 5 % от приемливите разходи за инвестиции.
Получателите на помощта за приемливи разходи за инвестиции плащат най-малко:
а)
25 % в регионите, отговарящи на условията на цел „Сближаване“, и
б)
45 % в останалите региони.
Член 50
Сливания
1. Помощта, посочена в член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, може да бъде отпусната или да продължи да се отпуска на групи производители, които са получили предварително признаване и които са резултат от сливането между две или повече групи производители, които са получили предварително признаване.
2. За целите на изчисляването на помощта, която се изплаща по силата на параграф 1, групата производители, образувана в резултат на сливането, замества групите на производители, които са се слели.
3. Когато две или повече групи производители се слеят, новата организация получава правата и задълженията на групата производители, която първа е получила предварително признаване.
4. Когато група производители, която е получила предварително признаване, се слее с призната организация на производители, организацията, която е резултат от това сливане, вече не отговаря на условията за предварително признаване като група производители, нито за помощта, посочена в член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007. Организацията, която е резултат от сливането, продължава да се счита за призната организация на производители, при условие че спазва приложимите изисквания. Ако е необходимо, организацията на производителите изисква промяна в оперативната ѝ програма и за тази цел член 31 се прилага mutatis mutandis.
Въпреки това дейности изпълнени от групи производители преди подобно сливане продължават да отговарят на условията, определени в плана за признаване.
Член 51
Последици от признаването
1. Посочената в член 7, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 помощ се прекратява след получаване на признаването.
2. Когато е представена оперативна програма в съответствие с настоящия регламент, държавата-членка гарантира, че няма дублиране на финансирането на мерките, предвидени в плана за признаване.
3. Инвестициите, отговарящи на условията за помощ или разходите, посочени в член 7, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, могат да бъдат продължени в оперативните програми, при условие че съответстват на изискванията на настоящия регламент.
4. Държавите-членки определят срока, започващ да тече след изпълнението на плана за признаване, в рамките на който се изисква от групата производители да бъде призната като организация на производители. Този срок не може да превишава четири месеца.
ГЛАВА II
Оперативни фондове и оперативни програми
Раздел 1
Стойност на търгуваната продукция
Член 52
Основа за изчисление
1. За целите на настоящата глава стойността на търгуваната продукция за организация на производители се изчислява въз основа на продукцията на членове на организации на производители, за които организацията на производителите е призната.
2. Стойността на търгуваната продукция включва продукцията на членовете, които напускат или се присъединяват към организацията на производители. Държавите-членки определят условията за избягване двойното осчетоводяване.
3. Държавите-членки могат да позволят на организациите на производители да включват стойността на вторичните продукти в стойността на търгуваната продукция.
4. Стойността на търгуваната продукция включва стойността на изтеглените от пазара количества, пласирани в съответствие с букви а) и б) от член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, изчислени на средната цена на тези продукти, предлагани на пазара от организацията на производители през предходната година.
5. Единствено продукцията на членовете на организацията на производители, предлагана на пазара от самата организация на производители или в съответствие с член 3, параграф 3, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се причислява към стойността на търгуваната продукция.
6. Търгуваната продукция се фактурира франко организацията на производителите:
а)
когато е приложимо, като продукт, който е пакетиран, подготвен или е преминал първи етап на преработка;
б)
без ДДС; и
в)
без вътрешни транспортни разходи, когато разстоянието между пункта за централизирано събиране или опаковане на организацията на производители и пункта за дистрибуция на организацията на производители е значително. Държавите-членки предвиждат намаления, които да се прилагат на фактурираната стойност за продуктите, фактурирани на различни етапи на преработка, доставка или транспорт.
7. Стойността на търгуваната продукция може също да се изчислява франко филиал, на същата основа като посочената в параграф 6, при условие че поне 90 % от капитала на филиала се притежава от:
а)
организацията на производители или асоциацията на организации на производители, или
б)
при одобрение от страна на държавата-членка, от членове, които са кооперации на организациите на производители или на асоциациите на организации на производители, ако това допринася за постигане на целите, изброени в член 3, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
8. При намаляване на продукцията поради климатични събития, болести по растенията или животните или нашествия на вредители, в стойността на търгуваната продукция може да се включи всякакво застрахователно обезщетение във връзка с мерките за застраховане на реколтата, обхванати в раздел 6 на глава III, или еквивалентни мерки, предприемани от организацията на производители.
Член 53
Референтен период
1. Годишната горна граница на помощта, посочена в член 10, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се изчислява всяка година на базата на стойността на търгуваната продукция през дванадесетмесечния референтен период, определен от държавите-членки.
2. Референтният период се определя от държавите-членки за всяка организация на производители като:
а)
дванадесетмесечен период, започващ не по-рано от 1 януари три години преди годината, през която се прилага оперативната програма, и завършващ не по-късно от 1 август на същата година, или
б)
средната стойност на три последователни дванадесетмесечни периода, започващи не по-рано от 1 януари пет години преди годината, през която се прилага оперативната програма, и завършващи не по-късно от 1 август на същата година.
3. Дванадесетмесечният период е отчетният период на въпросната организация на производители.
Референтният период не се изменя в рамките на една оперативна програма освен при надлежно обосновани случаи.
4. Когато намаляването на стойността на продукта е възникнало по причини, надлежно доказани съгласно изискванията на държава-членка, и които попадат извън отговорността и контрола на организацията на производители, стойността на търгуваната продукция, посочена в параграф 1, не е по-малка от 65 % от стойността на въпросния продукт през предишния референтен период.
Причините, посочени в първата алинея, се доказват надлежно.
5. Когато наскоро признати организации на производители не разполагат с достатъчни данни за търгуваната продукция за приложението на параграф 2, за стойност на търгуваната продукция може да се счита стойността на продукцията, предназначена за търговия, която е предвидена от организацията на производители за целите на признаването. Това се изчислява като средна стойност от търгуваната продукция за трите предходни години на всички производители, които са членове на организацията на производители, когато е подадено заявление за признаване.
6. Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да съберат информация за стойността на търгуваната продукция на организациите на производители, които не са представили оперативни програми.
7. Чрез дерогация от параграфи 1 и 6 стойността на търгуваната продукция за референтния период се изчислява съгласно приложимото законодателство през въпросния референтен период.
Раздел 2
Оперативни фондове
Член 54
Управление
Държавите-членки следят оперативните фондове да се управляват по такъв начин, че да е възможно за външни одитори да идентифицират годишно, проверяват и заверяват приходите и разходите.
Член 55
Финансиране на оперативните фондове
Финансовите вноски в оперативния фонд, посочен в член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се определят от организацията на производители.
Всички производители имат възможност да се възползват от оперативния фонд и всички производители имат възможност демократично да участват в решения, свързани с използването на фондовете на организацията на производители и финансовите вноски в оперативните фондове.
Член 56
Съобщаване на прогнозираната сума
Организациите на производители съобщават прогнозираните суми за вноската на Общността, вноската на членовете ѝ и на самата организация на производители в оперативните фондове за следващата година на държавите-членки най-късно до 15 септември, заедно с оперативните програми или исканията за одобрение на техните изменения.
Държавите-членки могат да определят по-късна дата от 15 септември.
Изчислението на прогнозираната сума на оперативните фондове се базира на оперативните програми и стойността на търгуваната продукция. Изчислението се разделя между разходите за мерки за предотвратяване и управление на кризи, както и други мерки.
Раздел 3
Оперативни програми
Член 57
Национална стратегия
1. Цялостната структура и съдържание на националната стратегия, посочена в член 12, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се определя от 1 януари 2009 г. в съответствие с насоките, определени в приложение VII. Преди тази дата държавите-членки определят цялостната ѝ структура и съдържание. Тя може да включва регионални елементи.
Националната стратегия включва всички взети решения и приети разпоредби от държавите-членки при прилагането на дял III от Регламент (ЕО) № 1182/2007 и настоящия дял.
2. Националната стратегия, включително интегрирането на националната рамка, посочена в член 12, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се определя преди представянето на проектите за оперативните програми за дадена година. Националната рамка се интегрира, след като е била изпратена до Комисията и, ако е уместно, след като е била изменена, в съответствие с член 12, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
3. Анализът на първоначалното положение е част от процеса на изготвяне на национална стратегия и се извършва под наблюдението на държавата-членка. Тя идентифицира и оценява съответните потребности, подредбата на потребностите по отношение на приоритетите, определянето на целите, които трябва да бъдат постигнати чрез оперативните програми, така че да отговорят на приоритетните нужди, очакваните резултати и количествените цели в сравнение с първоначалното състояние, и изброява най-подходящите инструменти за постигане на тези цели.
4. Държавите-членки също така осигуряват мониторинга и оценяването на националната стратегия и изпълнението ѝ чрез оперативните програми.
Националната стратегия може да бъде изменена, по-специално като се вземат предвид мониторинга и оценяването. Такива изменения се извършват преди представянето на проектите на оперативните програми за дадена година.
5. Държавите-членки определят в националната стратегия максималните проценти от фонда, които могат да бъдат похарчени за индивидуална мярка и/или вид действие и/или разход, с цел да се гарантира подходящ баланс между различните мерки.
Член 58
Национална рамка за екологични действия
1. В допълнение към нотификацията, предвидена по член 12, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, държавите-членки уведомяват Комисията и за всякакви изменения на националната рамка, които са предмет на процедурата, изложена в член 12, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007. Комисията предоставя рамката на другите държави-членки чрез средства, които сметне за подходящи.
2. Рамката определя неизчерпателен списък с екологични действия и условията за тях, приложими в държавите-членки, за целите на член 9, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, като за всяко избрано екологично действие посочва:
а)
конкретно поет ангажимент или ангажименти, и
б)
оправдаването на действието, базирано на очакваното въздействие върху околната среда във връзка с нуждите и приоритетите на околната среда.
Член 59
Допълнителни правила на държавите-членки
Държавите-членки могат да приемат правила за допълнение на Регламент (ЕО) № 1182/2007 и на настоящия регламент относно приемливостта на мерките, действията и разходите в оперативните програми.
Член 60
Връзка с програмите за развитие на селските райони
1. Не се предоставя подпомагане в рамките на програма или програми за развитие на селските райони на държавите-членки, одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005 за действия, които са обхванати от мерки, посочени в настоящия регламент, при условията на параграф 2.
2. Когато по изключение съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005 се предоставя подпомагане в съответствие с член 5, параграф 6 от посочения регламент за мерки, които биха били потенциално приемливи съгласно настоящия регламент, държавите-членки гарантират, че един бенефициер може да получи подпомагане за дадено действие само по една схема.
За тази цел, когато държавите-членки включват мерки, съдържащи такива изключения в програмите им за развитие на селските райони, те гарантират, че националната стратегия съгласно член 57 от настоящия регламент, определя критериите и административните правила, които те ще прилагат в програмите за развитие на селските райони.
Когато е уместно и без да се накърняват разпоредбите на член 10, параграфи 1, 3 и 11 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, равнището на подпомагане за мерките, обхванати от настоящия регламент, не надвишава равнището, приложимо към мерките по програмата за развитие на селските райони.
Подпомагането за екологичните действия, различни от придобиването на дълготрайни активи, се ограничава до максималните суми, определени в приложението към Регламент (ЕО) № 1698/2005 за агроекологични плащания. Тези суми могат да бъдат увеличавани в извънредни случаи, като се вземат предвид специфичните обстоятелства, които трябва да бъдат обосновани в националната стратегия съгласно член 57 от настоящия регламент.
Член 61
Съдържание на оперативните програми и приемливи разходи
1. Оперативните програми включват:
а)
описание на първоначалното състояние, базирано, когато е подходящо, на базовите показатели, описани в приложение XIV;
б)
целите на програмата, като се имат предвид перспективите за продукцията и пазара, и обяснение за това какъв е приносът на програмата към националната стратегия и потвърждение, че тя съответства на националната стратегия, включително по отношение на баланса между дейностите. Описанието на целите се отнася до целите, определени в националната стратегия, и набелязва измерими цели, за да се улесни мониторингът на постепенния напредък при изпълнението на програмата;
в)
подробно описание на мерките, включващи тези за предотвратяване и управление на кризи, съдържащи отделни дейности, които да бъдат предприети, и средствата за постигане на тези цели през всяка година на прилагане на програмата. Описанието посочва степента на различните предложени мерки:
i)
да допълни и да бъде в съответствие с други мерки, включително мерките, финансирани или отговарящи на условията за подпомагане от други фондове на Европейската общност, и по-специално за подпомагане на развитието на селските райони. В този смисъл се прави специфично позоваване, ако е уместно, на мерки, извършени в рамките на предишните оперативни програми;
ii)
не съдържа какъвто и да е риск за двойно финансиране от фондове на Европейската общност;
г)
продължителността на програмата; и
д)
финансовите аспекти, а именно:
i)
методът на изчисляване и размерите на финансовите вноски;
ii)
процедурата за финансиране на оперативния фонд;
iii)
информацията, необходима за обосноваване на различните размери на вноските; и
iv)
бюджетът и графикът за предприемане на действия за всяка година от изпълнението на програмата.
2. Различните екологични действия могат да бъдат съчетавани при условие, че са взаимно допълващи се и съвместими.
Когато екологичните действия се съчетават, равнището на подпомагане взема предвид специфичните предшестващи приходи и допълнителните разходи, произтичащи от съчетаването.
3. Инвестиции, включително тези по договори за лизинг, чийто период на изплащане надвишава продължителността на оперативната програма, могат да се прехвърлят в следваща оперативна програма на надлежно обоснована икономическа база, и по-специално в случаи, когато фискалният период на обезценяване е по-дълъг от пет години.
Когато инвестициите се заменят, остатъчната стойност на заменените инвестиции:
а)
се добавя към оперативния фонд на организацията на производители, или
б)
се изважда от разходите за замяна.
Инвестиции или действия могат да се изпълняват в индивидуални стопанства на членове на организацията на производители, при условие че те допринасят за постигането на целите на оперативната програма. Ако членът напусне организацията на производители, държавите-членки гарантират, че инвестицията или остатъчната ѝ стойност се възстановява, освен ако държавата-членка не предвиди друго.
4 Оперативните програми не включват действия или разходи, посочени в списъка в приложение VIII.
5. Разходите в рамките на оперативните програми, които са отговарят на условията за помощ, се ограничават до реално направените разходи. Все пак държавите-членки могат да установят вместо това стандартни фиксирани суми предварително и по надлежно оправдан начин в следните случаи:
а)
когато такива стандартни фиксирани суми са посочени в приложение VIII;
б)
за допълнителни външни транспортни разходи, сравнени с разходи за пътен превоз, които са направени при използване на железопътен и/или морски транспорт, като част от мярка за опазване на околната среда, и
в)
за допълнителни разходи и пропуснати ползи в резултат на екологични действия, изчислени в съответствие с член 53, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1974/2006.
Държавите-членки извършват преглед на такива суми на всеки пет години.
6. За да отговаря едно действие на условията за приемливост, повече от 50 % от продуктите в стойностно изражение, които са отнасят до него, следва да бъдат тези, за които организацията на производители е призната. За да бъдат включени в тези 50 %, продуктите следва да произлизат от членове на организацията на производители или от членове на друга организация на производители. Съответните правила от член 52 се прилагат при изчисляване на стойността.
Член 62
Документи, които трябва да се представят
Оперативните програми се съпровождат от:
а)
доказателство за учредяване на оперативен фонд;
б)
писмена декларация от организацията на производители, че се задължава да спазва Регламент (ЕО) № 1182/2007 и настоящия регламент; и
в)
писмена декларация от организацията на производители, че тя не получава и няма да получава, пряко или косвено, друго финансиране от страна на Общността или съответната държава, по отношение на действия, които могат да бъдат финансирани съгласно настоящия регламент.
Член 63
Частични оперативни програми
1. Съгласно член 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 държава-членка може да разреши на асоциация на организации на производители да представи собствена частична оперативна програма, която се състои от действия, които са идентифицирани, но не се изпълняват от двама или повече членове на организации на производители в техните оперативни програми.
2. За частични оперативни програми се прилагат същите правила, както и за другите оперативни програми и те се разглеждат заедно с оперативните програми на членовете-организации на производители.
3. Държавите-членки гарантират, че:
а)
дейностите са изцяло финансирани от вноските на съответните организации на производители, изплатени от оперативните фондове на тези организации;
б)
дейностите и съответното финансово участие са изброени в оперативната програма на всяка участваща организация на производители; и
в)
няма риск от дублиране на помощта и че член 60 се прилага mutatis mutandis.
Член 64
Срок за представяне
Оперативните програми се представят за одобрение от организацията на производители от компетентните органи в държавата-членка, в която се намира седалището на организацията на производители, най-късно до 15 септември в годината, предшестваща тази, през която програмите трябва се изпълняват. Независимо от това държавите-членки могат да отложат тази дата.
Когато юридическо лице или ясно обособена част от юридическо лице, включително група производители, представи заявление за признаване като организация на производители, то може в същото време да представи посочената в алинея първа оперативна програма за одобрение. За да бъде одобрена програмата, е необходимо да се получи признаване не по-късно от крайната дата, посочена в член 65, параграф 2.
Член 65
Решение
1. В зависимост от случая компетентните национални органи:
а)
одобряват размерите на фондовете и програмите, които отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 1182/2007 и тези от настоящата глава;
б)
одобряват програми, при условие че организациите на производители приемат някои изменения; или
в)
отхвърлят програмите или част от програмите.
2. Компетентните национални органи вземат решения по програмите и фондовете най-късно до 15 декември на годината, в която са представени.
Държавите-членки уведомяват организациите на производители за тези решения най-късно до 15 декември.
Въпреки това при надлежно обосновани причини компетентният национален орган може да вземе решение по отношение на оперативна програма и фондовете не по-късно от 20 януари след датата на заявлението. Решението за одобрение може да постанови, че разходите са приемливи от 1 януари на годината, която следва заявлението.
Член 66
Изменения на оперативните програми за следващи години
1. Организациите на производители могат да поискат изменения на оперативните програми, включително ако е необходимо удължаване на продължителността им до обща продължителност от пет години, най-късно до 15 септември, за да бъдат приложени от 1 януари следващата година.
Въпреки това държавите-членки могат да отложат датата за представяне на искания.
2. Исканията за изменения се придружават от документи, посочващи причината, характера и последствията от промените.
3. Компетентният орган взема решения за искания за изменения в оперативни програми най-късно до 15 декември.
Въпреки това при надлежно обосновани причини държавите-членки могат да вземат решение за изменение на оперативни програми не по-късно от 20 януари след датата на заявлението. Решението за одобрение може да постанови, че разходите са приемливи от 1 януари на годината, която следва заявлението.
Член 67
Изменения на оперативни програми през текущата година
1. Държавите-членки могат да разрешат изменения на оперативни програми през текущата година при определени от тях условия.
2. Компетентните национални органи могат да разрешат на организациите на производители през текущата година:
а)
да приложат само частично оперативните си програми;
б)
да променят съдържанието на оперативната програма, включително, ако е необходимо, да удължат продължителността ѝ до обща продължителност от пет години;
в)
да увеличат размера на оперативния фонд с максимум 25 % и да го намалят с процент, който ще бъде определен от държавите-членки, от първоначално одобрения размер при условие, че са спазени общите цели на оперативната програма. Държавите-членки могат да увеличат този процент в случай на сливания на организации на производители съгласно член 31, параграф 1.
3. Държавите-членки определят условията, при които оперативните програми могат да бъдат изменяни през текущата година без предварително одобрение от страна на компетентните национални органи. Тези изменения отговарят на условията за отпускане на помощ, само ако организацията на производители е уведомила незабавно компетентните органи.
Член 68
Формат на оперативните програми
1. Оперативните програми се прилагат на годишни периоди от 1 януари до 31 декември.
2. Оперативните програми, одобрени най-късно на 15 декември, се прилагат от 1 януари следващата година.
Прилагането на програмите, одобрени след 15 декември, се отлага с една година.
Чрез дерогация от първа и втора алинея от настоящия параграф, когато се прилага член 65, параграф 2, трета алинея или член 66, параграф 3, втора алинея, изпълнението на оперативните програми, одобрени в съответствие с тези разпоредби, започва не по-късно от 31 януари след одобрението им.
Раздел 4
Помощи
Член 69
Одобрен размер на помощта
Държавите-членки съобщават на организациите на производители и на асоциациите на организации на производители одобрения размер на помощта, както се изисква съгласно член 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, най-късно до 15 декември.
Когато се прилагат член 65, параграф 2, трета алинея или член 66, параграф 3, втора алинея от настоящия регламент, държавите-членки съобщават одобрения размер на помощта не по-късно от 20 януари.
Член 70
Заявления
1. Организациите на производители представят заявление за помощ или остатъка от нея на компетентните органи за всяка оперативна програма, за която се иска помощ най-късно на 15 февруари от годината след тази, за която се иска помощ.
2. Заявленията се придружават от документи, които посочват:
а)
исканата помощ;
б)
стойността на търгуваната продукция;
в)
финансовите вноски, които се събират от членовете ѝ, и вноските на самата организация на производители;
г)
възникналите разходи по отношение на оперативната програма;
д)
разходите за предотвратяване и управление на кризи, разпределени на действия;
е)
дела от оперативния фонд, изразходван за мерки за предотвратяване и управление на кризи, разпределен по действия;
ж)
съответствие с член 9, параграф 2, член 9, параграф 3, букви а) и б) и член 10 от Регламент (ЕО) № 1182/2007;
з)
писмена декларация, че не са получили дублиране на общностно или национално финансиране по отношение на мерките и/или действията, които отговарят на условията за помощ съгласно настоящия регламент; и
и)
при заявление за плащане на стандартна фиксирана сума съгласно член 61, параграф 4, доказателство за изпълнението на въпросното действие.
3. Заявленията могат да включват планирани, но неизвършени разходи, ако се докажат следните елементи:
а)
въпросните действия не са могли да бъдат извършени най-късно до 31 декември в годината на прилагане на оперативната програма поради причини, независещи от съответната организация на производители;
б)
тези дейности могат да бъдат извършени най-късно до 30 април следващата година; и
в)
еквивалентна вноска от организацията на производители остава в оперативния фонд.
Помощта се изплаща и внесената гаранция в съответствие с член 72, параграф 3 се освобождава само при условие, че се представи доказателство за изпълнението на планирания разход, посочен в първа алинея, буква б), най-късно до 30 април от годината след тази, за която е бил планиран въпросният разход, и на основата на действително установеното право да бъде получена помощ.
4. Когато заявленията са представени след датата, предвидена в параграф 1, помощта се намалява с 1 % за всеки ден закъснение.
В изключителни и надлежно обосновани случаи компетентните органи могат да приемат заявления след датата, предвидена в параграф 1, ако необходимите проверки са били извършени и срокът за плащане, предвиден в член 71, е спазен.
Член 71
Изплащане на помощта
Държавите-членки изплащат помощта най-късно до 15 октомври на годината след годината на изпълнение на програмата.
Член 72
Авансови плащания
1. Държавите-членки могат да разрешат на организациите на производители да подават заявления за авансови плащания на частта от помощта, съответстваща на предвидимите разходи, произтичащи от оперативната програма през три - или четиримесечния период, започващ от месеца, в който е подадено заявлението.
2. Заявления за авансови плащания се подават по решение на държавата-членка на тримесечие - през януари, април, юли и октомври - или на четиримесечие - през януари, май и септември.
Общите авансови плащания, направени през дадена година, не могат да надвишават 80 % от първоначално одобрената сума на помощта за оперативната програма.
3. Авансите се изплащат след внасяне на гаранция, равна на 110 % от тях в съответствие с Регламент № (ЕИО) 2220/85.
Държавите-членки определят условия, гарантиращи, че финансовите вноски в оперативния фонд са събрани в съответствие с членове 54 и 55 от настоящия регламент, а сумите от предишните авансови плащания са били действително изразходвани.
4. Заявленията за освобождаване на гаранции могат да бъдат представени през текущата програмна година и се придружават от съответните документи.
Гаранциите се освобождават по отношение на до 80 % от платените аванси.
5. Основното изискване по смисъла на член 20 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 обхваща изпълнението на дейностите, определени в оперативните програми, при спазване на задълженията, предвидени в член 62, букви б) и в) от настоящия регламент.
В случай на неспазване на основните изисквания или на сериозно нарушение на задълженията, предвидени в член 62, букви б) и в), гаранцията се задържа, независимо от другите санкции, приложими в съответствие с раздел 3 на глава V.
В случай на неспазване на други изисквания, гаранцията се задържа пропорционално на сериозността на нарушението, което е било установено.
6. Държавите-членки определят минимална сума и срокове за авансовите плащания.
Член 73
Частични плащания
Държавите-членки могат да разрешат на организации на производители да кандидатстват за изплащане на онази част от помощта, която съответства на разходите, направени в резултат на оперативната програма.
Заявления могат да се подават по всяко време, но не повече от три пъти през дадена година. Те се придружават от подходящи подкрепящи документи.
Общите плащания по отношение на заявленията за части от помощта не могат да превишават 80 % от първоначално одобрената сума на помощта за оперативната програма или от реалните разходи, което от двете е по-малко.
Държавите-членки могат да определят минимална сума и срокове за частичните плащания.
ГЛАВА III
Мерки за предотвратяване и управление на кризи
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 74
Избор на мерки за предотвратяване и управление на кризи
Държавите-членки могат да предвидят една или повече от мерките, описани в член 9, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, да не се прилагат на тяхна територия.
Член 75
Заеми за финансиране на мерки за предотвратяване и управление на кризи
Заеми, които се вземат за финансиране на мерки за предотвратяване и управление на кризи съгласно член 9, параграф 2, трета алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007, периодът на плащане на които превишава срока на оперативната програма, могат да бъдат пренесени към следваща оперативна програма при надлежно обосновани икономически основания.
Раздел 2
Изтегляния от пазара
Член 76
Определение
Настоящият раздел определя правилата по отношение на изтеглянията от пазара, разглеждани в член 9, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007. За целите на настоящата глава „продукти, изтеглени от пазара“, „изтеглени продукти“ и „продукти, които няма да се предлагат за продажба“ означават продукти, които са изтеглени от пазара по такъв начин.
Член 77
Стандарти за предлагане на пазара
1. Когато за даден продукт съществува стандарт за предлагане на пазара, както е посочено в член 2, параграфи 2 и 7 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, изтегленият от пазара продукт трябва напълно да съответства на тези стандарти, с изключение на разпоредбите за търговския вид и обозначаването на продуктите. Продуктите могат да бъдат изтеглени от пазара в насипно състояние, при което всички размери са заедно, при условие че се спазват минималните изисквания за клас II, по-специално по отношение на качеството и размера.
Въпреки това миниатюрната продукция, така както е определена в съответните стандарти, трябва да съответства на приложимите стандарти за предлагане на пазара, включително на разпоредбите, отнасящи се до търговския вид и обозначаването на продуктите.
2. Ако за даден продукт не съществуват стандарти за предлагане на пазара, изтеглените от пазара продукти трябва да отговарят на минималните изисквания, посочени в приложение IX. Държавите-членки могат да създадат допълнителни правила, допълващи тези минимални изисквания.
Член 78
Среден тригодишен период за изтегляне от пазара за безвъздмездно разпространение
Таванът от 5 % от обема на търгуваната продукция, посочен в член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се изчислява въз основа на средно аритметично на всички обеми продукти, за които организацията на производители е призната и които се търгуват чрез организацията на производители през предходните три години.
За наскоро признатите организации на производители данните за пазарните години преди признаването са:
а)
когато организацията е била група производители, еквивалентните данни за тази група производители, ако са приложими, или
б)
приложимият за признаването обем.
Член 79
Предварителна нотификация за операции по изтегляне на продукти от пазара
1. Организациите на производители и асоциациите на организации на производители предварително уведомяват компетентните национални органи чрез писмено съобщение или съобщение по електронен път за всяка операция по изтегляне на продукти от пазара, която възнамеряват да предприемат. В тази нотификация се уточняват по-специално списъкът на продуктите, подложени на интервенция, и техните основни характеристики съгласно съответните стандарти за предлагане на пазара, очакваното количество от всеки засегнат продукт, тяхното предвидено предназначение и мястото, където изтеглените от пазара продукти могат да бъдат проверени, както е предвидено в член 110. Нотификациите включват сертификат, който удостоверява, че изтеглените продукти съответстват на приложимите стандарти за предлагане на пазара или на минималните изисквания, посочени в член 77.
2. Държавите-членки определят подробни правила за организациите на производители що се отнася до нотификациите, посочени в параграф 1, по-специално по отношение на сроковете.
3. В сроковете, посочени в параграф 2, държавите-членки:
а)
или извършват проверката, както е посочено в член 110, параграф 1, след която, ако не са открити никакви нередности, разрешават операцията по изтегляне на продукти от пазара, така както е отбелязано след проверката; или
б)
в случаите, посочени в член 110, параграф 3, не извършват проверката, както е посочено в член 110, параграф 1, в който случай уведомяват за това организацията на производители чрез писмено съобщение или съобщение по електронен път и разрешават операцията по изтегляне от пазара, така както е обявена.
Член 80
Подпомагане
1. Подпомагането, включващо както вноската на Общността, така и вноската на организацията на производители, за изтеглените от пазара количества е не по-голямо от размера, определен в приложение X за продуктите, посочени в това приложение. За други продукти държавите-членки определят максималните размери на подпомагането.
2. Изтеглените от пазара продукти не следва да превишават 5 % като дял от обема на търгуваната продукция за всеки един продукт във всяка една организация на производители.
Обемът на търгуваната продукция се изчислява като среден обем от търгуваната продукция за предходните три години. Ако няма такава информация, се използва обемът на търгуваната продукция, за която организацията на производители е била призната.
Процентите, посочени в първа алинея, са средногодишните проценти за период от три години, с допустима грешка от 3 % годишно.
Член 81
Предназначение на изтеглените от пазара продукти
1. Държавите-членки определят разрешимите предназначения за продуктите, които подлежат на изтегляне от пазара. Те приемат разпоредби, за да гарантират, че няма да има отрицателно въздействие върху околната среда, нито отрицателни фитосанитарни последици от изтеглянето или предназначението на продуктите. Разходите, направени от организациите на производители за спазване на тези разпоредби, подлежат на възстановяване като част от подпомагането за изтегляне от пазара съгласно оперативната програма.
2. Предназначенията, посочени в параграф 1 от настоящия член, включват безвъздмездно разпространение, което означава посочените в член 10, параграф 4, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007 и други сходни предназначения, одобрени от държавите-членки.
Държавите-членки предприемат всички необходими стъпки за улесняване на контактите и сътрудничеството между организациите на производители и получателите, които те са одобрили, по тяхно искане, за безвъздмездно разпространение.
3. Прехвърлянето на продуктите към преработвателната индустрия е възможно само при условие, че в резултат на това няма да се получи нарушаване на конкуренцията за засегнатите отрасли в рамките на Общността или за внесените продукти.
Член 82
Транспортни разходи
1. Транспортните разходи за безплатната дистрибуция на всички изтеглени от пазара продукти се възстановяват в рамките на оперативната програма по фиксирани суми в зависимост от разстоянието между точката на изтегляне и мястото на доставката, определено в приложение ХI.
В случай на морски транспорт Комисията определя транспортните разходи, които могат да бъдат възстановени въз основа на реалните транспортни разходи и разстоянието. Така определеното обезщетение не може да превишава разходите при наземен транспорт при най-краткия път между мястото на натоварване и теоретичната точка на излизане. Коригиращ коефициент от 0,6 се прилага за сумите, посочени в приложение XI.
2. Транспортните разходи се изплащат на страната, която действително поема финансовия разход за въпросната транспортна операция.
Плащанията зависят от представянето на подкрепящи документи, уточняващи по-специално:
а)
наименованията на получаващите организации;
б)
количествата от въпросните продукти;
в)
приемане от страна на получаващите организации и използваните транспортни средства; и
г)
действително извършените транспортни разходи.
Член 83
Разходи за сортиране и опаковане
1. Разходите за сортиране и опаковане на пресни плодове и зеленчуци, изтеглени от пазара за безвъздмездно разпространение, се възстановяват в рамките на оперативните програми по фиксирана сума от 132 евро на тон нетно тегло в случай на продукти в пакети от по-малко от 25 килограма нетно тегло.
2. Опаковките на продуктите, предназначени за безвъздмездно разпространение, съдържат европейския символ заедно с един или повече от надписите, посочени в приложение ХII.
3. Разходите за сортиране и опаковане се изплащат на организациите на производители, които са извършили тези операции.
Плащанията зависят от представянето на подкрепящи документи, уточняващи по-специално:
а)
наименованията на получаващите организации;
б)
количествата от въпросните продукти; и
в)
приемане от страна на получаващите организации, уточняващи търговския вид.
Член 84
Условия за получателите на изтеглени от пазара продукти
1. Получателите на изтеглени от пазара продукти, посочени в член 10, параграф 4, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се задължават:
а)
спазват настоящия регламент;
б)
да водят отделно материална и финансова отчетност, които отразяват в подробности въпросните операции;
в)
приемат извършването на проверки, предвидени в законодателството на Общността; и
г)
да предоставят подкрепящи документи за крайното предназначение на всеки един продукт под формата на приемо-предавателен протокол (или еквивалентен документ), който удостоверява, че изтеглените продукти са били приети от трета страна с цел безвъздмездно разпространение.
Независимо от това държавите-членки могат да решат получателите да не водят отчетност или счетоводство, посочени в първа алинея, буква б), ако получават само малки количества и когато считат, че рискът е малък. Това решение и обосновката му се регистрират;
2. Получателите на изтеглените продукти за друго предназначение се задължават да:
а)
спазват настоящия регламент;
б)
водят отделно материална отчетност и финансово счетоводство за въпросните операции, ако държавите-членки считат за уместно, въпреки факта, че продуктът е бил денатуриран преди доставката;
в)
приемат извършването на проверки, предвидени в законодателството на Общността; и
г)
не искат допълнителна помощ за алкохола, произведен от въпросните продукти, в случай на изтегляне на продукти, предназначени за дестилация.
Раздел 3
Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
Член 85
Определения за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, означава общата реколта от нетъргувани продукти в дадена площ, извършено преди започването на нормалната реколта. Въпросните продукти все още не са били увредени преди бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени поради климатични причини, болест или друго.
2. За небране се говори, когато от въпросната площ не е добита търговска продукция по време на нормалния производствен цикъл. Въпреки това унищожаването на продуктите поради климатични събития или болест не се счита за небране на реколтата.
3. Брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небрането са допълнителни и различни от нормалните практики за култивиране.
Член 86
Условия за прилагане на бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Във връзка с мерките за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране държавите-членки:
а)
приемат подробни разпоредби за изпълнението на мерките, включително за предварителни нотификации за небране или бране на плодове и зеленчуци докато са още зелени, съдържанието и крайните им срокове, за равнището на обезщетение, което следва да бъде изплатено, и за прилагането на мерките, както и списъка с продуктите, отговарящи на изискванията на тези мерки;
б)
приемат разпоредби, които да гарантират, че няма да има отрицателно въздействие върху околната среда, нито отрицателни фитосанитарни последици от прилагането им;
в)
гарантират, че е възможно да се провери правилното извършване на мерките, и не одобряват прилагането им в противен случай;
г)
прилагат необходимите проверки, за да гарантират правилното извършване на мерките, включително във връзка с разпоредбите от букви а) и б).
2. Организациите на производители и асоциациите на тези организации уведомяват компетентните национални органи чрез писмено съобщение или съобщение по електронен път за всяка операция по бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране, която предприемат.
В първата нотификация за всяка една година и за всеки един продукт те следва да включат анализ, основан на очакваната пазарна ситуация, която оправдава брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, като мярка за предотвратяване на кризи.
3. Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране не се прилагат едновременно за един и същ продукт или в една и съща площ, през една и съща година или през две последователни години.
4. Сумите за обезщетение за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране, включващи както участието на Общността, така и участието на организацията производител, представляват плащания за хектар, определени от държавите-членки по силата на параграф 1, буква а):
а)
на такова равнище, че да се покрият допълнителните разходи, възникнали от прилагането на мярката, като се взема предвид необходимото екологично и фитосанитарно управление за спазване на разпоредбите, приети съгласно параграф 1, буква б), или
б)
на такова равнище, че да покриват не повече от 90 % от максималното равнище на подпомагане за изтегляне от пазара съгласно член 80.
Раздел 4
Насърчаване и комуникация
Член 87
Прилагане на мерките за насърчаване и комуникация
1. Държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на мерките за насърчаване и комуникация. Тези разпоредби дават възможност за бързо прилагане на мерките, когато е необходимо.
2. Действия в рамките на мерките за насърчаване и комуникация са допълнителни към текущите действия за насърчаване и информация, които се прилагат от въпросната организация на производители.
Раздел 5
Обучение
Член 88
Прилагане на мерки за обучение
Във връзка с мерките за обучение държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на тези мерки.
Раздел 6
Застраховане на реколтата
Член 89
Цел на мерките за застраховане на реколтата
Действията по застраховане на реколтата се ръководят от организация на производители, която допринася за предпазването на доходите на производителите и за покриването на пазарни загуби, понесени от организацията на производители и/или членовете ѝ в случай на природни бедствия, климатични събития и, когато е уместно, болести и нашествия на вредители.
Член 90
Прилагане на мерките за застраховане на реколтата
1. Във връзка с мерките за застраховане на реколтата държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на тези мерки, включително такива, които са необходими, за да се гарантира, че мерките по застраховането на реколтата не нарушават конкуренцията на застрахователния пазар.
2. Държавите-членки могат да предоставят допълнително национално финансиране в подпомагане на мерките за застраховане на реколтата, които се възползват от оперативния фонд. Въпреки това общата публична помощ за застраховане на реколта не може да надвишава:
а)
80 % от размера на застрахователната премия, заплащана от производителите за застраховане срещу щети, причинени от неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени към природни бедствия;
б)
50 % от размера на застрахователната премия, заплащана от производителите за застраховане срещу:
i)
щети по буква а) и срещу други щети, причинени от неблагоприятни климатични събития; и
ii)
щети, причинени от болести по животните или растенията или от нашествия на вредители.
Таванът, определен в първа алинея, буква б), се прилага дори и в случаи, при които оперативният фонд отговаря на условията за получаване на общностна финансова помощ от 60 % съгласно член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
3. Мерките за застраховане на реколта не покриват застрахователни плащания, които обезщетяват производителите за повече от 100 % от понесените щети, като се взема предвид всички обезщетения, които производителите получават от други схеми за помощ, свързани със застрахования риск.
4. За целите на настоящия член „неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено към природно бедствие“ има същото значение както в член 2, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1857/2006 на Комисията (28).
Раздел 7
Подпомагане за административните разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове
Член 91
Условия за подпомагане за административните разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове
1. Във връзка с подпомагането за административни разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове държавите-членки приемат подробни разпоредби за изпълнението на тази мярка.
2. През първата, втората и третата година съответно от функционирането на взаимоспомагателния фонд подпомагането за административни разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове представлява следния дял от вноската на организацията на производители във взаимоспомагателния фонд през първата, втората и третата година от функционирането му:
а)
10 %, 8 % и 4 % в държавите-членки, които са се присъединили към Европейския съюз на 1 май 2004 г. или по-късно,
б)
5 %, 4 % и 2 % в другите държави-членки.
3. Държавите-членки могат да определят горни граници за сумите, които могат да бъдат получени от организация на производители като подпомагане за административните разходи по създаването на взаимоспомагателни фондове.
Раздел 8
Държавна помощ за мерки за предотвратяване и управление на кризи
Член 92
Подробни разпоредби в националните стратегии
Държавите-членки, които изплащат държавна помощ в съответствие с член 43, втора алинея, буква в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, определят подробни разпоредби за изпълнението на тази разпоредба в националните си стратегии.
ГЛАВА IV
Национална финансова помощ
Член 93
Степен на организираност на производителите
За целите на член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 степента на организираност на производители в регион на държава-членка се счита за особено ниска, когато организациите на производители, асоциациите на организации на производители и групите производители са предлагали на пазара по-малко от 20 % от средната стойност на произведените плодове и зеленчуци през всяка една от последните три години, за които има налични данни.
Член 94
Разрешение за изплащане на национална финансова помощ
1. Държавите-членки отправят искане към Комисията за разрешение за изплащане на национална финансова помощ съгласно член 11, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007 през всяка календарна година до 15 януари от същата година.
Искането се придружава от доказателство, че степента на организираност на производители във въпросния регион е изключително ниска съгласно определението в член 93 от настоящия регламент, както и подробности за въпросните организации на производители, размера на въпросната помощ и делът на финансовите вноски, които са направени съгласно член 8, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
2. Комисията одобрява или отхвърля искането в рамките на три месеца след подаването му. Ако Комисията не изрази становище в рамките на този срок, искането се счита за одобрено.
Член 95
Кандидатстване и изплащане на национална финансова помощ
Организациите на производители кандидатстват за националната финансова помощ и държавите-членки изплащат помощта в съответствие с членове 70-73.
Член 96
Максимален дял на възстановяване от Общността на националната финансова помощ
Делът на възстановяване от Общността на националната финансова помощ е в размер на 60 % от националната финансова помощ, отпускана на организацията на производители.
Член 97
Възстановяване от Общността на националната финансова помощ
1. Държавите-членки искат възстановяване от Общността на одобрена национална финансова помощ, действително изплатена на организациите на производители, преди 1 март на годината след годишното изпълнение на оперативните програми.
Искането се придружава от доказателство, че условията, определени в член 11, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007, са били изпълнени през предходните три години, както и от подробности за въпросните организации на производители, размера на действително изплатената помощ и дела на действително направените финансови вноски съгласно член 8, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
2. Комисията взема решение за одобрение или отхвърляне на искането.
3. Когато възстановяването от Общността на помощта е било одобрено, приемливите разходи се обявяват пред Комисията в съответствие с процедурата, определена в член 5 от Регламент (ЕО) № 883/2006 на Комисията (29).
ГЛАВА V
Общи разпоредби
Раздел 1
Обмен на информация
Член 98
Отчети на организациите на производители
1. Организациите на производители представят годишни отчети, които придружават заявленията за помощ, за изпълнението на оперативните програми.
Тези отчети се отнасят до следното:
а)
изпълнените оперативни програми през предходната година;
б)
основни изменения на оперативните програми; и
в)
разлики между прогнозирана помощ и помощ, за която е подадено заявление.
2. За всяка изпълнена оперативна програма годишният отчет посочва:
а)
постиженията и резултатите от оперативната програма, базирани, когато е подходящо, на общите показатели за осъществените дейности и резултатите, посочени в приложение XIV, и, когато е уместно, допълнителни показатели за осъществените дейности и резултатите, посочени в националната стратегия; и
б)
обобщение на основните проблеми, възникнали при управлението на програмата, и всякакви предприети мерки за гарантиране на качеството и ефективността на изпълнението на програмата.
Когато е уместно, годишният отчет посочва какви ефективни предпазни средства за защита са предприети в съответствие с националната стратегия и в изпълнение на член 9, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 за предпазване на околната среда от повишен натиск в резултат на инвестиции, подкрепени по оперативната програма.
3. За последната година от прилагане на оперативната програма годишният отчет, посочен в параграф 1, се заменя от окончателен отчет.
Окончателните отчети показват до каква степен са изпълнени целите, преследвани от програмата. Тези отчети обясняват промените в действията и/или методите и посочват факторите, които са допринесли за успеха или провала на изпълнението на програмата, които са били или ще бъдат взети под внимание при изготвянето на следващи оперативни програми, или при изменението на съществуващите оперативни програми.
4. Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, когато организация на производители не съобщи информация на държавата-членка, както се изисква съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1182/2007, или когато подадената информация е била неправилна, предвид обективните факти, с които разполага държавата-членка, държавата-членка прекратява одобрението за съответната оперативна програма за следващата година, докато не бъде подадена правилна информация.
Държавата-членка включва в годишния си отчет, посочен в член 99, параграф 3 от настоящия регламент, подробности за подобни случаи.
Член 99
Изисквана информация от държавите-членки
1. Държавите-членки определят единен компетентен орган, отговорен за обмена между Комисията и държавата-членка на информация, която се отнася до организациите на производители, групи производители и асоциации на организации на производители. Те съобщават на Комисията определения орган и координатите за контакт с органа.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията не по-късно от 31 януари общия размер на оперативния фонд, одобрен през тази година за всички оперативни програми. Това съобщение изяснява както общия размер на оперативния фонд, така и общия размер на общностното финансиране за този оперативен фонд. След това тези цифри се разпределят между суми за мерки за предотвратяване и управление на кризи и други мерки.
3. Държавите-членки предават на Комисията не по-късно от 15 ноември през дадена година годишен отчет за организациите на производители и групите производители и оперативните фондове, оперативните програми и плановете за признаване през предходната година. Този отчет по-специално съдържа информацията, посочена в приложение XIII.
Раздел 2
Проверки
Член 100
Единна идентификационна система
Държавите-членки гарантират, че по отношение на всички заявления за помощ, подадени от същата организация на производители или група производители се прилага единна идентификационна система. Тази идентификация е съвместима със системата за регистриране на самоличността, посочена в член 18, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 1782/2003 на Съвета (30).
Член 101
Заявления за помощ
Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, държавите-членки предвиждат подходящи процедури за подаването на заявления за подпомагане, искания за признаване или одобрение на оперативната програма, както и молби за плащания.
Член 102
Вземане на проби
Когато е уместно да се извършат проверки чрез вземане на проби, държавите-членки гарантират чрез естеството и честотата им и въз основа на анализ на риска, че проверките са подходящи за въпросната мярка.
Член 103
Административни проверки
Административните проверки се извършват за всички заявления за подпомагане или молби за плащания и обхващат всички възможни и подходящи елементи за проверка чрез административни средства. Процедурите изискват регистрирането на предприетите операции, резултатите от проверката и предприетите мерки по отношение на несъответствията.
Член 104
Проверки на място
1. Всяка проверка на място е предмет на мониторингов доклад, за да могат да се отразят различните аспекти на извършената проверка. Докладът посочва по-специално:
а)
проверяваните заявления и схеми за помощ;
б)
присъствалите лица;
в)
проверените действия, мерки и документи; и
г)
резултатите от проверката.
2. На получателя може да бъде дадена възможност да подпише доклада, за да удостовери присъствието си по време на проверката и да добави забележки. При откриване на нередности получателят може да получи копие от мониторинговия доклад.
3. Предварителни известия за проверки на място могат да бъдат изпращани, при условие че целта на проверката не е застрашена от това. Предварителното известие следва да се ограничи до минимално необходимия срок.
4. Където това е приложимо, проверките на място, предвидени в настоящия регламент, както и всички други проверки, предвидени в законодателството на Общността относно селскостопански субсидии, се извършват по едно и също време. През 2008 година обаче при необходимост проверките на място могат да бъдат извършвани от различни органи и по различно време.
Член 105
Одобрение на молби за признаване и одобрение на оперативни програми
1. Преди признаването на организация на производители съгласно член 4, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007 държавите-членки провеждат предварително посещение на място в организацията на производители, за да проверят съответствието с условията за признаване.
2. Преди да одобри една оперативна програма съгласно член 65, компетентният национален орган проверява чрез всички подходящи средства, включително чрез проверки на място, представената за одобрение оперативна програма и, ако е приложимо, молбите за промени в нея. Тези проверки се отнасят по-специално до:
а)
точността на подадената информация съобразно член 61, параграф 1, букви а), б) и д);
б)
съответствието на целите на програмите с член 9 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, както и с националната рамка и националната стратегия;
в)
приемливостта на действията и приемливостта на предложените разходи;
г)
съгласуваността и техническото качество на програмите, добрата обоснованост на прогнозите и на плана за помощ, както и планирането на изпълнението му. Проверките ще удостоверят дали са поставени измерими цели, чието постигане да може да бъде наблюдавано и дали поставените цели са постижими чрез изпълнение на предлаганите действия; и
д)
съответствието на операциите, за които се иска подпомагане, с приложимите национални и общностни правила по отношение, по-специално и ако е уместно, на обществените поръчки, държавната помощ и други подходящи задължителни стандарти, установени от националното законодателство или установени в националната рамка или националната стратегия.
Член 106
Проверки на заявленията за помощ за оперативни програми
Преди отпускане на плащане държавите-членки извършват административни проверки на всички заявления за помощ, както и проверки на място чрез вземане на проби.
Член 107
Административни проверки на заявления за помощ за оперативни програми
1. Административните проверки на заявления за помощ включват по-специално и, доколкото това е уместно по отношение на въпросното заявление, проверка на:
а)
годишния, и когато е приложимо, на окончателния доклад, предаден заедно със заявлението за изпълнение на оперативната програма;
б)
стойността на търгуваната продукция, вноските в оперативния фонд и направените разходи;
в)
доставянето на продуктите и услугите и истинността на предявените разходи;
г)
съответствието на изпълнените действия с включените действия в оперативната програма, както е одобрена; и
д)
спазването на наложените финансови или други ограничения и тавани.
2. Плащанията, финансирани в рамките на оперативната програма, се подкрепят с фактури и документи, които доказват, че плащането е било извършено. Когато това не е възможно, плащанията биват оправдавани със счетоводни документи с еквивалентна доказателствена стойност. Използваните фактури трябва да са издадени на името на организацията на производители, асоциацията на организации на производители, групата производители или филиала, както е предвидено в член 52, параграф 7 или, при одобрение от страна на държавата-членка, на името на един или повече от членовете ѝ.
Член 108
Проверки на място на заявления за помощ за оперативни програми
1. В контекста на проверката на заявлението за помощ, посочено в член 70, параграф 1, държавите-членки извършват проверки на място в организациите на производители, за да гарантират съответствието им с условията за отпускане на помощ или остатъка от нея за въпросната година.
Тези проверки се отнасят по-специално до:
а)
съответствието с критериите за признаване за въпросната година;
б)
използването на оперативния фонд през дадената година, включително декларираните в молбите разходи за авансови плащания или частични плащания; и
в)
проверки на второ ниво за разходите на изтеглените от пазара количества и за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране.
2. Проверките, посочени в параграф 1, засягат значителна извадка от заявления всяка година. Извадката представлява поне 30 % от общия размер на помощта в държавите-членки, които имат повече от 10 признати организации на производители. В други случаи всяка организация на производители се посещава поне веднъж на всеки три години.
На всяка организация на производители трябва да бъде направена поне една проверка преди изплащането на помощта или остатъка от нея за последната година от оперативната ѝ програма.
3. Резултатите от проверките на място се оценяват, за да се установи дали евентуално открити проблеми имат системен характер като създават риск за подобни действия, получатели или органи. Оценката също така посочва причините за подобни положения, следващ преглед, който може да се наложи, и необходимото коригиращо и превантивно действие.
Ако проверките установят значителни нередности в даден регион или част от регион, или за отделна организация на производители, държавите-членки провеждат допълнителни проверки през въпросната година и увеличават процента на съответните заявления за проверка през следващата година.
4. Държавата-членки определя кои организации на производители да бъдат проверени въз основа на анализ на риска.
Анализът на риска взема предвид по специално:
а)
размера на помощта;
б)
резултатите от проверки през предишни години;
в)
случаен елемент, и
г)
други параметри, определяни от държавите-членки, по-специално дали организациите на производители са ангажирани в утвърждаването на програма за качество, официално призната от държавите-членки или от независими сертифициращи органи.
Член 109
Проверки на място на мерки на оперативни програми
1. Чрез проверки на място относно мерките на оперативни програми държавите-членки проверяват по-специално следното:
а)
изпълнението на съдържащите се в оперативната програма действия;
б)
дали изпълнението или възнамеряваното изпълнение на действието съответства на описаната в оперативната програма цел във вида, в който е одобрена;
в)
за достатъчно на брой точки разходи дали естеството и графика на релевантните разходи съответстват на общностните разпоредби и на одобрените спецификации;
г)
дали направените разходите могат да бъдат подкрепени от счетоводни или други документи; и
д)
стойността на търгуваната продукция.
2. Стойността на търгуваната продукция се проверява въз основа на данните от счетоводната система, приложима съгласно националното право.
За тази цел държавите-членки могат да решат, че декларацията за стойността на търгуваната продукция се удостоверява по същия начин като счетоводните данни, изисквани съгласно националното право.
Проверката на декларацията за стойността на търгуваната продукция може да бъде извършена преди представяне на съответното заявление за помощ.
3. Освен при извънредни обстоятелства проверката на място включва посещение на действието или, ако действието е неосезаемо, на насърчаващото действие. По-конкретно при действия в индивидуални стопанства, обхванати от извадката по член 108, параграф 2, се извършва поне едно посещение, за да се провери изпълнението им.
Въпреки това държавите-членки могат да решат да не извършват тези посещения за по-малки операции или, ако считат, че рискът условията за получаване на помощта да не са изпълнени е малък или че операцията не е била реално извършена. Това решение и неговата обосновка се регистрират.
4. Проверката на място обхваща всички ангажименти и задължения на организацията на производители или членовете ѝ, които могат да бъдат проверени по времето на посещението.
5. Само проверки, които отговарят на всички изисквания в настоящия член, могат да бъдат считани за изпълнение на нивата на проверка, посочени в член 108, параграф 2.
Член 110
Проверки на първо ниво на операции по изтегляне от пазара
1. Държавите-членки извършват проверки на първо ниво на операции по изтегляне от пазара на всяка организация на производители, която включва проверка на документите и самоличността, както и физическа проверка, когато е уместно чрез вземане на проба, на теглото на изтеглените от пазара продукти и проверка на съответствието с правилата в член 77 съгласно процедурите, определени в дял II, глава II. Проверката се извършва след получаване на известието, посочено в член 79, параграф 1, в рамките на сроковете, определени в член 79, параграф 2.
2. Проверките на първо ниво, посочени в параграф 1, обхващат 100 % от количеството на изтеглените от пазара продукти. В края на тази проверка, в присъствието на компетентните органи, изтеглените от пазара продукти, с изключение на онези, предназначени за безвъздмездно разпространение, са предмет на денатуриране или пласиране на преработвателната промишленост съгласно условията, определени от държавата-членка по член 81.
Ако обаче продуктите са предназначени за безвъздмездно разпространение, държавите-членки могат да проверят по-малък дял от онзи, определен в параграф 2 от настоящия член при условие, че той не е по-малък от 10 % от съответните количества за пазарната година. Проверката се извършва в организацията на производители и/или при получателите на продуктите. В случай че проверките разкриват значителни нередности, компетентните органи извършват допълнителни проверки.
Член 111
Проверки на второ ниво на операции по изтегляне от пазара
1. В рамката на проверките, посочени в член 108, държавите-членки извършват проверки на второ ниво.
Държавите-членки определят критериите за анализиране и оценка на риска на дадена организация на производители да извърши неправомерни операции по изтегляне на продукти от пазара. Тези критерии вземат предвид, наред с другите неща, констатациите, направени при предишни проверки на първо и второ ниво, както и дали дадена организация на производители има или няма някаква форма на процедура за осигуряване на качество. Те използват тези критерии, за да определят за всяка организация на производители минималната честота на проверките от второ ниво.
2. Проверките, предвидени в параграф 1, включват проверки на място в помещенията на организациите на производители и на лицата, получаващи изтеглените от пазара продукти, за да се гарантира, че са били спазени изискваните условия за плащане на помощи от Общността. Тези проверки включват:
а)
проверка на материалната и финансовата отчетност, които трябва да се водят и съхраняват от всички организации на производители, които извършват една или повече операции по изтегляне на продукти от пазара през въпросната пазарна година;
б)
проверка на търгуваните количества, както са декларирани в заявленията за помощ, като се проверяват по-специално материалната отчетност и финансовото счетоводство, фактурите и, когато е необходимо, тяхната истинност и съответствието на тези декларации със счетоводните данни и/или данните, свързани с плащането на данъци от въпросните организации на производители;
в)
проверки за коректното управление на счетоводството, по-специално истинността на нетните приходи, реализирани от организациите на производители, така както са декларирани в техните заявления за плащане, на пропорционалността на всякакви разходи, направени във връзка с изтегляне на продукти от пазара, вписванията в сметките по отношение на получаването от организациите на производители на подпомагане от Общността и всякакви суми, които са изплатени от организациите на членовете им, както и съответствието между тях; и
г)
проверки за предназначението на изтеглените от пазара продукти, така както са декларирани в заявленията за плащане и проверки на подходящото денатуриране, за да се гарантира, че организациите на производители и получателите са спазили разпоредбите на настоящия регламент.
3. Проверките, посочени в параграф 2, се извършват за въпросните организации на производители и получателите, свързани с тези организации. Всяка проверка включва проба, представляваща най-малко 5 % от количествата, изтеглени от пазара от организацията на производители през пазарната година.
4. Материалната и счетоводната отчетност, посочени в параграф 2, буква а), показват за всеки изтеглен продукт, преместените количества, изразени в обем, на:
а)
продукцията, доставена от членовете на организацията на производители и от членове на други организации на производители в съответствие с член 3, параграф 3, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007;
б)
продажби, извършени от организацията на производители, с разбивка по продукти, подготвени за пазара в прясно състояние и други типове продукти, включително суровините за преработка; и
в)
изтеглени от пазара продукти.
5. Проверките за предназначението на продуктите, посочени в параграф 4, буква в), включват по-специално:
а)
проверка чрез изследване на отчетността, която трябва да бъде водена и съхранявана от получателите и, при необходимост, проверка дали тази отчетност съответства на отчетността, изисквана съгласно националното законодателство; и
б)
проверки за съответствие със съответните екологични изисквания;
6. Когато проверките от второ ниво разкриват значителни нередности, компетентните органи извършват по-подробни проверки от второ ниво за въпросната пазарна година и увеличават честотата на проверките от второ ниво на съответните организации на производители или техните асоциации през следващата пазарна година.
Член 112
Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Преди да се извърши дадена операция по бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, държавите-членки проверяват чрез проверка на място дали въпросните продукти не са увредени и дали парцелът е добре поддържан. След период на бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени държавата-членка проверява дали реколтата във въпросната площ е напълно събрана и дали продукцията от реколтата е денатурирана.
След края на периода за събиране на реколтата държавите-членки проверяват надеждността на анализа, базиран на очакваната пазарна ситуация, посочена в член 86, параграф 2. Те анализират също така и всякакви разлики между очакваната пазарна ситуация и реалната пазарна ситуация.
2. Преди да се извърши дадена операция по небране, държавите-членки проверяват чрез проверка на място дали дадената площ е била добре поддържана, дали не е имало частично събиране на реколта, дали продуктът е добре развит, дали би бил здрав, с добро качество и подходящ за предлагане на пазара.
Държавите-членки гарантират, че продукцията е денатурирана. Ако това не е възможно, те гарантират чрез посещение или посещения на място по време на периода на събирането на реколтата, че реколта няма да бъде събирана.
3. Параграфи 1, 2, 3 и 6 от член 111 се прилагат mutatis mutandis.
Член 113
Проверки преди одобряване на план за признаване на групи производители
1. Преди да одобрят план за признаване на група производители съгласно член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 държавите-членки провеждат проверка на място на юридическото лице или ясно обособената част от юридическо лице.
2. Държавата-членка проверява чрез всички подходящи средства, включително чрез проверка на място:
а)
точността на информацията, представена в плана за признаване;
б)
търговската последователност и качествата на плана от техническа гледна точка, обосноваността на предвижданията в инвестиционния план и планирането на изпълнението му;
в)
приемливостта на действията и приемливостта и логичността на предложените разходи; и
г)
съответствието на операциите, за които се иска подпомагане, с приложимите национални и общностни правила по отношение на, и по-специално с правилата за обществените поръчки, държавната помощ и други уместни задължителни стандарти, установени от националното законодателство или установени в националната рамка или националната стратегия.
Член 114
Проверки на заявления за помощ на групи производители
1. Преди отпускане на помощ държавите-членки извършват административни проверки на всички заявления за помощ, подадени от групи производители, както и проверки на място чрез вземане на проби.
2. След подаването на заявлението за помощ, посочено в член 47, държавите-членки извършват проверки на място на групи производители, за да гарантират спазването на условията за отпускане на помощ за въпросната година.
Тези проверки се отнасят по-специално до:
а)
спазването на критериите за признаване за въпросната година; и
б)
стойността на търгуваната продукция, както и изпълнението на мерките, съдържащи се в плана за признаване и направените разходи.
3. Проверките, посочени в параграф 2, засягат значителна извадка от заявления всяка година. Извадката представлява поне 30 % от общия размер на помощта.
Всички групи производители се проверяват поне веднъж на всеки пет години.
4. Членове 107 и 109 се прилагат mutatis mutandis.
Член 115
Транснационални организации на производители и транснационални асоциации на организации на производители
1. Държавата-членка, в която се намира седалището на транснационална организация на производители или транснационална асоциация на организации на производители, носи пълната отговорност за организирането на проверките на тази организация или асоциация и прилага санкции, когато е необходимо.
2. Другите държави-членки, от които се изисква да предоставят административно сътрудничество, посочено в член 30, параграф 2, буква в) и член 37, параграф 2, буква в), извършват такива административни проверки и проверки на място, както се изисква от посочената в параграф 1 от настоящия член държава-членка и докладват резултатите на тях. Те спазват всички крайни срокове, определени от държавата-членка, посочена в параграф 1.
3. Правилата, приложими в посочената в параграф 1 държава-членка, се прилагат във връзка с организацията на производителите и оперативната програма и оперативния фонд. Въпреки това по отношение на екологични, фитосанитарни въпроси, и във връзка с пласирането на изтеглени от пазара продукти, се прилагат правилата на държавата-членка, в която се извършва производството.
Раздел 3
Санкции
Член 116
Неспазване на критериите за признаване
1. Държавите-членки оттеглят признаването на организация на производители, ако е допуснато сериозно неспазване на критериите за признаване, което се дължи на факта, че организацията на производители е действала преднамерено или е допуснала груба небрежност.
Държавите-членки по-специално оттеглят признаването на организацията на производители, ако неспазването на критериите за признаване засяга:
а)
нарушаване на изискванията на членове 23 и 25 и член 28, параграфи 1 и 2 или член 33, или
б)
положение, при което стойността на търгуваната продукция намалее през две последователни години под границата, определена от държавата-членка съгласно член 4, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
Оттеглянето на признаването съгласно настоящия параграф влиза в сила от датата, на която не са били изпълнени условията за признаване, като се взема предвид приложимото хоризонтално законодателство на национално ниво по отношение на ограничителните периоди.
2. Когато параграф 1 не се прилага, държавите-членки временно преустановяват признаването на организация на производители, ако е допуснатото нарушение на критериите за признаване е сериозно, но само временно.
По време на временното преустановяване не се изплаща никаква помощ. Временното преустановяване влиза в сила на датата, на която е била извършена проверката, и приключва в деня, в който проверката покаже, че въпросните критерии са били изпълнени.
Срокът на временно преустановяване не надвишава 12 месеца. Ако се окаже впоследствие, че въпросните критерии не са изпълнени след 12 месеца, признаването се оттегля.
Държавите-членки могат да извършват плащания след крайния срок, определен в член 71, когато това е необходимо за прилагането на настоящия параграф.
3. В други случаи на неспазване на критериите за признаване, когато параграфи 1 и 2 не се прилагат, държавите-членки изпращат предупредително писмо с коригиращите мерки, които следва да бъдат взети. Държавите-членки могат да отложат плащането на помощта, докато не бъдат взети коригиращи мерки.
Ако не бъдат взети коригиращи мерки в рамките на 12-месечен период, това се счита за сериозно неспазване на критериите и следователно се прилага параграф 2.
Член 117
Измами
1. Без да се засягат наказанията съгласно общностното и националното законодателство, държавите-членки отнемат признаването на организация на производители, асоциация на организации на производители или група производители, ако се открие, че тя е извършила измама по отношение на помощта, обхваната от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
2. Държавите-членки могат временно да преустановят признаването на организация на производители, асоциация на организации на производители или група производители или да прекратят плащанията към такива органи, ако последните са заподозрени в извършване на измама по отношение на помощта, обхваната от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
Член 118
Групи производители
1. Държавите-членки прилагат, mutatis mutandis, определените в член 116 и/или член 119 санкции към плановете за признаване.
2. В допълнение към параграф 1, ако след края на периода, определен от държавата-членка съгласно член 51, параграф 4, групата производители не е призната като организация на производители, държавата-членка възстановява:
а)
100 % от помощта, изплатена на групата производители, ако неполучаването на признаване се е дължало на групата производители в резултат на предумишлени действия или груба небрежност; и
б)
50 % от помощта, изплатена на групата производители във всички останали случаи.
Член 119
Оперативна програма
1. Плащанията се изчисляват въз основа на това, което е счетено за приемливо.
2. Държавата-членка разглежда заявлението за помощ, получено от получателя, и установява сумите, които отговарят на условията за подпомагане. Тя установява:
а)
платимата сума на получателя, основана само на заявлението;
б)
платимата сума на получателя след разглеждане на приемливостта на заявлението.
3. Ако установената съгласно параграф 2, буква а) сума превишава сумата, установена съгласно параграф 2, буква б) с повече от 3 %, се прилага намаление на реално платимата сума на получателя. Намалението се равнява на разликата между сумите, изчислени в букви а) и б) от параграф 2.
Въпреки това намаление не се прилага, ако организацията на производители или групата производители може да демонстрира, че не е отговорна за включването на неприемливата сума.
4. Параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis за неприемливите разходи, идентифицирани по време на проверките на място.
5. Ако стойността на търгуваната продукция е декларирана и проверена преди заявлението за помощ, се прилага намаление към стойността на търгуваната продукция, използвана при изчисляването на сумите в съответствие с параграфи 2 и 3.
6. Ако се открие, че получателят е подал преднамерено фалшива декларация, въпросната операция се изключва от подпомагане в оперативната програма или плана за признаване и всякакви платени дотогава суми за тази операция се възстановяват. Освен това получателят се изключва за тази операция от получаването на подпомагане в рамките на въпросната оперативна програма през следващата година.
Член 120
Санкции след проверки на първо ниво за операции по изтегляне от пазара
Ако след проверката, посочена в член 110, се открият нередности по отношение на стандартите за предлагане на пазара или минималните изисквания, посочени в член 77, се изисква получателят:
а)
да заплати размера на обезщетението, изчислен на основата на количествата изтеглени от пазара продукти, които не съответстват на стандартите или на минималните изисквания, ако тези количества са по-малко от 10 % от количествата, които са съобщени съгласно член 79 за въпросната операция по изтегляне от пазара;
б)
да заплати глоба в двоен размер на това обезщетение, ако тези количества са между 10 % и 25 % от съобщените количества; или
в)
да заплати глоба върху размера на обезщетението за целия период, съобщен съгласно член 79, през който тези количества превишават 25 % от съобщеното количество.
Член 121
Други санкции, приложими към организации на производители по отношение на операции по изтегляне от пазара
1. Посочените в член 119 санкции обхващат помощта, за която е кандидатствано по отношение на операции по изтегляне като интегрирани части от разходите за оперативна програма.
2. Разходите за операция по изтегляне се считат за неприемливи, ако продуктите, които не са били пуснати за продажба, не са били реализирани съгласно член 81, параграф 1, или ако изтеглянето или предназначението на продуктите е оказало отрицателно въздействие върху околната среда, или някакви отрицателни фитосанитарни последици в нарушение на разпоредбите на член 81, параграф 1.
Член 122
Санкции, приложими към получателите на изтеглени от пазара продукти
Когато по време на проверките, извършени в съответствие с членове 110 и 111, се открият нередности, за които са отговорни получателите на изтеглените от пазара продукти, се прилагат следните санкции:
а)
получателите престават да отговарят на условията за получаване на изтеглени продукти, и
б)
получателите на изтеглени от пазара продукти се задължават да възстановят стойността на продуктите, които са получили, плюс разходите, свързани със сортирането и пакетирането и получените транспортни разходи в съответствие с правилата, определени от държавите-членки. В такъв случай организацията на производители възстановява средствата от Общността.
Санкцията, предвидена в буква а), влиза в сила незабавно и продължава най-малко една пазарна година, като може да бъде продължена още в зависимост от сериозността на констатираната нередност.
Член 123
Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Що се отнася до брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, ако се открие, че организацията на производители не е изпълнила задълженията си, то тя заплаща като глоба размера на обезщетението по отношение на площите, за които задължението не е било спазено. Неизпълнение на задълженията включва случаи, при които:
а)
държавата-членка открие, по време на проверката, посочена в член 112, параграф 1, втора алинея, че мярката за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, не е обоснована на базата на анализ на очакваната пазарна ситуация по същото време;
б)
обявената площ за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, не отговаря на условията за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени; или
в)
от площта не е събрана цялата реколта или продукцията не е денатурирана.
2. Що се отнася до небрането, ако се установи, че организацията на производители не е изпълнила задълженията си, организацията на производители плаща като глоба размера на обезщетението по отношение на площите, за които задължението не е било спазено. Неизпълнение на задълженията включва случаи, при които:
а)
обявената за небране площ не отговаря на условията за небране;
б)
въпреки всичко е била събрана реколта или частична реколта, или
в)
имало е отрицателно въздействие върху околната среда или каквито и да е отрицателни фитосанитарни последици, за които е отговорна организацията на производители.
3. Глобите по параграфи 1 и 2 се прилагат едновременно с намаляване на плащанията съгласно член 119.
Член 124
Предотвратяване на проверка на място
Заявлението за помощ се отхвърля за въпросната част от разходите, ако организацията на производители, членът или съответният представител попречат на извършването на проверка на място.
Член 125
Възстановяване на помощ
Неправомерно платената помощ се възстановява с лихви от организациите на производители, асоциации на организации на производители, групи производители или други засегнати оператори. Правилата, определени в член 73 от Регламент (ЕО) № 796/2004 (31), се прилагат mutatis mutandis.
Налагането на административни санкции и възстановяване на неправомерно изплатени суми съгласно настоящия раздел, не засягат съобщаването на нередности на Комисията съгласно Регламент № 1848/2006 на Комисията (32).
Раздел 4
Мониторинг и оценка на оперативните програми и националните стратегии
Член 126
Общ набор от показатели за постигнатите резултати
1. Както националните стратегии, така и оперативните програми подлежат на мониторинг и оценка, предназначени да оценят постигнатия напредък към осъществяването на целите, определени в оперативните програми, както и ефикасността и ефективността във връзка с тези цели.
2. Напредъкът, ефикасността и ефективността се оценяват посредством общ набор от показатели за постигнатите резултати спрямо изходното положение, както и показатели за финансовото изпълнение, осъществените дейности и въздействието на изпълнените оперативни програми.
3. Общият набор от показатели за постигнатите резултати са описани в приложение XIV към настоящия регламент.
4. Когато дадена държава-членка счете за необходимо, националната стратегия посочва ограничен набор от допълнителни показатели, специфични за тази стратегия, които да отразяват националните и/или регионалните нужди, условия и цели, специфични за изпълнените от организациите на производители оперативни програми. Когато е възможно се включват допълнителни показатели относно екологичните цели, които не се обхващат от общите показатели за постигнатите резултати.
Член 127
Процедури за мониторинг и оценка във връзка с оперативни програми
1. Организациите на производители осигуряват мониторинга и оценката на своите оперативни програми чрез използване на съответни показатели от общия набор от показатели за постигнатите резултати, посочен в член 126, и, когато е уместно, на допълнителните показатели, посочени в националната стратегия.
За тази цел те изготвят система за събиране, регистриране и поддържане на информацията, полезна за съчетаването на тези показатели.
2. Мониторингът е насочен към оценяване на постигнатия напредък към специфичните цели, които са били определени за оперативната програма. Той се извършва чрез финансови показатели и показатели за продуктивността и резултатите. Резултатите от извършения мониторинг са насочени към:
а)
проверката на качеството на изпълнението на програмата;
б)
идентифицирането на необходимостта от корекции или преглед на оперативната програма, насочени към постигането на целите, определени за програмата, или за подобряването на управлението на програмата, включително финансовото управление;
в)
приноса за изпълнението на изискванията за докладването относно изпълнението на оперативната програма.
Информацията относно резултатите от дейностите по мониторинга се включва във всеки годишен отчет, както е посочено в член 98, параграф 1, който организацията на производители трябва да предаде на националния орган, отговарящ за управлението на националната стратегия.
3. Оценката се изготвя под формата на отделен средносрочен отчет за оценка.
Средносрочната оценка, която може да бъде извършена с помощта на специализиран консултативен орган, е насочена към разглеждането на степента на използването на финансовите ресурси, ефикасността и ефективността на оперативната програма, и оценяването на постигнатия напредък във връзка с цялостните цели на програмата. За тази цел се използват общите базови показатели, показателите, свързани с резултатите и, където е уместно, въздействията.
Когато е уместно, средносрочната оценка включва качествена оценка на резултатите и на въздействието на екологичните действия, насочени към:
а)
предотвратяване на ерозията на почвата;
б)
намаляване на използването/по-добра употреба на препарати за растителна защита;
в)
защита на местообитанията и на биоразнообразието; или
г)
съхраняване на ландшафта.
Резултатите от извършения мониторинг се използват за:
а)
подобряване на качеството на оперативните програми, управлявани от организацията на производители;
б)
идентифицирането на всякаква нужда за съществена промяна на оперативната програма;
в)
принос за изпълнението на изискванията за докладване относно изпълнението на оперативните програми; и
г)
изваждането на поуки, полезни за подобряването на качеството, ефикасността и ефективността на бъдещите оперативни програми, управлявани от организацията на производители.
Средносрочната оценка се извършва по време на изпълнението на оперативната програма, в такъв срок че да даде възможност резултатите от оценката да бъдат взети предвид при подготовката на следващата оперативна програма.
Отчетът от средносрочната оценка се прилага към съответния годишен отчет, посочен в член 98, параграф 1.
Член 128
Процедури за мониторинг и оценка във връзка с националната стратегия
1. Мониторингът и оценката на националната стратегия се извършват чрез използване на подходящите показатели от общия набор от показатели за постигнатите резултати, посочени в член 126, и когато е уместно, допълнителни показатели, посочени в националната стратегия.
2. Държавите-членки изготвят система за събиране, регистриране и поддържане на информацията в подходяща компютъризирана форма за целите на съчетаването на показателите, посочени в член 126. За тази цел те добавят информацията, предадена от организацията на производителите във връзка с мониторинга и оценката на техните оперативни програми.
3. Мониторингът е текущ и насочен към оценяване на постигнатия напредък към цели, определени за оперативните програми. Той се извършва чрез финансови показатели и показатели за продуктивността и резултатите. За тази цел се използва информацията, предоставена в годишния доклад за напредък, предаден от организацията на производители относно мониторинга на техните оперативни програми. Резултатите от извършения мониторинг се използват за:
а)
проверка на качеството на изпълнение на оперативните програми;
б)
идентифициране на необходимостта от корекции или преглед на националната стратегия, насочени към постигане на целите, определени за стратегията, или за подобряване на управлението на стратегията, включително финансовото управление на оперативните програми; и
в)
принос към изпълнението на изискванията за докладване относно изпълнението на националната стратегия.
4. Оценката е насочена към оценяване на постигнатия напредък за осъществяване на цялостните цели на стратегията. Тя се извършва чрез базовите показателите, показателите за резултати, и, където е уместно, показатели за въздействие. За тази цел се използват резултатите от мониторинга и средносрочната оценка на оперативните програми, както е посочено в годишните доклади за напредък, предадени от организациите на производители. Резултатите от извършената оценка се използват за:
а)
подобряване качеството на стратегията;
б)
идентифицирането на всякаква нужда за съществена промяна на стратегията; и
в)
принос към изпълнението на изискванията за докладване относно изпълнението на националната стратегия.
Оценката включва извършване на отделни оценки през 2012 г., но в подходящия срок, за да бъдат включен техните резултати в отделен отчет за оценка, който се прилага в същата година към годишния национален отчет, посочен в член 99, параграф 3. Отчетът разглежда степента на използване на финансовите ресурси, ефикасността и ефективността на изпълнение на оперативните програми и оценява ефектите и въздействието на тези програми във връзка с целите и заложените резултати, определени от стратегията, и, където е уместно, други цели, определени в член 9, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007. Цели да се извадят полезни поуки за подобряване на качеството на бъдещите национални стратегии, и по-специално да се идентифицират възможните недостатъци при определянето на целите, заложените резултати и мерките, отговарящи на условията за подпомагане или нуждите за определянето на нови инструменти.
ГЛАВА VI
Разширяване на обхвата на правилата за производители от икономическа област
Член 129
Нотификация на списък с икономически области
Нотификацията, предвидена в член 14, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1182/2007 на списъка с икономическите области, включва всички необходими данни, за да се прецени дали са изпълнени условията, определени в член 14, параграф 2, първа алинея от посочения регламент.
Член 130
Нотификация на задължителни правила; представителност
1. Когато държава-членка нотифицира правилата, които е направила задължителни за даден продукт и икономическа област съгласно член 15 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, в същото време тя информира Комисията за:
а)
организацията на производители или асоциацията от организации, които са поискали разширяване на правилата;
б)
броя на производителите, които принадлежат към тази организация или асоциация и общия брой на производителите в съответната икономическа област; такава информация се дава във връзка със съществуващото положение към момента на подаване на заявлението за разширяване;
в)
общата продукция на икономическата област и продукцията, реализирана от организацията на производители или асоциацията по време на последната пазарна година, за която има налични данни;
г)
датата, от която правилата, които трябва да се разширят, се прилагат от съответната организация на производители или асоциация; и
д)
датата, от която разширяването влиза в сила и продължителността на прилагане на разширяването.
2. За определяне на представителността по смисъла на член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 държавите-членки определят правилата за изключване на:
а)
производители, чиято продукция е предназначена основно за директна продажба на потребители в стопанството или в производствената област;
б)
директни продажби, както е посочено в буква а);
в)
продукция, предназначена за преработка, както е посочено в член 14, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, с изключение на случаите, когато въпросните правила се прилагат изцяло или отчасти за такава продукция.
Член 131
Финансови вноски
Когато държава-членка вземе решение съгласно член 17 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, че производители, които не принадлежат към организации на производители, дължат финансови вноски, тя изпраща на Комисията необходимата информация, за да се направи преценка на изпълнението на условията, определени в този член. Такава информация включва по-конкретно основата, върху която е изчислена вноската и нейният единичен размер, получателя или получателите и естеството на различните разходи, посочени в букви а) и б) от член 21.
Член 132
Разширяване извън пазарната година
Когато се вземе решение за прилагане на разширяването за период, надвишаващ една пазарна година, държавите-членки проверяват по отношение на всяка пазарна година дали условията относно представителността, определени в член 14, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, продължават да се спазват за периода на прилагане на разширяването. Ако установят, че условията вече не се спазват, те незабавно отменят разширяването от началото на следващата пазарна година. Те незабавно информират Комисията за всяка отмяна, която обявява публично тази информация чрез средства, които сметне за подходящи.
Член 133
Продукция, продавана от мястото на производството; купувачи
1. В случаите когато производители, непринадлежащи към организация на производители, продават своята продукция на мястото на производство, купувачът, с оглед спазването на правилата, посочени в точка 1, буква д), точка 1, буква е) и в точка 3 от приложение I към Регламент (ЕО) № 1182/2007, се счита за производител на тази продукция.
2. Съответната държава-членка може да реши, че правилата, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 1182/2007, различни от посочените в параграф 1, могат да станат задължителни за купувача, когато последният отговаря за управлението на съответната продукция.
ДЯЛ IV
ТЪРГОВИЯ С ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
ГЛАВА I
Лицензии за внос
Член 134
Лицензии за внос за ябълки
1. Допускането за свободно обращение на ябълки, които попадат под код по КН 0808 10 80, подлежи на представяне на лицензия за внос.
2. Регламент (ЕО) № 1291/2000 се прилага към лицензии за внос съгласно настоящия член.
3. Вносителите могат да подадат заявления за лицензии за внос пред компетентните органи на която и да е държава-членка.
Те попълват страната на произход в клетка 8 в заявленията за лицензия и обозначават думата „да“ с кръст.
4. Вносителите внасят парична гаранция със заявлението си в съответствие с дял III от Регламент (ЕИО) № 2220/85 като гарантират съответствието с ангажимента за внос по време на периода на валидност на лицензията за внос. Паричната гаранция е в размер от 15 евро на тон.
Освен в случаи на непреодолима сила, гаранцията се задържа в пълен размер или частично, ако вносът не бъде осъществен или се осъществи само частично в срока на валидност на лицензията за внос.
5. Лицензиите за внос се издават без закъснение на всеки заявител без значение мястото му на установяване в Общността.
Страната на произход се попълва в клетка 8 от лицензията за внос и думата „да“ се маркира с кръст.
6. Лицензиите за внос имат валидност от три месеца.
Лицензиите за внос са валидни само за внос с произход от посочената страна.
7. Държавите-членки докладват на Комисията, не по-късно от 12 часа на обяд (брюкселско време) в сряда всяка седмица, количествата ябълки, за които са били издадени лицензии за внос през предходната седмица, разбити на трета страна на произход.
Това съобщение се изпраща по електронната система, посочена от Комисията.
ГЛАВА II
Вносни мита и система на входни цени
Раздел 1
Система на входни цени
Член 135
Обхват и определения
1. Настоящият раздел определя правилата за прилагането на член 34 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
2. По смисъла на настоящия раздел:
а)
„партида“ означава стоките, представени с декларация за допускане за свободно обращение, обхващаща единствено стоките от един и същ произход, които попадат под един единствен код по Комбинираната номенклатура; и
б)
„вносител“ означава деклараторът по смисъла на член 4, параграф 18 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 (33).
Член 136
Отчитане на цени
1. За всеки продукт и за периодите, изложени в част А от приложение ХV, за всеки пазарен ден и за всеки произход държавите-членки съобщават на Комисията до 12 часа на обяд (брюкселско време) най-късно на следващия работен ден:
а)
средните представителни цени на продуктите, внесени от трети страни и продавани на представителни пазари за вносни стоки, посочени в член 137, параграф 1, както и регистрирани на други пазари значими цени за големи количества от внесените продукти, или, ако липсват цени за представителните пазари на вносни стоки, значимите цени за внесени стоки, регистрирани на други пазари; и
б)
общите количества, отнасящи се за цените, посочени в буква а).
Когато общите количества, посочени в буква б), са по-малки от един тон, съответните цени не се съобщават на Комисията.
2. Цените, посочени в параграф 1, буква а), се регистрират:
а)
за всеки от описаните в част A на приложение XV продукти,
б)
за всички налични разновидности и размери, и
в)
на стадий вносител/продавач на едро или на стадий продавач на едро/продавач на дребно, ако липсват цени на стадий вносител/продавач на едро.
Тези цени се намаляват със следните суми:
а)
търговска отстъпка 15 % за търговските центрове в Лондон, Милано и Рюнжи и 8 % за останалите търговски центрове, и
б)
транспортни разходи и застраховка на митническата територия на Общността.
Държавите-членки могат да определят фиксирани суми за намаляване по отношение на транспортните разходи и застраховката по втора алинея. Тези фиксирани суми и начините за изчисляването им се съобщават незабавно на Комисията.
3. Цените, регистрирани в съответствие с параграф 2, ако са установени на стадий продавач на едро/продавач на дребно, се намаляват първо със сума, равна на 9 %, за да се отчете търговската печалба на продавача на едро, и после със сума, равна на 0,7245 евро за 100 килограма, за да се отчетат разходите за обработка на товара и данъците и таксите на пазара.
4. За представителни се считат следните цени:
а)
цените за продукти от клас I, при условие че количествата в този клас възлизат на поне 50 % от общите предлагани на пазара количества;
б)
цените за продукти от клас I, плюс - ако продуктите в този клас са по-малко от 50 % от общите количества - цените, така както са установени за продукти от клас II за количества, позволяващи да се покрият 50 % от общите предлагани на пазара количества;
в)
цените, така както са установени за продукти от клас II, ако липсват продукти от клас I, освен ако не се вземе решение за тях да се прилага корекционен коефициент, в случай че в резултат на производствените условия за продукти с въпросния произход тези продукти не се продават нормално и традиционно в клас I поради техните качествени характеристики.
Корекционният коефициент, посочен в първа алинея, буква в), се прилага за цените след приспадане на сумите, посочени в параграф 2.
Член 137
Представителни пазари
Държавите-членки уведомяват Комисията за обичайните пазарни дни за пазарите, изброени в приложение XVI, които се смятат за представителни пазари.
Член 138
Фиксирани стойности при внос
1. За всеки продукт и за периодите, изложени в част А на приложение ХV, Комисията определя за всеки работен ден и за всеки произход фиксирана стойност при вноса, равна на среднопретеглената стойност от представителните цени, посочени в член 136, минус фиксираната сума от 5 евро/100 kg и адвалорните мита.
2. Ако за продуктите и за периодите на прилагане, изброени в част А от приложение ХV, в съответствие с настоящия раздел, бъде установена фиксирана стойност при вноса, не се прилага единичната стойност, посочена в 152, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (34). Тя се заменя от фиксираната стойност при вноса, посочена в параграф 1.
3. Ако липсва фиксирана стойност при внос, която е в сила за определен продукт и определен произход, прилага се средната стойност на фиксираните стойности при вноса, които са в сила за този продукт.
4. За периода на прилагане, определен в част А от приложение ХV, фиксираните стойности при вноса остават в сила, докато не бъдат променени. Въпреки това те престават да се прилагат, когато на Комисията не е съобщена никаква средна представителна цена за седем последователни пазарни дни.
Когато съгласно първа алинея за даден продукт не е в сила никаква фиксирана стойност при вноса, приложимата фиксирана стойност при вноса за този продукт е равна на последната средна стойност от фиксираните стойности при вноса.
5. Чрез дерогация от параграф 1, когато не е било възможно да се изчисли фиксирана стойност при внос, не се прилага фиксирана стойност при внос от първия ден от периодите за прилагане, определени в част А от приложение ХV.
6. Представителните цени в евро се конвертират като се използва представителният търговски курс, изчислен за въпросния ден.
7. Фиксираните стойности при внос в евро се обявяват публично от Комисията чрез методи, които тя сметне за подходящи.
Член 139
Основа за входни цени
1. Входната цена, въз основа на която продуктите, фигуриращи в част А на приложение ХV, са класирани в митническата тарифа на Европейските общности, е равна на, по избор на вносителя:
а)
цената FOB на продуктите в тяхната страна на произход, плюс разходите за застраховка и транспортните разходи до границите на митническата територия на Общността, ако тази цена и тези разходи са известни към момента при изготвяне на декларацията за допускане на продуктите за свободно обращение. Ако посочените по-горе цени надвишават с повече от 8 % фиксираната стойност, която е в сила за въпросния продукт по време на приемането на декларацията за допускане за свободно обращение, вносителят трябва да предостави гаранцията, посочена в член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93. За тази цел сумата на вносните мита, на които биха подлежали на облагане стоките е сумата на митата, които вносителят би платил, ако класирането е било извършено въз основа на въпросната фиксирана стойност; или
б)
митническата стойност, изчислена в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, приложена само за въпросните внасяни продукти. В този случай приспадането на митата се извършва при условията, предвидени в член 138, параграф 1. В този случай вносителят депозира гаранцията, посочена в член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, равна на сумата на митото, което би подлежало на плащане, ако класирането на продуктите е извършено въз основа на фиксираната стойност при внос, приложима за въпросната партида; или
в)
фиксираната стойност при внос, изчислена съгласно член 138 от настоящия регламент.
2. Входната цена, въз основа на която продуктите, фигуриращи в част Б от приложение ХV, са класирани в митническата тарифа на Европейските общности, трябва да бъде равна на, по избор на вносителя:
а)
на цената FOB на продуктите в тяхната страна на произход, плюс разходите за застраховка и транспортните разходи до границите на митническата територия на Общността, доколкото тази цена и тези разходи са известни при изготвянето на митническата декларация. В случай че митническите органи преценят, че се изисква гаранция съгласно член 248 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, вносителят трябва да депозира гаранция, равна на максималната стойност на прилаганите за въпросния продукт мита; или
б)
на митническата стойност, изчислена в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, приложена само за въпросните внасяни продукти. В този случай приспадането на митата се извършва при условията, предвидени в член 138, параграф 1. В този случай вносителят трябва да депозира гаранцията, посочена в член 248 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, равна на максималната стойност на прилаганите за въпросния продукт мита.
3. Когато входната цена е изчислена на основата на FOB цената на продуктите в страната на произход, митническата стойност се изчислява на основата на съответната продажба на тази цена.
Когато входната цена е изчислена съгласно една от процедурите, предвидени в параграф 1, букви б) или в) или параграф 2, буква б), митническата стойност се изчислява на същата основа, както входната цена.
4. Вносителят разполага с един месец от продажбата на въпросните продукти, в срок от четири месеца след датата на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение, да докаже, че партидата е пласирана при условия, потвърждаващи коректността на цените, посочени в параграф 1, буква а), втора алинея или параграф 2, буква а), или да определи митническата стойност, посочена в параграф 1, буква б) и параграф 2, буква а). Неспазването на един от тези крайни срокове води до загуба на депозираната гаранция, без това да засяга прилагането на параграф 5.
Депозираната гаранция се освобождава, доколкото е осигурено доказателство за условията при пласирането по удовлетворителен за митническите органи начин.
В противен случай гаранцията се задържа като плащане на вносните мита.
5. Срокът от четири месеца, посочен в параграф 4, може да бъде удължен от компетентните органи с най-много три месеца по искане на вносителя, което трябва да бъде надлежно обосновано.
6. Ако при проверка компетентните органи установят, че изискванията на настоящия член не са спазени, те възстановяват дължимото мито по член 220 от Регламент (ЕИО) № 2913/92. Размерът на подлежащото на възстановяване мито или частта от него, която следва да се възстанови, включва лихва от датата, на която стоката е била допусната за свободно обращение до датата на възстановяване. Размерът на лихвата е равен на размера на лихвата, който е в сила за операциите по възстановяване съгласно националното законодателство.
Раздел 2
Допълнителни вносни мита
Член 140
Обхват и определения
1. Върху продуктите и през периодите, фигуриращи в приложение XVII, могат да бъдат приложени допълнителни вносни мита, посочени в член 35, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, наричани по-долу „допълнителни мита“, при условията, предвидени в настоящия раздел.
2. Праговите нива на допълнителните мита фигурират в приложение XVII.
Член 141
Отчитане на обеми
1. За всеки от продуктите, описани в приложение XVII, и по време на посочените периоди, държавите-членки съобщават на Комисията подробностите за обемите, допуснати за обращение чрез използване на метода за наблюдение на преференциалния внос, определен в член 308, буква г) от Регламент (ЕИО) № 2454/93.
Това съобщение се изпраща не по-късно от 12 часа на обяд, брюкселско време, всяка сряда за обемите, допуснати за обращение през предходната седмица.
2. Декларациите за допускане за свободно обращение на продуктите, обхванати от настоящия раздел, които митническите органи могат да приемат по искане на подателя на декларацията, при които липсват някои от данните, посочени в приложение 37 към Регламент (ЕИО) № 2454/93, трябва да съдържат освен данните, посочени в член 254 от цитирания регламент, и данни за нетната маса в kg на въпросните продукти.
Когато за допускане за свободно обращение на продуктите, обхванати от настоящия раздел се използва процедурата за опростено деклариране, предвидена в член 260 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, опростените декларации съдържат освен другите изисквани данни и данни за нетната маса в kg на въпросните продукти.
Когато за допускане за свободно обращение на продуктите, обхванати от настоящия раздел се използва процедурата за местно оформяне, посочена в член 263 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, уведомяването на митническите органи, предвидено в член 266, параграф 1 от посочения регламент, съдържа всички необходими данни за идентифицирането на стоките, а също и данни за нетната маса в kg на въпросните продукти.
Член 266, параграф 2, буква б) не се прилага при вноса на продукти, обхванати от настоящия раздел.
Член 142
Налагане на допълнително мито
1. Ако се установи, че за един от продуктите и за един от периодите, посочени в приложение XVII, допуснатото за обращение количество надвишава съответстващия прагов обем, Комисията налага допълнително мито, освен ако няма вероятност вносът да наруши общностния пазар или ако последиците биха били несъразмерни с поставената цел.
2. Допълнителното мито се налага за допуснатите за свободно обращение количества след датата на прилагане на това мито, при условие че:
а)
тяхното тарифно класиране, определено в съответствие с член 139, води до прилагане на най-високите специфични мита, приложими към вноса с въпросния произход;
б)
вносът е осъществен в рамките на периода на прилагане на допълнителното мито.
Член 143
Размер на допълнителното мито
Допълнителното мито, наложено по силата на член 142, е една трета от приложимото мито за продукта, определено в съответствие с Общата митническа тарифа.
Въпреки това за внос, ползващ тарифни преференции като адвалорно мито, допълнителното мито е една трета от специфичното мито за продукта, доколкото член 142, параграф 2 е приложим.
Член 144
Освобождаване от допълнителното мито
1. Следните стоки са освободени от допълнително мито:
а)
стоки, внесени в рамките на тарифните квоти, включени в приложение VII към Комбинираната номенклатура;
б)
стоки на път към Общността, посочени в параграф 2.
2. За стоки на път към Общността се считат стоки, които:
а)
са напуснали страната на произход преди решението, което налага допълнително мито, и
б)
са транспортирани с транспортен документ, който е валиден от мястото на натоварване в страната на произход до мястото на разтоварване в Общността, изготвен преди налагането на допълнително мито.
3. Заинтересованите страни представят удовлетворителни за митническите органи доказателства, че са изпълнени изискванията по параграф 2.
Въпреки това тези органи могат да приемат, че стоките са напуснали тяхната страна по произход преди датата на налагане на допълнително мито, ако бъде представен един от следните документи:
а)
за морски транспорт, коносамент, който удостоверява, че товаренето е извършено преди тази дата;
б)
за железопътен транспорт, товарителница, получена от железопътните органи на страната по произход преди тази дата;
в)
за автомобилен транспорт, товарителница (CMR) или друг транзитен документ, изготвен в страната на произход преди тази дата, ако са спазени условията, определени в двустранни или многостранни споразумения, сключени в контекста на общия транзит или общностния транзит,
г)
за въздушен транспорт, карго товарителница, която удостоверява, че въздушният превозвач е поел товара преди тази дата.
ДЯЛ V
ОБЩИ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ И РАЗПОРЕДБИ ЗА ОТМЯНА
Член 145
Проверки
Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент или друго общностно законодателство, държавите-членки въвеждат проверки и мерки, доколкото са необходими, за да гарантират правилното прилагане на Регламент (ЕО) № 1182/2007 и на настоящия регламент. Те са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект, така че предоставят адекватна защита на финансовите интереси на Общността.
По-специално, те гарантират, че:
а)
всички критерии за приемливост, установени от Общността или националното законодателство, националната рамка или националната стратегия, могат да бъдат проверени;
б)
компетентните органи, отговорни за извършването на проверките, разполагат с достатъчен на брой персонал с подходящи квалификации и опит, за да извършат ефективно проверките; и
в)
предвижда се разпоредба за проверките, за да се избегнат нередовно дублирано финансиране или мерки в рамките на настоящия регламент или други общностни или национални схеми.
Член 146
Национални санкции
Без да се засягат санкциите, определени в настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1182/2007, държавите-членки предвиждат прилагането на санкции на национално равнище във връзка с допуснатите нередности по отношение на изискванията, определени в настоящия регламент и Регламент (ЕО) № 1182/2007, които са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект, така че да предоставят адекватна защита на финансовите интереси на Общността.
Член 147
Изкуствено създадени ситуации
Без да се засягат специфичните мерки, определени в настоящия регламент или в Регламент (ЕО) № 1182/2007, не се извършват никакви плащания в полза на получателите, за които е установено, че изкуствено са създали условията за получаването на такива плащания с оглед да получат облаги, в противоречие с целите на въпросната схема за подпомагане.
Член 148
Съобщения
1. Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, всички съобщения между държавите-членки и Комисията съгласно настоящия регламент се извършва чрез средства и под форма, определени от Комисията.
Обмен на информация, извършен чрез различни от посочените средства и посочената форма, може да се счита за неизвършен, без да се засяга параграф 3.
2. Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че са в състояние да спазят крайните срокове за обмена на информация, посочен в настоящия регламент.
3. Ако държава-членка не подаде информация, както се изисква съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1182/2007, или ако съобщението изглежда неправилно предвид обективните факти, с които Комисията разполага, Комисията може да прекрати част или всички месечни плащания, посочени в член 14 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 (35) на Съвета по отношение на сектора на плодовете и зеленчуците, докато информацията не бъде правилно подадена.
Член 149
Очевидни грешки
Всяка информация, искане или молба, отправена към държава-членка съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1182/2007, включително заявление за помощ, може да бъде коригирана по всяко време след подаването ѝ в случаи на очевидни грешки, признати от компетентния орган.
Член 150
Непреодолима сила и извънредни обстоятелства
Когато съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1182/2007 трябва да бъде наложена санкция или трябва да бъде оттеглена полза или признаване, санкцията не се налага, нито изтеглянето се извършва при непреодолима сила или извънредни обстоятелства по смисъла на член 40, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1782/2003.
Въпреки това случаят на непреодолима сила се съобщава на органа със съответното удовлетворително за компетентния орган доказателство в рамките на десет работни дни от датата, на която въпросното лице е било в позиция да го извърши.
Член 151
Отмяна
Регламенти (ЕО) № 3223/94, (ЕО) № 1555/96, (ЕО) № 961/1999, (ЕО) № 544/2001, (ЕО) № 1148/2001, (ЕО) № 2590/2001, (ЕО) № 1791/2002, (ЕО) № 2103/2002, (ЕО) № 48/2003, (ЕО) № 606/2003, (ЕО) № 761/2003, (ЕО) № 1432/2003, (ЕО) № 1433/2003, (ЕО) № 1943/2003, (ЕО) № 103/2004, (ЕО) № 1557/2004, (ЕО) № 179/2006, (ЕО) № 430/2006, (ЕО) № 431/2006 и (ЕО) № 1790/2006 се отменят.
Независимо от това отменените регламенти продължават да се прилагат, когато е уместно, за целите на член 55, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
Член 152
Преходни разпоредби
1. Независимо от член 2 от настоящия регламент, само за целите на прилагането на член 55, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1182/2007, се прилагат определенията за пазарни години за продуктите, описани в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2201/96, съществуващи преди влизането в сила на настоящия регламент.
2. Правилата за одобрението на всички оперативни програми, представени през 2007 г., са приложимите непосредствено преди датата на прилагане на настоящия регламент правила.
Оперативните програми, които се възползват от член 55, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 1182/2007, могат да продължат да действат до своя край, при условие че съответстват на правилата, които са в сила преди датата на прилагане на настоящия регламент.
Чрез дерогация от членове 66 и 67 от настоящия регламент държавите-членки могат да приемат всички необходими разпоредби, за да позволят на организациите на производители да внесат изменения в оперативните си програми възможно най-скоро след влизането в сила на настоящия регламент, с цел да приложат член 55, параграф 3, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1182/2007.
3. За целите на член 55, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1182/2007 правилата относно минималните характеристики на суровината, доставена за преработка, и минималните изисквания за качество на готовите продукти остават в сила по отношение на суровината, добита на територията на държавите-членки, които използват преходното споразумение съгласно член 68, буква б) или член 143, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1782/2003, се добавят към съответните стандарти за предлагане на пазара, посочени в член 2 от Регламент (ЕО) № …/2007, които се съдържат в регламентите на Комисията, изброени в приложение VIII.
Член 153
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след датата на неговото публикуване в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2008 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 декември 2007 година.
REGULAMENTO (CE) N.o 1580/2007 DA COMISSÃO
de 21 de Dezembro de 2007
que estabelece, no sector das frutas e produtos hortícolas, regras de execução dos Regulamentos (CE) n.o 2200/96, (CE) n.o 2201/96 e (CE) n.o 1182/2007 do Conselho
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 2200/96 do Conselho, de 28 de Outubro de 1996, que estabelece a organização comum de mercado no sector das frutas e produtos hortícolas (1) e, nomeadamente, o n.o 3 do seu artigo 1.o,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 2201/96 do Conselho, de 28 de Outubro de 1996, que estabelece a organização comum de mercado no sector dos produtos transformados à base de frutas e produtos hortícolas (2) e, nomeadamente, o n.o 3 do seu artigo 1.o,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1182/2007 do Conselho, de 26 de Setembro de 2007, que estabelece regras específicas aplicáveis ao sector das frutas e produtos hortícolas, altera as Directivas 2001/112/CE e 2001/113/CE e os Regulamentos (CEE) n.o 827/68, (CE) n.o 2200/96, (CE) n.o 2201/96, (CE) n.o 2826/2000, (CE) n.o 1782/2003 e (CE) n.o 318/2006 e revoga o Regulamento (CE) n.o 2202/96 (3) e, nomeadamente, o seu artigo 42.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CE) n.o 1182/2007 veio alterar o regime anteriormente aplicável ao sector das frutas e produtos hortícolas, estabelecido pelo Regulamento (CE) n.o 2200/96, pelo Regulamento (CE) n.o 2201/96 e pelo Regulamento (CE) n.o 2202/96 do Conselho, de 28 de Outubro de 1996, que institui um regime de ajuda aos produtores de determinados citrinos (4).
(2)
As regras de execução actualmente aplicáveis ao sector das frutas e produtos hortícolas estão dispersas por um grande número de regulamentos, muitos dos quais foram já muitas vezes alterados. É necessário alterar essas regras de execução, em consequência das alterações do regime do sector das frutas e produtos hortícolas introduzidas pelo Regulamento (CE) n.o 1182/2007 e também à luz da experiência adquirida. A extensão das alterações exige, por razões de clareza, que todas as regras de execução sejam incorporadas num novo regulamento específico.
(3)
Importa, por conseguinte, revogar os seguintes Regulamentos da Comissão:
-
Regulamento (CE) n.o 3223/94, de 21 de Dezembro de 1994, que estabelece regras de execução do regime de importação dos frutos e dos produtos hortícolas (5),
-
Regulamento (CE) n.o 1555/96, de 30 de Julho de 1996, que estabelece as normas de execução do regime relativo à aplicação dos direitos de importação adicionais no sector das frutas e produtos hortícolas (6),
-
Regulamento (CE) n.o 961/1999, de 6 de Maio de 1999, que aprova as modalidades de aplicação relativas à extensão das regras estabelecidas pelas organizações de produtores de frutos e produtos hortícolas (7),
-
Regulamento (CE) n.o 544/2001, de 20 de Março de 2001, que estabelece normas de execução do Regulamento (CE) n.o 2200/96 do Conselho no que diz respeito a uma ajuda financeira cumulativa com os fundos operacionais (8),
-
Regulamento (CE) n.o 1148/2001, de 12 de Junho de 2001, relativo aos controlos de conformidade com as normas de comercialização aplicáveis no sector das frutas e produtos hortícolas frescos (9),
-
Regulamento (CE) n.o 2590/2001, de 21 de Dezembro de 2001, relativo à aprovação das operações de controlo de conformidade com as normas de comercialização aplicáveis às frutas e produtos hortícolas frescos efectuadas na Suíça antes da importação para a Comunidade Europeia (10),
-
Regulamento (CE) n.o 1791/2002, de 9 de Outubro de 2002, relativo à aprovação das operações de controlo de conformidade com as normas de comercialização aplicáveis às frutas e produtos hortícolas frescos efectuadas em Marrocos antes da importação para a Comunidade Europeia (11),
-
Regulamento (CE) n.o 2103/2002, de 28 de Novembro de 2002, que aprova as operações de controlo de conformidade com as normas de comercialização aplicáveis às frutas e produtos hortícolas efectuadas na África do Sul antes da importação para a Comunidade (12),
-
Regulamento (CE) n.o 48/2003, de 10 de Janeiro de 2003, que fixa as regras aplicáveis às misturas de frutas e produtos hortícolas frescos de diferentes espécies na mesma embalagem de venda (13),
-
Regulamento (CE) n.o 606/2003, de 2 de Abril de 2003, relativo à aprovação das operações de controlo de conformidade com as normas de comercialização aplicáveis às frutas e produtos hortícolas frescos efectuadas em Israel antes da importação para a Comunidade (14),
-
Regulamento (CE) n.o 761/2003, de 30 de Abril de 2003, que aprova operações de controlo da conformidade com as normas de comercialização aplicáveis às frutas e produtos hortícolas frescos efectuadas na Índia antes da importação para a Comunidade (15),
-
Regulamento (CE) n.o 1432/2003, de 11 de Agosto de 2003, que estabelece as regras de execução do Regulamento (CE) n.o 2200/96 do Conselho no que respeita ao reconhecimento das organizações de produtores e ao pré-reconhecimento dos agrupamentos de produtores (16),
-
Regulamento (CE) n.o 1433/2003, de 11 de Agosto de 2003, que estabelece as normas de execução do Regulamento (CE) n.o 2200/96 do Conselho no que respeita aos fundos operacionais, aos programas operacionais e à ajuda financeira (17),
-
Regulamento (CE) n.o 1943/2003, de 3 de Novembro de 2003, que estabelece as regras de execução do Regulamento (CE) n.o 2200/96 do Conselho no que respeita às ajudas aos agrupamentos de produtores pré-reconhecidos (18),
-
Regulamento (CE) n.o 103/2004, de 21 de Janeiro de 2004, que estabelece normas de execução do Regulamento (CE) n.o 2200/96 do Conselho no que respeita ao regime das intervenções e retiradas do mercado no sector das frutas e produtos hortícolas (19),
-
Regulamento (CE) n.o 1557/2004, de 1 de Setembro de 2004, que aprova operações de controlo de conformidade com as normas de comercialização aplicáveis a certas frutas frescas efectuadas na Nova Zelândia antes da importação para a Comunidade (20),
-
Regulamento (CE) n.o 179/2006, de 1 de Fevereiro de 2006, que institui um regime de certificados de importação para maçãs importadas de países terceiros (21),
-
Regulamento (CE) n.o 430/2006, de 15 de Março de 2006, que aprova as operações de controlo de conformidade com as normas de comercialização aplicáveis às frutas e aos produtos hortícolas frescos efectuadas no Senegal antes da importação para a Comunidade (22),
-
Regulamento (CE) n.o 431/2006, de 15 de Março de 2006, que aprova as operações de controlo de conformidade com as normas de comercialização aplicáveis às frutas e produtos hortícolas frescos efectuadas no Quénia antes da importação para a Comunidade (23),
-
Regulamento (CE) n.o 1790/2006, de 5 de Dezembro de 2006, que aprova as operações de controlo de conformidade com as normas de comercialização aplicáveis às frutas e produtos hortícolas frescos efectuadas na Turquia antes da importação para a Comunidade (24).
(4)
É necessário adoptar as regras de execução do Regulamento (CE) n.o 1182/2007.
(5)
É necessário fixar as campanhas de comercialização das frutas e produtos hortícolas. Uma vez que já não existem neste sector regimes de ajudas que sigam o ciclo de colheita dos produtos em causa, as campanhas de comercialização podem ser todas harmonizadas de forma a ajustar-se ao ano civil.
(6)
O Regulamento (CE) n.o 1182/2007 autoriza a Comissão a estabelecer normas de comercialização das frutas e produtos hortícolas e determina, no n.o 7 do seu artigo 2.o, que os diferentes regulamentos que contêm essas normas continuem a ser aplicáveis até serem adoptadas novas normas.
(7)
É necessário prever excepções e dispensas da aplicação das normas de comercialização para determinadas operações, quer porque sejam muito marginais e/ou específicas, quer porque ocorram no início do circuito de comercialização, e também para os produtos destinados à transformação.
(8)
As menções previstas pelas normas de comercialização devem constar claramente da embalagem/do rótulo.
(9)
Tem-se tornado cada vez mais comum a comercialização de embalagens com diferentes tipos de frutas e produtos hortícolas frescos, em resposta à procura por parte de certos consumidores. Por razões de lealdade comercial, as frutas e produtos hortícolas frescos vendidos na mesma embalagem devem ser de qualidade uniforme. Para os produtos relativamente aos quais não tenham sido adoptadas normas comunitárias, este objectivo pode ser atingido recorrendo a disposições gerais. É necessário definir requisitos de rotulagem para as misturas de diversos tipos de frutas e produtos hortícolas na mesma embalagem. Estes requisitos, no entanto, devem ser menos estritos que os previstos nas normas de comercialização, atendendo nomeadamente ao espaço disponível no rótulo.
(10)
Cada Estado-Membro deve designar os organismos de controlo responsáveis pela execução dos controlos de conformidade em cada estádio de comercialização. Um desses organismos deve ficar encarregue dos contactos e da coordenação com todos os outros organismos designados.
(11)
O conhecimento dos operadores e das suas principais características constitui um instrumento de análise indispensável para os Estados-Membros, pelo que é essencial estabelecer, em cada Estado-Membro, uma base de dados dos operadores do sector das frutas e produtos hortícolas frescos.
(12)
Os controlos de conformidade devem ser efectuados por amostragem e concentrar-se nos operadores cujas mercadorias apresentem maiores riscos de não conformidade. Atendendo às características dos seus mercados nacionais, os Estados-Membros devem estabelecer regras segundo as quais orientam em prioridade os controlos para uma ou outra categoria de operadores. É desejável, para assegurar a transparência das disposições de controlo, que essas regras sejam comunicadas à Comissão.
(13)
Os Estados-Membros devem assegurar-se de que as frutas e produtos hortícolas frescos exportados para os países terceiros estão em conformidade com as normas de comercialização e certificar essa conformidade, nos termos do Protocolo de Genebra sobre a normalização das frutas e produtos hortícolas frescos e das frutas de casca rija e das frutas secas, concluído no âmbito da Comissão Económica para a Europa das Nações Unidas, e pelo «Regime» da OCDE para a aplicação de normas internacionais relativas às frutas e produtos hortícolas.
(14)
As importações de frutas e produtos hortícolas frescos provenientes de países terceiros devem estar em conformidade com as normas de comercialização ou com normas equivalentes. Deve, pois, ser efectuado um controlo de conformidade antes da introdução dessas mercadorias no território aduaneiro da Comunidade, excepto no caso dos lotes de pequenas dimensões que os serviços/organismos de controlo estimem apresentarem baixo risco de não conformidade. No caso de certos países terceiros que garantam em condições satisfatórias o respeito da conformidade com as normas, podem ser efectuadas pelos organismos de controlo desses países terceiros operações de controlo pré-exportação. Quando se fizer uso dessa possibilidade, é conveniente que os Estados-Membros verifiquem regularmente a eficácia/qualidade dos controlos pré-exportação efectuados pelos organismos de controlo dos países terceiros e informem a Comissão dos resultados dessas verificações.
(15)
É conveniente assegurar que os produtos destinados à transformação industrial, não sujeitos ao respeito das normas de comercialização, não sejam escoados no mercado dos produtos destinados a serem consumidos no estado fresco. Além de uma rotulagem adequada desses produtos, é conveniente, em certos casos/se possível, fazer acompanhar os produtos de um certificado de destino industrial que ateste a utilização final, de forma a permitir o controlo desta.
(16)
As frutas e produtos hortícolas submetidos ao controlo de conformidade com as normas de comercialização devem ser submetidos ao mesmo tipo de controlo, seja qual for o estádio de comercialização. É conveniente, para esse efeito, aplicar as regras de controlo recomendadas pela Comissão Económica para a Europa das Nações Unidas, que são alinhadas pelas recomendações da OCDE nessa matéria. É, no entanto, necessário prever regras específicas relativamente aos controlos no estádio da venda a retalho.
(17)
É necessário prever que uma organização de produtores seja reconhecida relativamente aos produtos para os quais solicita o reconhecimento. Se o reconhecimento for solicitado exclusivamente para produtos destinados à transformação, é necessário garantir que os mesmos sejam efectivamente entregues para transformação.
(18)
Para facilitar a realização dos objectivos do regime do sector das frutas e produtos hortícolas e assegurar uma acção duradoura e eficaz das organizações de produtores, é necessário que essas organizações gozem de uma boa estabilidade. A adesão de um produtor a uma organização de produtores deve, por conseguinte, estar sujeita a um período de filiação mínimo. É conveniente deixar aos Estados-Membros a faculdade de fixar os prazos de pré-aviso e as datas em que a renúncia à qualidade de membro produz efeitos.
(19)
As actividades principais e essenciais de uma organização de produtores devem estar ligadas à concentração da oferta e à comercialização. Contudo, devem ser permitidas outras actividades da organização de produtores, comerciais ou não. É conveniente, nomeadamente, incentivar a cooperação entre organizações de produtores, permitindo que não seja considerada, nem no cálculo da actividade principal nem no de outras actividades, a comercialização de frutas e produtos hortícolas comprados exclusivamente a outra organização de produtores reconhecida. Quanto ao fornecimento de meios técnicos, é conveniente ampliar as respectivas possibilidades de modo a incluir o fornecimento por intermédio de membros de uma organização de produtores.
(20)
As organizações de produtores podem ser detentoras de participações em entidades subsidiárias que contribuam para o aumento do valor acrescentado da produção dos seus membros. É necessário estabelecer regras para o cálculo do valor da produção comercializada. Após um período transitório de adaptação, as actividades principais dessas entidades subsidiárias devem ser as mesmas que as da organização de produtores.
(21)
É conveniente estabelecer regras de execução relativas ao reconhecimento e ao funcionamento das associações de organizações de produtores, das organizações de produtores transnacionais e das associações transnacionais de organizações de produtores previstas no Regulamento (CE) n.o 1182/2007. Por razões de coerência, estas devem reflectir tanto quanto possível as regras estabelecidas para as organizações de produtores.
(22)
Para facilitar a concentração da oferta, é conveniente incentivar a fusão das organizações de produtores existentes com vista a criar novas organizações, estabelecendo as regras aplicáveis à fusão dos programas operacionais daquelas organizações.
(23)
Respeitando embora o princípio segundo o qual uma organização de produtores deve ser constituída por iniciativa dos produtores e controlada por eles, é conveniente deixar aos Estados-Membros a faculdade de definir as condições de aceitação de outras pessoas singulares ou colectivas como membros de uma organização de produtores e/ou de uma associação de organizações de produtores.
(24)
Para assegurar que as organizações de produtores representam efectivamente determinado número mínimo de produtores, afigura-se necessário que os Estados-Membros tomem medidas para evitar que uma minoria de membros, eventualmente detentora da maior parte do volume de produção da organização de produtores em causa, domine abusivamente a gestão e o funcionamento da mesma.
(25)
É conveniente, a fim de ter em conta a diversidade de situações no que se refere à produção e à comercialização na Comunidade, que os Estados-Membros estabeleçam as condições de concessão do pré-reconhecimento aos agrupamentos de produtores que apresentem um plano de reconhecimento.
(26)
Para estimular a criação de organizações de produtores estáveis que possam contribuir de modo duradouro para a realização dos objectivos do regime aplicável às frutas e produtos hortícolas, é conveniente que o pré-reconhecimento apenas seja concedido aos agrupamentos de produtores que possam comprovar a sua capacidade para cumprirem todas as condições de reconhecimento num determinado período.
(27)
É conveniente especificar as informações que os agrupamentos de produtores devem incluir no plano de reconhecimento. Para permitir aos agrupamentos de produtores cumprir da melhor forma as condições de reconhecimento, é necessário autorizar alterações ao plano de reconhecimento. Com o mesmo objectivo, convém prever que o Estado-Membro possa exigir ao agrupamento de produtores que tome medidas correctivas com vista a assegurar o cumprimento do plano.
(28)
O agrupamento de produtores pode reunir as condições de reconhecimento antes do termo do plano de reconhecimento. É conveniente estabelecer disposições que permitam, nesse caso, ao agrupamento apresentar um pedido de reconhecimento, acompanhado de um projecto de programa operacional. Por razões de coerência, a concessão de tal reconhecimento ao agrupamento de produtores deve implicar o fim do seu plano de reconhecimento, devendo ser posto termo à concessão das ajudas previstas. No entanto, para atender ao carácter plurianual do financiamento dos investimentos, os investimentos que beneficiem da ajuda ao investimento devem poder ser retomados no âmbito dos programas operacionais.
(29)
A fim de facilitar a correcta aplicação do regime de ajudas destinadas a cobrir as despesas de constituição e de funcionamento administrativo dos agrupamentos de produtores, é conveniente concedê-las sob a forma de ajuda forfetária. A fim de respeitar os condicionalismos orçamentais, é conveniente impor um limite a essa ajuda forfetária. Atendendo às diferentes necessidades económicas de agrupamentos de produtores de diversas dimensões, é conveniente, além disso, adaptar esse limite em função do valor da produção comercializável dos agrupamentos de produtores.
(30)
Por razões de coerência e de transição harmoniosa para o estatuto de agrupamento de produtores reconhecido, devem ser aplicadas aos agrupamentos de produtores as mesmas regras que as aplicáveis às organizações de produtores no respeitante às actividades principais e ao valor da produção comercializada.
(31)
Em caso de fusão, deve ser dada a possibilidade de as ajudas serem concedidas aos agrupamentos de produtores resultantes da fusão, para tomar em consideração as necessidades financeiras dos novos agrupamentos de produtores e garantir a execução correcta do regime de ajudas.
(32)
Para facilitar o recurso ao regime de apoio aos programas operacionais, deve definir-se claramente a produção comercializada das organizações de produtores, especificando nomeadamente os produtos que podem ser tidos em conta e o estádio da comercialização em que é calculado o valor da produção. Devem ser criados igualmente métodos adicionais de cálculo da produção comercializável, a utilizar em caso de flutuações anuais ou de dados insuficientes. Para evitar a utilização abusiva deste regime, as organizações de produtores não devem geralmente ser autorizadas a alterar os períodos de referência no decurso de um programa.
(33)
Para garantir a correcta utilização das ajudas, é necessário estabelecer regras no respeitante à gestão dos fundos operacionais e às contribuições financeiras dos membros, devendo tais regras permitir a maior flexibilidade possível, desde que todos os produtores possam beneficiar do fundo operacional e participar democraticamente nas decisões referentes à sua utilização.
(34)
É necessário estabelecer disposições que determinem o âmbito e a estrutura da estratégia nacional de sustentabilidade para os programas operacionais e do quadro nacional para as acções ambientais. O objectivo é optimizar a atribuição dos recursos financeiros e melhorar a qualidade da estratégia.
(35)
Por uma questão de boa gestão, devem ser estabelecidos procedimentos de apresentação e aprovação dos programas operacionais, incluindo os respectivos prazos, por forma a possibilitar a avaliação adequada dos dados pela autoridade competente e a inclusão ou exclusão de medidas e actividades de tais programas. Uma vez que a gestão dos programas é anual, deve ser estabelecido que os programas não aprovados antes de determinada data são reportados de um ano.
(36)
Deve ser estabelecido um procedimento de alteração anual dos programas operacionais para o ano seguinte, por forma a adaptá-los a eventuais novas condições, imprevisíveis aquando da sua apresentação inicial. Além disso, deve ser possível alterar medidas e montantes do fundo operacional no decurso de cada ano de execução de um programa. Todas estas alterações devem estar sujeitas a certos limites e condições que os Estados-Membros devem definir, incluindo a notificação obrigatória das alterações à autoridade competente, para assegurar que os programas aprovados mantenham os seus objectivos globais.
(37)
Por razões de segurança financeira e jurídica, deve ser estabelecida uma lista das acções e despesas que não podem ser abrangidas pelos programas operacionais.
(38)
No caso de investimentos em explorações específicas, a fim de evitar o enriquecimento injustificado de uma entidade privada que tenha cortado a sua ligação com a organização durante a vida útil do investimento, devem ser previstas disposições que permitam à organização recuperar o valor residual do investimento, quer esse investimento seja propriedade de um membro ou da organização.
(39)
Para garantir a correcta aplicação do regime, é necessário definir as informações a incluir nos pedidos de ajudas e os procedimentos a utilizar no pagamento das mesmas. Para evitar problemas de tesouraria, as organizações de produtores devem dispor de um regime de adiantamentos, associado a garantias adequadas. Por razões semelhantes, deve existir um sistema alternativo de reembolso das despesas já efectuadas.
(40)
É necessário estabelecer regras no respeitante ao âmbito e à aplicação das medidas de gestão e prevenção de crises. Estas regras devem, na medida do possível, proporcionar flexibilidade e rapidez de aplicação durante as crises, permitindo, por conseguinte, a tomada de decisões pelos Estados-Membros e pelas próprias organizações de produtores. As regras devem, no entanto, impedir abusos e prever limites para a utilização de certas medidas, inclusivamente em termos financeiros. Devem também garantir que sejam devidamente respeitadas as exigências fitossanitárias e ambientais.
(41)
Em relação às retiradas do mercado, devem ser adoptadas regras de execução que tenham em conta a importância potencial dessa medida. Importa, nomeadamente, estabelecer regras relativas ao regime de apoio reforçado às frutas e produtos hortícolas retirados do mercado e distribuídos gratuitamente a título de ajuda humanitária por intermédio de organizações caritativas ou de certos estabelecimentos e instituições. É conveniente fixar, além disso, o nível máximo do apoio às retiradas do mercado, para garantir que não se tornem uma via de escoamento alternativa permanente, em substituição da comercialização. Neste contexto, em relação aos produtos para os quais foram fixados, no anexo V do Regulamento (CE) n.o 2200/96, níveis máximos da indemnização comunitária de retirada, é conveniente continuar a utilizar esses níveis, aumentando-os em certa medida de forma a reflectir o facto de tais retiradas serem agora co-financiadas. Em relação aos outros produtos, para os quais a experiência não demonstrou ainda existirem riscos de retiradas excessivas, é conveniente permitir aos Estados-Membros que fixem os níveis máximos do apoio. Em todos os casos, contudo, e por razões semelhantes, é conveniente definir um limite quantitativo para as retiradas, por produto e por organização de produtores.
(42)
É necessário adoptar regras de execução relativas à assistência financeira nacional que os Estados-Membros podem conceder nas regiões da Comunidade em que o grau de organização dos produtores seja especialmente baixo, nomeadamente uma definição do referido baixo grau de organização. É necessário determinar os procedimentos a utilizar na aprovação dessas ajudas nacionais, do reembolso comunitário das ajudas e do montante desse reembolso, e ainda a proporção a reembolsar, que deve reflectir as proporções actualmente aplicáveis.
(43)
É necessário adoptar regras, nomeadamente as disposições processuais, relativas às condições em que é permitido alargar ao conjunto dos produtores de uma dada circunscrição económica as regras estabelecidas por uma organização de produtores de frutas e produtos hortícolas ou por uma associação de tais organizações de produtores. É também conveniente especificar, no caso da venda de produtos na árvore, quais são as regras susceptíveis de ser alargadas ao produtor ou ao comprador.
(44)
Os produtores comunitários de maçãs encontraram-se recentemente numa situação difícil devida, nomeadamente, a um aumento significativo das importações de maçãs de determinados países terceiros do hemisfério sul. Importa, por conseguinte, melhorar o acompanhamento da importação de maçãs. Um mecanismo baseado na emissão de certificados de importação que comportem a constituição de uma garantia que assegure a realização das operações para as quais os referidos certificados de importação foram pedidos constitui o instrumento adequado para realizar esse objectivo. Devem aplicar-se os Regulamentos (CE) n.o 1291/2000 da Comissão que estabelece normas comuns de execução do regime de certificados de importação, de exportação e de prefixação para os produtos agrícolas (25) e (CEE) n.o 2220/85 da Comissão que fixa as regras comuns de aplicação do regime de garantias para os produtos agrícolas (26).
(45)
Devem ser adoptadas regras de execução do regime de preços de entrada das frutas e produtos hortícolas. O facto de a maior parte das frutas e produtos hortícolas perecíveis abrangidos pelo regime serem fornecidos à consignação torna especialmente difícil determinar o seu valor. É necessário definir os métodos que podem ser utilizados para calcular o preço de entrada com base no qual os produtos são classificados na pauta aduaneira comum. É necessário estabelecer, nomeadamente, valores forfetários de importação com base na média ponderada dos preços correntes médios dos produtos e prever disposições específicas para o caso de indisponibilidade dos preços correntes dos produtos de uma dada origem. É necessário, em determinadas circunstâncias, prever a constituição de uma garantia de forma a assegurar a correcta aplicação do regime.
(46)
É necessário adoptar regras relativas ao direito de importação adicional ao previsto na pauta aduaneira comum a que pode ser sujeita a importação de determinados produtos. O direito adicional pode ser imposto se o volume das importações dos produtos em causa exceder o nível de desencadeamento, determinado para o produto e período de aplicação em causa. As mercadorias em trânsito para a Comunidade estão isentas da aplicação do direito adicional, pelo que é necessário adoptar disposições específicas a seu respeito.
(47)
É necessário prever o acompanhamento e a avaliação adequados dos programas em curso e dos regimes vigentes para apreciação da sua eficácia e eficiência, tanto pelas organizações de produtores como pelos Estados-Membros.
(48)
São necessárias medidas/disposições relativas ao tipo, modelo e meio de transmissão das comunicações necessárias para a execução do presente regulamento. Devem ser definidas as comunicações dos produtores e organizações de produtores aos Estados-Membros, e dos Estados-Membros à Comissão, bem como as consequências que devem resultar de comunicações tardias ou incorrectas.
(49)
Devem ser estabelecidas medidas no que se refere aos controlos necessários para garantir a correcta aplicação do presente regulamento e do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, e as sanções adequadas para as irregularidades verificadas. Estas medidas devem incluir controlos e sanções específicos estabelecidos a nível comunitário e controlos e sanções suplementares a nível nacional. Os controlos e as sanções devem ser dissuasivos, eficazes e proporcionados. Devem também definir-se regras para a resolução de casos de erro manifesto e de força maior e para outras circunstâncias excepcionais, de forma a garantir o justo tratamento dos produtores. Devem igualmente ser definidas regras para as situações criadas artificialmente, a fim de evitar que delas possam resultar quaisquer benefícios.
(50)
É necessário assegurar uma transição harmoniosa do regime anterior para o regime definido no presente regulamento, bem como a aplicação das disposições transitórias definidas no artigo 55.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007.
(51)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de gestão das frutas e dos produtos hortícolas,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
TÍTULO I
DISPOSIÇÕES PRELIMINARES
Artigo 1.o
Âmbito de aplicação e utilização dos termos
1. O presente regulamento estabelece regras de execução dos Regulamentos (CE) n.o 2200/96, (CE) n.o 2201/96 e (CE) n.o 1182/2007.
2. Salvo disposição em contrário no presente regulamento, os termos utilizados nos regulamentos referidos no n.o 1 têm o mesmo significado quando são utilizados no presente regulamento.
Artigo 2.o
Campanhas de comercialização
As campanhas de comercialização dos produtos referidos no n.o 2 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 2200/96 e no n.o 2 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 2201/96 decorrem de 1 de Janeiro a 31 de Dezembro.
TÍTULO II
CLASSIFICAÇÃO DOS PRODUTOS
CAPÍTULO I
Regras gerais
Artigo 3.o
Excepções e dispensas de aplicação das normas de comercialização
1. Em derrogação do n.o 5 do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, não estão sujeitos à obrigação de conformidade com as normas de comercialização:
a)
Os produtos encaminhados para as unidades de transformação, excepto no caso de serem especificamente estabelecidos no presente regulamento critérios mínimos de qualidade para os produtos destinados à transformação industrial;
b)
Os produtos cedidos pelo produtor, na sua exploração, ao consumidor, para utilização pessoal; e
c)
Por decisão da Comissão tomada a pedido de um Estado-Membro nos termos do procedimento previsto no artigo 46.o do Regulamento (CE) n.o 2200/96, os produtos de determinada região vendidos pelo comércio retalhista da região para satisfazer um consumo local tradicional notoriamente conhecido.
2. Em derrogação do n.o 5 do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, não estão sujeitos à obrigação de conformidade com as normas de comercialização no interior da zona de produção:
a)
Os produtos vendidos ou entregues pelo produtor a postos de acondicionamento e embalagem ou a postos de armazenamento temporário ou encaminhados da exploração do produtor para tais postos; e
b)
Os produtos encaminhados dos postos de armazenamento temporário para os postos de acondicionamento e de embalagem.
3. Em derrogação do n.o 5 do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, os Estados-Membros podem não sujeitar à obrigação de conformidade com as normas de comercialização ou algumas das disposições das mesmas:
a)
Os produtos expostos para venda, postos à venda, vendidos, entregues ou comercializados de qualquer outra forma pelo produtor nos locais de venda por grosso, nomeadamente nos mercados de produção, situados na zona de produção; e
b)
Os produtos encaminhados desses locais de venda por grosso para postos de acondicionamento e embalagem ou postos de armazenamento temporário situados na mesma zona de produção.
Em caso de aplicação do primeiro parágrafo, o Estado-Membro em causa comunica à Comissão as medidas tomadas.
4. Devem ser fornecidas à autoridade competente do Estado-Membro provas de que os produtos referidos na alínea a) do n.o 1 e no n.o 2 obedecem às condições definidas, nomeadamente no que respeita à utilização prevista.
Artigo 4.o
Menções
1. As menções previstas pelas normas de comercialização estabelecidas em aplicação do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 devem ser inscritas em caracteres legíveis e visíveis num dos lados da embalagem, quer por impressão directa indelével, quer por meio de um rótulo integrado ou fixado na mesma.
2. Para as mercadorias expedidas a granel e carregadas directamente num meio de transporte, as menções referidas no n.o 1 devem constar de um documento que acompanhe a mercadoria ou de uma ficha colocada de modo visível no interior do meio de transporte.
Artigo 5.o
Menções no estádio retalhista
No estádio retalhista, caso os produtos estejam embalados, as menções previstas pelas normas de comercialização estabelecidas em aplicação do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 devem ser legíveis e visíveis.
No caso dos produtos pré-embalados referidos na Directiva 2000/13/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (27), deve ser indicado o peso líquido, para além de todas as menções previstas nas normas de comercialização. Contudo, para os produtos vendidos normalmente à unidade, a obrigação de indicar o peso líquido não se aplica se o número de unidades puder ser visto claramente e contado facilmente do exterior ou se esse número for indicado na rotulagem.
Os produtos podem não ser apresentados em embalagem desde que o retalhista aponha sobre a mercadoria posta à venda um dístico que contenha, em caracteres bem visíveis e legíveis, as menções previstas pelas normas de comercialização e pelo n.o 1 do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 relativas à variedade, país de origem do produto e categoria.
Artigo 6.o
Embalagens de venda
1. As embalagens de venda de frutas e produtos hortícolas frescos de peso líquido inferior ou igual a três quilogramas podem conter misturas de frutas e produtos hortícolas frescos de diferentes espécies, desde que sejam respeitadas as seguintes condições:
a)
Os produtos são homogéneos quanto à qualidade e, dentro de cada espécie, respeitam as normas, em conformidade com o n.o 2;
b)
As embalagens apresentam uma marcação adequada, em conformidade com o n.o 3; e
c)
A mistura não é de natureza a induzir o comprador em erro.
2. Os produtos contidos nas embalagens referidas no n.o 1 devem estar classificados na mesma categoria de qualidade referida no anexo I.
Caso as misturas contenham frutas e produtos hortícolas não abrangidos por normas de comercialização comunitárias, essas frutas e produtos hortícolas devem poder ser classificados na mesma categoria, em conformidade com o anexo I.
3. A marcação das embalagens de venda referida no n.o 1 e/ou de cada uma das embalagens que as contêm inclui, pelo menos, as seguintes menções:
a)
Nome e endereço do embalador e/ou do expedidor. Esta menção pode ser substituída:
i)
em todas as embalagens, com excepção das pré-embalagens, pelo código correspondente ao embalador e/ou ao expedidor, emitido ou reconhecido por um serviço oficial, antecedido da menção «embalador e/ou expedidor» ou de uma abreviatura equivalente,
ii)
unicamente nas pré-embalagens, pelo nome e endereço do vendedor estabelecido na Comunidade, precedidos da menção «embalado para:» ou de uma menção equivalente. Nesse caso, a rotulagem deve também incluir um código correspondente ao embalador e/ou ao expedidor. O vendedor fornecerá todas as informações consideradas necessárias pelos organismos de controlo quanto ao significado do referido código;
b)
O nome de cada um dos produtos ou espécies presentes na embalagem;
c)
O nome da variedade ou do tipo comercial para cada um dos produtos contidos na mistura, quando a norma comunitária de comercialização o exija para os produtos não misturados;
d)
O país de origem de cada um dos produtos em causa, na proximidade imediata do nome dos produtos correspondentes; e
e)
A categoria.
Para as frutas e produtos hortícolas abrangidos por normas de comercialização comunitárias, as presentes menções substituem as menções previstas por estas normas.
CAPÍTULO II
Controlos de conformidade com as normas de comercialização
Secção 1
Disposições gerais
Artigo 7.o
Âmbito de aplicação
O presente capítulo estabelece as regras a respeitar pelos Estados-Membros aquando da realização, em todos os estádios de comercialização, dos controlos de conformidade com as normas de comercialização estabelecidas em aplicação do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007.
Artigo 8.o
Organismos competentes
1. Cada Estado-Membro designa:
a)
Uma autoridade única responsável pela coordenação e os contactos nos domínios abrangidos pelo presente capítulo, a seguir designada por «autoridade de coordenação»; e
b)
O ou os organismos responsáveis pela aplicação do n.o 6 do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, a seguir designados por «organismos de controlo».
2. Os Estados-Membros comunicam à Comissão:
a)
O nome e o endereço postal e electrónico da autoridade de coordenação que tenham designado em conformidade com o n.o 1;
b)
O nome e o endereço postal e electrónico dos organismos de controlo que tenham designado em conformidade com o n.o 1; e
c)
A definição precisa da área de competência dos organismos de controlo designados.
3. A autoridade de coordenação pode ser o organismo de controlo ou um dos organismos de controlo ou qualquer outro organismo designado em conformidade com o n.o 1.
4. A Comissão torna pública, da forma que considere apropriada, a lista das autoridades de coordenação designadas pelos Estados-Membros.
Artigo 9.o
Base de dados dos operadores
1. Os Estados-Membros devem constituir uma base de dados dos operadores no sector das frutas e produtos hortícolas que agrupe, nas condições definidas no presente artigo, os operadores que participem na comercialização de frutas e produtos hortícolas frescos para os quais tenham sido estabelecidas normas em aplicação do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007.
Para efeitos do presente capítulo, entende-se por «operador» qualquer pessoa singular ou colectiva detentora de frutas e produtos hortícolas frescos sujeitos a normas de comercialização, para fins de exposição para venda, de colocação à venda, de venda ou de comercialização de qualquer outra forma no território comunitário e/ou de exportação para países terceiros, por conta própria ou de uma terceira pessoa.
2. Os Estados-Membros determinam as condições em que os operadores seguintes devem ou não figurar na base de dados:
a)
Operadores cuja actividade os dispensa, em aplicação do artigo 3.o, de respeitar a obrigação de conformidade com as normas de comercialização; e
b)
Pessoas singulares ou colectivas cuja actividade no sector das frutas e produtos hortícolas se limita quer ao transporte das mercadorias, quer à venda a retalho de quantidades modestas.
3. Quando a base de dados for composta de vários elementos distintos, compete à autoridade de coordenação assegurar a homogeneidade da base e dos seus diferentes elementos, bem como das suas actualizações. Essas actualizações devem nomeadamente ser efectuadas pelos organismos de controlo com base nas informações recolhidas aquando dos controlos efectuados em todos os estádios da comercialização.
4. A base de dados deve conter, para cada operador, o número de registo, o nome, o endereço, as informações necessárias para a sua classificação numa das categorias mencionadas no artigo 10.o, nomeadamente a sua localização na cadeia comercial, uma indicação relativa à importância do operador e informações relativas às constatações efectuadas aquando dos controlos precedentes desse operador, bem como todas as outras informações consideradas necessárias para o controlo.
5. Os operadores devem fornecer as informações consideradas necessárias pelos Estados-Membros para a constituição e a actualização da base de dados. Os Estados-Membros determinam as condições em que os operadores não estabelecidos no seu território mas que nele operam devem figurar na sua base de dados.
Secção 2
Operações de controlo realizadas no mercado interno
Artigo 10.o
Controlos de conformidade no mercado interno
1. Os Estados-Membros devem instituir um regime de controlos por amostragem da conformidade com as normas de comercialização dos produtos detidos pelos operadores em todos os estádios de comercialização.
No âmbito desse regime, os Estados-Membros fixam, em função de uma análise do risco de um operador comercializar produtos que não obedeçam às normas de comercialização, a frequência dos controlos a efectuar pelos organismos de controlo. Esta frequência deve ser suficiente para assegurar o respeito da regulamentação comunitária, para cada uma das categorias de operadores previamente definidas pelos Estados-Membros.
A análise de risco deve basear-se, nomeadamente, na dimensão dos operadores, na sua posição na cadeia comercial, nas constatações efectuadas aquando dos controlos precedentes e noutros parâmetros a definir eventualmente pelos Estados-Membros.
Os operadores que procedam ao acondicionamento e à embalagem das frutas e produtos hortícolas, em especial na zona de produção, são objecto de uma frequência de controlo mais elevada que as outras categorias de operadores. Os controlos podem igualmente ser efectuados durante o transporte.
Se os controlos revelarem irregularidades significativas, os organismos de controlo aumentam a frequência de controlo dos operadores em causa.
2. Os operadores comunicam aos organismos de controlo as informações que estes considerem necessárias para a organização e a realização dos controlos.
3. Os Estados-Membros podem autorizar a aposição, em cada embalagem expedida, da etiqueta cujo modelo consta do anexo II pelos operadores que ofereçam, no estádio da expedição, garantias suficientes de uma taxa de conformidade constante e elevada das frutas e produtos hortícolas que são objecto de normas de comercialização. A autorização é concedida pelo prazo de três anos, renovável.
Para poderem utilizar o modelo, os operadores devem, além disso:
a)
Dispor de responsáveis pelo controlo que tenham recebido uma formação aprovada pelo Estado-Membro;
b)
Possuir o equipamento adequado para o acondicionamento e a embalagem dos produtos;
c)
Comprometer-se a efectuar um controlo de conformidade das mercadorias que expedem e possuir um registo que contenha uma indicação de todas as operações de controlo que tenham efectuado.
Se o operador deixar de dar garantias suficientes de uma taxa de conformidade constante e elevada, ou se uma das condições previstas no segundo parágrafo deixar de ser respeitada, o Estado-Membro retira ao operador a autorização de apor, em cada embalagem expedida, a etiqueta cujo modelo consta do anexo II.
4. A autoridade de coordenação comunica à Comissão as disposições do regime de controlo mencionado no n.o 1. Essa comunicação especifica nomeadamente as diferentes categorias de operadores identificadas e a frequência de controlo fixada para cada uma delas, bem como, se for caso disso, as condições precisas de aplicação do n.o 3, as condições precisas de aplicação do n.o 1 do artigo 11.o e as proporções mínimas de controlo associadas aos diferentes operadores em questão. Qualquer alteração posterior do regime de controlo é comunicada sem demora à Comissão.
5. Os organismos de controlo de cada Estado-Membro em cujo território um lote de mercadorias proveniente de outro Estado-Membro seja considerado não conforme, devido a defeitos ou deteriorações dos produtos que pudessem ser já constatados aquando da embalagem, notificam sem demora às autoridades de coordenação dos Estados-Membros susceptíveis de ser afectados tais casos de não conformidade constatados até ao estádio do mercado grossista, incluindo as centrais de distribuição.
Artigo 11.o
Controlo de conformidade no estádio da exportação
1. Antes que os produtos destinados à exportação para países terceiros deixem o território aduaneiro da Comunidade, o organismo de controlo competente no estádio da exportação assegura-se, através de um controlo de conformidade, de que esses produtos estão em conformidade com as normas de comercialização.
Os exportadores comunicam aos organismos de controlo as informações que estes considerem necessárias para a organização e a realização dos controlos.
2. Os Estados-Membros podem fixar, para cada categoria de operador e segundo uma análise de risco, uma proporção mínima de remessas e de quantidades que devem ser objecto de um controlo de conformidade pelo organismo de controlo competente no estádio da exportação. Essa proporção deve ser suficiente para assegurar o respeito da regulamentação comunitária. Se os controlos revelarem irregularidades significativas, os organismos de controlo aumentam a proporção de remessas controladas, para os operadores em causa.
Os Estados-Membros podem aplicar as disposições referidas no primeiro parágrafo aos operadores que preencham as seguintes condições:
a)
Ofereçam garantias suficientes de uma taxa de conformidade constante e elevada das frutas e produtos hortícolas que comercializam;
b)
Disponham de responsáveis pelo controlo que tenham recebido uma formação aprovada pelo Estado-Membro;
c)
Se comprometam a proceder a um controlo de conformidade das mercadorias que comercializam; e
d)
Se comprometam a possuir um registo que contenha uma indicação de todas as operações de controlo que tenham efectuado.
3. Uma vez concluídas as operações de controlo mencionadas no n.o 1, o organismo de controlo emite o certificado de conformidade previsto no anexo III para cada lote destinado a ser exportado que, considere em conformidade com as normas de comercialização. Quando a remessa a exportar se compuser de diversos lotes, a conformidade desses lotes pode ser certificada globalmente num único certificado, enumerando distintamente os diferentes lotes que compõem a remessa.
Se, em conformidade com o n.o 2, os lotes a que o certificado diz respeito não tiverem sido sujeitos a um controlo pelo organismo de controlo competente no estádio da exportação, a menção «autocontrolado [n.o 2 do artigo 11.o do Regulamento (CE) n.o 0000/2007 da Comissão]» deve constar da casa 13 (Observações) do certificado.
4. A declaração aduaneira de exportação só pode ser aceite pela autoridade aduaneira competente se:
a)
As mercadorias forem acompanhadas quer do certificado mencionado no n.o 3, quer do mencionado no n.o 2 do artigo 19.o; ou
b)
O organismo de controlo competente tiver informado a autoridade aduaneira, por qualquer meio adequado, de que os lotes em questão foram objecto da emissão de um desses dois certificados.
Artigo 12.o
Controlos de conformidade no estádio da importação
1. Antes da sua introdução em livre prática, os produtos provenientes dos países terceiros são submetidos a um controlo de conformidade com as normas de comercialização.
Os importadores devem comunicar aos organismos de controlo as informações que estes últimos considerem necessárias para a organização e a realização dos controlos mencionados no n.o 2 do presente artigo e no n.o 1 do artigo 16.o
2. Sem prejuízo da secção 3, o organismo de controlo competente procede, para cada lote importado, a um controlo de conformidade no estádio da importação e emite, em caso de conformidade dos produtos, o certificado de conformidade previsto no anexo III. Quando a remessa importada se compuser de diversos lotes, a conformidade desses lotes pode ser certificada globalmente num único certificado, enumerando distintamente os diferentes lotes que compõem a remessa.
3. A autoridade aduaneira apenas autoriza a introdução em livre prática se:
a)
As mercadorias forem acompanhadas quer do certificado mencionado no n.o 2, quer do mencionado no n.o 1 do artigo 14.o, quer do mencionado no n.o 2 do artigo 19.o; ou se
b)
O organismo de controlo competente tiver informado a autoridade aduaneira, por qualquer meio adequado, de que os lotes em questão foram objecto da emissão de um desses certificados.
4. Em derrogação dos n.os 1, 2 e 3, o organismo de controlo competente no estádio da importação pode, caso estime que, para certos lotes, os riscos de não conformidade com as normas de comercialização são fracos, decidir não efectuar o controlo de conformidade desses lotes. O organismo de controlo transmite à autoridade aduaneira uma declaração de tal decisão, devidamente carimbada, ou informa de qualquer outra forma essa autoridade de que pode efectuar o desalfandegamento.
Para efeitos da aplicação do primeiro parágrafo, o organismo de controlo fixa previamente os critérios de avaliação dos riscos de não conformidade, bem como, segundo uma análise de risco, para cada tipo de importação que tenha definido, as proporções mínimas de remessas e de quantidades que devem ser objecto de um controlo de conformidade pelo organismo de controlo competente no estádio da importação. Em qualquer caso, a proporção fixada a título do presente número deve ser substancialmente mais elevada do que as aplicadas a título do n.o 1 do artigo 16.o
5. Para melhorar a uniformidade de aplicação do n.o 4 nos Estados-Membros, a Comissão adopta directrizes comuns para a sua aplicação. A autoridade de coordenação comunica sem demora à Comissão as condições de aplicação do n.o 4, incluindo os critérios e as proporções mínimas mencionados no segundo parágrafo do mesmo número, bem como todas as alterações posteriores dessas condições.
6. Se, na importação a partir de um país terceiro, um lote de mercadorias for considerado não conforme, a autoridade de coordenação do Estado-Membro em questão comunica sem demora esse facto à Comissão e às autoridades de coordenação dos Estados-Membros susceptíveis de ser afectados, que asseguram a divulgação necessária no respectivo território. A notificação à Comissão faz-se através do sistema electrónico indicado pela Comissão.
Secção 3
Controlos realizados pelos países terceiros
Artigo 13.o
Aprovação dos controlos realizados pelos países terceiros antes da importação para a Comunidade
1. A pedido de um país terceiro, a Comissão pode aprovar, de acordo com o procedimento previsto no artigo 46.o do Regulamento (CE) n.o 2200/96, as operações de controlo de conformidade efectuadas por esse país terceiro antes da importação para a Comunidade.
2. A aprovação mencionada no n.o 1 pode ser concedida aos países terceiros que o solicitem e em cujo território sejam respeitadas, no que se refere aos produtos exportados para a Comunidade, as normas de comercialização comunitárias ou normas pelo menos equivalentes.
A aprovação determina o correspondente oficial no país terceiro sob cuja responsabilidade são efectuadas as operações de controlo referidas no n.o 1. Esse correspondente é responsável pelos contactos com a Comunidade. A aprovação determina igualmente os organismos de controlo responsáveis pela realização dos controlos referidos, a seguir designados por «organismos de controlo dos países terceiros».
Essa aprovação apenas pode dizer respeito aos produtos originários do país terceiro em causa e pode ser limitada a certos produtos.
3. Os organismos de controlo dos países terceiros devem ser oficiais ou oficialmente reconhecidos pelo correspondente referido no n.o 2 e apresentar garantias suficientes, bem como dispor do pessoal, do equipamento e das instalações necessários para a realização desses controlos, segundo os métodos referidos no n.o 1 do artigo 20.o ou métodos equivalentes.
4. A lista dos países cujos controlos de conformidade foram aprovados nos termos do presente artigo, com indicação dos produtos a que se referem, consta da parte A do anexo IV. As informações relativas aos respectivos correspondentes oficiais e organismos de controlo constam da parte B do mesmo anexo, e os modelos dos certificados referidos no artigo 14.o constam da sua parte C.
Artigo 14.o
Certificados
1. Os organismos de controlo dos países terceiros estabelecem, para cada lote controlado antes da introdução no território aduaneiro da Comunidade, quer o certificado de conformidade previsto no anexo III, quer qualquer outro formulário acordado entre a Comissão e o país terceiro em causa. Quando uma remessa importada se compuser de diversos lotes, a conformidade desses lotes pode ser certificada globalmente num único certificado, enumerando distintamente os diferentes lotes que compõem a remessa.
Os modelos de formulário para os certificados referidos no primeiro parágrafo são determinados no âmbito da aprovação mencionada no n.o 1 do artigo 13.o
2. Os certificados são emitidos num único exemplar, identificado pela menção «original». Se forem necessários exemplares suplementares, nesses exemplares deve ser aposta a menção «cópia». As autoridades competentes na Comunidade só aceitam como válido o original do certificado.
O formato do formulário é de 210 × 297 milímetros, sendo autorizada uma tolerância máxima de 8 milímetros para mais ou de 5 milímetros para menos no que respeita ao comprimento. O papel a utilizar deve ser de cor branca, sem pastas mecânicas, colado para escrita e pesando, no mínimo, 40 gramas por metro quadrado.
Os formulários são impressos e preenchidos numa das línguas oficiais da Comunidade.
Os formulários devem ser preenchidos por processo mecanográfico ou similar.
O certificado não pode conter rasuras nem emendas. As alterações devem ser feitas riscando as indicações erradas e acrescentando, se for caso disso, as indicações pretendidas. Qualquer alteração assim efectuada deve ser rubricada pelo seu autor e visada pelas autoridades emissoras.
Cada certificado deve conter um número de série destinado a individualizá-lo, o carimbo da autoridade emissora, bem como a assinatura da pessoa ou pessoas habilitadas a assiná-lo.
A autoridade emissora conserva uma cópia de cada certificado que emite.
Artigo 15.o
Suspensão da aprovação
A aprovação pode ser suspensa pela Comissão se se constatar que, num número significativo de lotes e/ou em quantidades significativas, as mercadorias não correspondem aos dados inscritos nos certificados de conformidade emitidos pelos organismos de controlo dos países terceiros ou se não houver resposta satisfatória aos pedidos de controlo a posteriori referidos no n.o 2 do artigo 16.o
Artigo 16.o
Controlos suplementares efectuados pelos Estados-Membros
1. Os Estados-Membros verificam, mediante controlos físicos no estádio da importação, a conformidade com as normas dos produtos importados nas condições referidas na presente secção, efectuando, para cada país terceiro em causa, controlos de conformidade numa proporção significativa das remessas e das quantidades importadas nessas condições. Essa proporção deve ser suficiente para se assegurarem do respeito da regulamentação comunitária pelos organismos de controlo dos países terceiros. Os Estados-Membros asseguram-se de que as medidas previstas no n.o 3 do artigo 20.o são aplicadas aos lotes assim controlados quando estes últimos não estiverem em conformidade com as normas de comercialização.
Se os controlos revelarem irregularidades significativas, os Estados-Membros informam sem demora a Comissão, e os organismos de controlo aumentam a proporção de remessas e de quantidades controladas em conformidade com o disposto no presente artigo.
Caso o Estado-Membro cobre uma taxa para cobrir os custos decorrentes dos controlos de conformidade mencionados no presente número, essa taxa deve ser fixada a um nível que reflicta a proporção de remessas e de quantidades controladas menos elevada para esses controlos do que para os mencionados no artigo 12.o
2. Sempre que surjam dúvidas quanto à autenticidade de um certificado referido no n.o 1, primeiro parágrafo, do artigo 14.o, ou à exactidão das menções que dele constam, é efectuado um controlo a posteriori.
A autoridade competente, na Comunidade, devolve o certificado ou a sua cópia ao correspondente oficial referido no segundo parágrafo do n.o 2 do artigo 13.o, no país terceiro, indicando, se for caso disso, os motivos que justificam um inquérito, bem como todas as informações obtidas que permitam inferir que o certificado não é autêntico ou que as menções dele constantes são inexactas. Os pedidos de controlo a posteriori, bem como os respectivos resultados, são levados ao conhecimento da Comissão no mais curto prazo.
Quando for pedido um controlo a posteriori, o importador das mercadorias em causa pode solicitar aos organismos de controlo competentes que procedam ao controlo de conformidade referido no artigo 12.o
Artigo 17.o
Comunicações obrigatórias
1. A autoridade de coordenação comunica à Comissão, para cada trimestre, o mais tardar no final do trimestre seguinte ao trimestre em questão, por país terceiro e por produto, o número de lotes e as quantidades que foram importadas nas condições previstas no artigo 13.o, o número de lotes e as quantidades que foram objecto do controlo de conformidade mencionado no n.o 1 do artigo 16.o e, dentre esses lotes, os constituídos por mercadorias que, segundo as conclusões dos organismos de controlo, não se encontravam em conformidade com os dados inscritos nos certificados de conformidade emitidos pelo organismo de controlo do país terceiro, especificando, para cada um desses lotes, a quantidade em causa, bem como a natureza dos defeitos constatados.
2. As autoridades aduaneiras colaboram estreitamente com a autoridade de coordenação e/ou com os organismos de controlo, nomeadamente no respeitante à aplicação do disposto nos n.os 1 e 2 do artigo 16.o, e transmitem-lhes todas as informações necessárias.
Artigo 18.o
Cooperação administrativa
1. A aplicação do disposto na presente secção fica subordinada ao estabelecimento de um procedimento de cooperação administrativa entre a Comunidade e cada um dos países terceiros em causa.
Para serem elegíveis para este procedimento, os referidos países terceiros comunicam à Comissão todas as informações pertinentes relativas às operações de controlo, nomeadamente o espécime do cunho dos carimbos utilizados pelos respectivos organismos de controlo, e ainda, sem demora, qualquer alteração das referidas informações. Estas informações, bem como qualquer alteração posterior, são transmitidas pela Comissão às autoridades de coordenação dos Estados-Membros, que as transmitem por sua vez às autoridades aduaneiras e outras autoridades competentes.
Imediatamente após o estabelecimento da cooperação administrativa, bem como na sequência de qualquer alteração significativa das informações comunicadas por um país terceiro, tanto no âmbito da referida cooperação administrativa como no respeitante às designações e endereços do correspondente oficial e dos organismos de controlo, a Comissão torna público um aviso a seu respeito, pelos meios que considerar apropriados.
2. A aprovação dos países terceiros referida no n.o 4 do artigo 13.o é aplicável a partir do dia em que for tornado público pela Comissão o aviso, referido no n.o 1 do presente artigo, relativo ao estabelecimento de uma cooperação administrativa entre a Comunidade Europeia e o país terceiro.
Secção 4
Produtos destinados à transformação industrial
Artigo 19.o
Produtos destinados à transformação industrial
1. Para efeitos do presente regulamento, entende-se por «produtos destinados à transformação industrial» as frutas e produtos hortícolas que são objecto de normas de comercialização e que são encaminhados para as unidades de transformação para nelas serem transformados em produtos cuja posição na nomenclatura combinada é diferente da do produto fresco inicial.
2. Os organismos de controlo competentes emitem o certificado de destino industrial previsto no anexo V para os produtos, destinados à exportação para países terceiros ou importados para a Comunidade, que se destinem à transformação industrial e não estejam, portanto, submetidos, em conformidade com o n.o 1, alínea a), do artigo 3.o, à obrigação de conformidade com as normas de comercialização. Os organismos de controlo devem assegurar-se de que as disposições específicas de rotulagem previstas no n.o 4 são respeitadas.
3. No estádio da importação, após emissão de qualquer dos certificados referidos no n.o 2, o organismo de controlo competente transmite sem demora à autoridade de coordenação do Estado-Membro em que será efectuada a transformação industrial uma cópia do certificado referido, bem como todas as informações necessárias para um eventual controlo das operações de transformação. Após a transformação, a empresa de transformação envia de novo o certificado ao organismo de controlo competente, que se assegura de que os produtos foram efectivamente objecto de uma transformação industrial.
4. As embalagens de produtos destinados à transformação industrial devem ser rotuladas de forma visível pelo embalador com a menção «destino industrial» ou qualquer outra menção sinónima. No caso de mercadorias expedidas a granel, carregadas directamente num meio de transporte, essa indicação deve constar de um documento que acompanhe a mercadoria ou de uma ficha colocada de modo visível no interior do meio de transporte.
5. Os Estados-Membros tomam todas as medidas adequadas, nomeadamente em matéria de colaboração com os outros Estados-Membros em causa, a fim de evitar que mercadorias destinadas ao mercado dos produtos frescos sejam expedidas para fora da zona de produção como mercadorias destinadas à transformação industrial.
Secção 5
Métodos de controlo
Artigo 20.o
Métodos de controlo
1. Os controlos de conformidade previstos pelo presente capítulo, com excepção dos efectuados no estádio da venda a retalho ao consumidor final, efectuam-se segundo os métodos estabelecidos no anexo VI, salvo disposições contrárias do presente regulamento.
Os Estados-Membros estabelecem as regras específicas de controlo da conformidade no estádio da venda a retalho ao consumidor final.
2. Se os inspectores concluírem que as mercadorias estão em conformidade com as normas de comercialização, o organismo de controlo competente pode emitir o certificado de conformidade previsto no anexo III. Esse certificado será, em qualquer caso, emitido nos estádios da importação e da exportação.
3. Em caso de não conformidade, o organismo de controlo emite uma declaração de não conformidade à atenção do operador ou do seu representante. As mercadorias que tenham sido objecto de uma declaração de não conformidade não podem ser deslocadas sem autorização do organismo de controlo que emitiu essa declaração. Essa autorização pode ser subordinada ao respeito das condições fixadas pelo referido organismo de controlo.
Os operadores podem decidir pôr a totalidade ou parte das mercadorias em conformidade. As mercadorias postas em conformidade não podem ser comercializadas sem que o organismo de controlo competente se assegure por meios adequados de que a colocação em conformidade foi efectuada. Esse organismo apenas emitirá, se for caso disso, o certificado de conformidade previsto no anexo III, para a totalidade ou parte do lote, quando a colocação em conformidade tiver sido efectuada.
Se um organismo de controlo aceder ao pedido de um operador de colocar as mercadorias em conformidade num Estado-Membro diferente daquele em que foi realizado o controlo através do qual se concluiu pela não conformidade, os Estados-Membros interessados tomarão todas as medidas que considerem necessárias, nomeadamente em matéria de colaboração entre si, a fim de verificar que a colocação em conformidade foi efectuada.
Quando as mercadorias não possam ser colocadas em conformidade nem destinadas à alimentação animal, à transformação industrial ou a qualquer outra utilização não alimentar, o organismo de controlo pode, caso seja necessário, exigir aos operadores que tomem as medidas adequadas para assegurar que os produtos em causa não sejam comercializados.
Os operadores fornecem as informações que os Estados-Membros considerem necessárias para efeitos da aplicação do presente número.
4. Para efeitos da aplicação do presente capítulo, as facturas e documentos de acompanhamento devem indicar a categoria de qualidade e o país de origem dos produtos e, se for caso disso, que se destinam à transformação industrial. Esta exigência não se aplica ao estádio da venda a retalho ao consumidor final.
TÍTULO III
ORGANIZAÇÕES DE PRODUTORES
CAPÍTULO I
Requisitos e reconhecimento
Secção 1
Definições
Artigo 21.o
Definições
1. Para efeitos do presente título, entende-se por:
a)
«Produtor»: um agricultor referido no n.o 1, alínea a), do artigo 3.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007;
b)
«Entidade subsidiária»: uma empresa na qual uma ou mais organizações de produtores, ou as suas associações, sejam detentoras de uma participação e que contribua para os objectivos da organização de produtores ou da associação de organizações de produtores;
c)
«Organização transnacional de produtores»: qualquer organização em que pelo menos uma exploração dos produtores esteja situada num Estado-Membro diferente daquele em que está estabelecida a sede social da organização de produtores;
d)
«Associação transnacional de organizações de produtores»: qualquer associação de organizações de produtores em que pelo menos uma das organizações associadas tenha a sua sede num Estado-Membro diferente daquele em que está estabelecida a sede social da associação;
e)
«Objectivo da convergência»: o objectivo da acção em prol dos Estados-Membros e regiões menos desenvolvidos em conformidade com a legislação comunitária relativa ao Fundo Europeu de Desenvolvimento Regional, ao Fundo Social Europeu e ao Fundo de Coesão no período compreendido entre 1 de Janeiro de 2007 e 31 de Dezembro de 2013;
f)
«Medida»:
i)
as acções que visem a planificação da produção, incluindo a aquisição de activos imobilizados,
ii)
as acções que visem a melhoria ou manutenção da qualidade dos produtos, incluindo a aquisição de activos imobilizados,
iii)
as acções que visem melhorar a comercialização, incluindo a aquisição de activos imobilizados, bem como as actividades de promoção e comunicação, com excepção das abrangidas pela subalínea vi),
iv)
a investigação e a produção experimental, incluindo a aquisição de activos imobilizados,
v)
as acções de formação, com excepção das abrangidas pela subalínea vi), e as acções que visem promover o acesso aos serviços de aconselhamento,
vi)
qualquer dos seis instrumentos de prevenção e gestão de crises enumerados no n.o 2, alíneas a) a f) do primeiro parágrafo, do artigo 9.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007,
vii)
as acções ambientais referidas no n.o 3 do artigo 9.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, incluindo a aquisição de activos imobilizados,
viii)
outras acções, incluindo a aquisição de activos imobilizados, com excepção das abrangidas pelas subalíneas i), ii), iii), iv) e vii), que concretizem um ou mais dos objectivos referidos no n.o 1 do artigo 9.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007;
g)
«Acção»: uma actividade ou instrumento específico que vise a realização de um objectivo operacional determinado, contribuindo para um ou mais dos objectivos referidos no n.o 1 do artigo 9.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007;
h)
«Subproduto»: um produto resultante do acondicionamento e/ou transformação de frutas ou produtos hortícolas que tem valor económico positivo mas não constitui o resultado principal pretendido;
i)
«Primeiro estádio de transformação»: a transformação de frutas ou produtos hortícolas noutro produto referido no anexo I do Tratado CE. Não se incluem no primeiro estádio de transformação a limpeza, o corte, a apara, a secagem e a embalagem dos produtos frescos com vista à sua comercialização;
j)
«Acções de carácter interprofissional», referidas no n.o 3, alínea b), do artigo 10.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007: uma ou mais das actividades referidas na alínea c) do artigo 20.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, aprovadas pelos Estados-Membros e geridas conjuntamente por uma organização de produtores ou associação de organizações de produtores e, pelo menos, outro agente da cadeia de transformação e/ou distribuição alimentar;
k)
«Indicador da situação inicial»: um indicador que reflicta uma situação ou tendência existente no início do período de programação, que possa proporcionar informações úteis:
i)
para a análise da situação inicial com vista ao estabelecimento de uma estratégia nacional de sustentabilidade para os programas operacionais ou de um programa operacional,
ii)
como referência para a apreciação dos resultados e do impacte de uma estratégia nacional ou de um programa operacional, e/ou
iii)
para a interpretação dos resultados e do impacte de uma estratégia nacional ou de um programa operacional.
2. Os Estados-Membros definem as pessoas colectivas a considerar, no seu território, para efeitos do n.o 1 do artigo 3.o e do n.o 1 do artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, atendendo às estruturas jurídicas e administrativas nacionais. Adoptam também, se for caso disso, disposições relativas à definição clara de partes de pessoas colectivas, para efeitos da aplicação desses artigos.
Secção 2
Requisitos aplicáveis às organizações de produtores
Artigo 22.o
Produtos abrangidos
1. Nos termos do artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, os Estados-Membros reconhecem as organização de produtores relativamente ao produto, ou grupo de produtos, especificado no pedido de reconhecimento, sob reserva de eventuais decisões tomadas nos termos do n.o 1, alínea c), do mesmo artigo.
2. Os Estados-Membros só reconhecem as organizações de produtores relativamente a produtos destinados exclusivamente à transformação se puderem, por um sistema de contratos de fornecimento ou de outra forma, garantir que os mesmos são entregues para transformação.
Artigo 23.o
Número mínimo de membros
Ao determinarem o número mínimo de membros de uma organização de produtores em aplicação do n.o 1, alínea b), do artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, os Estados-Membros podem prever, caso o requerente do reconhecimento seja constituído, na totalidade ou em parte, por membros que, por sua vez, sejam pessoas colectivas ou partes claramente definidas de pessoas colectivas compostas por produtores, que o número mínimo de produtores possa ser calculado com base no número de produtores associados de cada uma das pessoas colectivas ou partes claramente definidas de pessoas colectivas.
Artigo 24.o
Período mínimo de adesão
1. O período mínimo de adesão de um produtor não pode ser inferior a um ano.
2. A renúncia à qualidade de membro é comunicada por escrito à organização de produtores. Os Estados-Membros fixam os prazos de pré-aviso, que não podem exceder seis meses, e as datas em que a renúncia produz efeitos.
Artigo 25.o
Estruturas e actividades da organização de produtores
Os Estados-Membros devem assegurar-se de que as organizações de produtores dispõem do pessoal, infra-estruturas e equipamento necessários para satisfazerem os requisitos estabelecidos no n.o 1 do artigo 3.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 e assegurarem as suas funções essenciais, nomeadamente no respeitante:
a)
Ao conhecimento da produção dos seus membros;
b)
À colheita, triagem, armazenagem e embalagem da produção dos seus membros;
c)
À gestão comercial e orçamental; e
d)
À contabilidade centralizada e ao sistema de facturação.
Artigo 26.o
Valor ou volume de produção comercializável
Para efeitos do n.o 1, alínea b), do artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, a base de cálculo do valor ou volume da produção comercializável é a mesma que a do valor da produção comercializada, definida nos artigos 52.o e 53.o do presente regulamento.
Artigo 27.o
Fornecimento de meios técnicos
Para efeitos do n.o 1, alínea e), do artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, uma organização de produtores reconhecida para um produto que exija o fornecimento de meios técnicos é considerada como tendo cumprido a sua obrigação se colocar à disposição meios técnicos adequados, quer por si própria quer através dos seus membros ou entidades subsidiárias, ou ainda por externalização.
Artigo 28.o
Actividade principal das organizações de produtores
1. A actividade principal de uma organização de produtores deve dizer respeito à concentração da oferta e à colocação no mercado dos produtos dos seus membros relativamente aos quais é reconhecida.
2. O valor da produção comercializada dos membros da própria organização de produtores, bem como de outras organizações de produtores, vendida por uma organização de produtores deve ser superior ao valor de todas as outras produções comercializadas que essa organização de produtores venda.
O cálculo deste valor deve basear-se apenas nos produtos relativamente aos quais a organização de produtores é reconhecida.
3. Caso se aplique o n.o 7 do artigo 52.o, o disposto no n.o 2 do presente artigo é aplicável, mutatis mutandis, às entidades subsidiárias em causa a partir de 1 de Janeiro de 2012.
Artigo 29.o
Externalização
Por externalização de uma actividade de uma organização de produtores entende-se a conclusão de um acordo comercial entre a organização de produtores e outra entidade, incluindo um dos seus membros ou uma entidade subsidiária, para prestação da actividade em causa. A organização de produtores conserva, no entanto, a responsabilidade pela garantia de que a actividade é realizada e pelo controlo da gestão e supervisão globais do acordo comercial de prestação da actividade.
O primeiro parágrafo aplica-se, mutatis mutandis, em caso de externalização de uma actividade por uma associação de organizações de produtores.
Artigo 30.o
Organizações transnacionais de produtores
1. Uma organização transnacional de produtores deve ter a sua sede social no Estado-Membro em que disponha de instalações de exploração significativas ou de um número significativo de membros e/ou realize uma parte importante do valor da produção comercializada.
2. São da responsabilidade do Estado-Membro em que a organização transnacional de produtores tem a sua sede social:
a)
O reconhecimento da organização transnacional de produtores;
b)
A aprovação do programa operacional da organização transnacional de produtores;
c)
O estabelecimento da necessária colaboração administrativa com os outros Estados-Membros em que estejam situados os membros, no respeitante à observância das condições de reconhecimento e ao regime de controlos e sanções. Os outros Estados-Membros em causa devem prestar toda a assistência necessária ao Estado-Membro em que está situada a sede social; e
d)
A transmissão, a seu pedido, aos outros Estados-Membros em que os membros estejam situados, de toda a documentação pertinente, incluindo a legislação eventualmente aplicável, traduzida numa língua oficial dos Estados-Membros requerentes.
Artigo 31.o
Fusões de organizações de produtores
1. As organizações de produtores que procedam a uma fusão e que, anteriormente, executassem programas operacionais distintos podem prosseguir esses programas paralelamente e separadamente até 1 de Janeiro do ano a seguir à fusão. Nesse caso, as organizações de produtores devem apresentar um pedido de fusão dos referidos programas operacionais mediante uma alteração, em conformidade com o disposto no artigo 66.o. Caso contrário, as organizações de produtores devem apresentar sem demora um pedido de fusão dos referidos programas operacionais mediante uma alteração, em conformidade com o disposto no artigo 67.o
2. Em derrogação do n.o 1, os Estados-Membros podem autorizar as organizações de produtores que o solicitem, por razões devidamente justificadas, a executar em paralelo os programas operacionais distintos até à sua extinção natural.
Artigo 32.o
Membros não produtores
1. Os Estados-Membros podem determinar que possa ser aceite na qualidade de membro de uma organização de produtores qualquer pessoa, singular ou colectiva, que não seja um produtor, e definir as condições de tal aceitação.
2. Ao definir as condições a que se refere o n.o 1, os Estados-Membros devem assegurar-se, nomeadamente, de que é respeitado o disposto no n.o 1, alínea a), e no n.o 4, alínea c), do artigo 3.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007.
3. As pessoas singulares ou colectivas referidas no n.o 1 não podem:
a)
Ser consideradas para efeitos dos critérios de reconhecimento;
b)
Beneficiar directamente das medidas financiadas pela Comunidade.
Relativamente a essas pessoas, os Estados-Membros podem limitar ou suprimir, no respeito das condições determinadas no n.o 2, o direito de voto em matéria de decisões relacionadas com o fundo operacional.
Artigo 33.o
Controlo democrático das organizações de produtores
Os Estados-Membros tomam todas as medidas que considerem necessárias, incluindo no respeitante aos direitos de voto, para evitar qualquer abuso de poder ou de influência de um ou mais produtores relativamente à gestão e funcionamento da organização de produtores.
Secção 3
Associações de organizações de produtores
Artigo 34.o
Reconhecimento das associações de organizações de produtores
1. Os Estados-Membros só podem reconhecer as associações de organizações de produtores, nos termos do artigo 5.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, relativamente às actividades referentes ao produto ou produtos especificados no pedido de reconhecimento.
2. Uma associação de organizações de produtores pode ser reconhecida nos termos do artigo 5.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 e realizar qualquer das actividades de uma organização de produtores, mesmo que a comercialização dos produtos em causa continue a ser feita pelos seus membros.
Artigo 35.o
Actividade principal das associações de organizações de produtores
Os n.os 2 e 3 do artigo 28.o aplicam-se, mutatis mutandis, às associações de organizações de produtores.
Artigo 36.o
Membros das associações de organizações de produtores que não são organizações de produtores
1. Os Estados-Membros podem determinar que possa ser aceite na qualidade de membro de uma associação de organizações de produtores qualquer pessoa, singular ou colectiva, que não seja uma organização de produtores reconhecida, e definir as condições de tal aceitação.
2. Os membros de uma associação reconhecida de organizações de produtores que não sejam organizações de produtores reconhecidas não podem:
a)
Ser considerados para efeitos dos critérios de reconhecimento;
b)
Votar em matéria de decisões relacionadas com o fundo operacional;
c)
Beneficiar directamente das medidas financiadas pela Comunidade.
Artigo 37.o
Associações transnacionais de organizações de produtores
1. Uma associação transnacional de organizações de produtores deve ter a sua sede social num Estado-Membro em que disponha de um número significativo de organizações associadas e/ou em que as organizações associadas realizem uma parte importante do valor da produção comercializada.
2. São da responsabilidade do Estado-Membro em que a associação transnacional de organizações de produtores tem a sua sede social:
a)
O reconhecimento da associação;
b)
A aprovação, se for caso disso, do programa operacional da associação;
c)
O estabelecimento da necessária colaboração administrativa com os outros Estados-Membros em que estejam situadas as organizações suas associadas, no respeitante à observância das condições de reconhecimento e ao regime de controlos e sanções. Os outros Estados-Membros em causa devem prestar toda a assistência necessária ao Estado-Membro em que está situada a sede social; e
d)
A transmissão, a seu pedido, aos outros Estados-Membros em que os membros estejam situados, de toda a documentação pertinente, incluindo a legislação eventualmente aplicável, traduzida numa língua oficial dos Estados-Membros requerentes.
Secção 4
Agrupamentos de produtores
Artigo 38.o
Apresentação do plano de reconhecimento
1. As pessoas colectivas ou partes claramente definidas de pessoas colectivas apresentam o plano de reconhecimento referido no n.o 1 do artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 à autoridade competente do Estado-Membro em que a pessoa colectiva tem a sua sede.
2. Os Estados-Membros estabelecem:
a)
Os critérios mínimos que a pessoa colectiva, ou a parte claramente definida de uma pessoa colectiva, deve respeitar para poder apresentar um plano de reconhecimento;
b)
As regras relativas à elaboração, conteúdo e execução dos planos de reconhecimento;
c)
O período durante o qual um antigo membro de uma organização de produtores deve estar proibido de aderir a um agrupamento de produtores após a sua saída da organização de produtores, no respeitante aos produtos relativamente aos quais esta é reconhecida;
d)
Os procedimentos administrativos em matéria de aprovação, controlo e cumprimento dos planos de reconhecimento.
Artigo 39.o
Conteúdo do plano de reconhecimento
O projecto de plano de reconhecimento deve incluir, pelo menos, os seguintes elementos:
a)
Descrição da situação inicial no que respeita, nomeadamente, ao número de produtores membros, com informações completas sobre os membros, à produção, incluindo o valor da produção comercializada, à comercialização e às infra-estruturas, incluindo as que sejam propriedade de membros do agrupamento de produtores se se destinarem a ser utilizadas pelo próprio agrupamento de produtores;
b)
Data proposta para o início da execução do plano e duração do mesmo, que não deve exceder cinco anos; e
c)
Actividades a executar para obter o reconhecimento.
Artigo 40.o
Aprovação do plano de reconhecimento
1. A autoridade nacional competente toma uma decisão sobre o projecto de plano de reconhecimento no prazo de três meses a contar da recepção do plano, acompanhado de todos os documentos justificativos.
2. Na sequência dos controlos referidos no artigo 113.o, a autoridade nacional competente deve, conforme o caso:
a)
Aprovar o plano e conceder o pré-reconhecimento;
b)
Exigir a introdução de alterações no plano;
c)
Rejeitar o plano.
A aprovação do plano só pode ser concedida, se for caso disso, se tiverem sido introduzidas as alterações exigidas nos termos da alínea b).
A autoridade nacional competente comunica a sua decisão à pessoa colectiva ou parte claramente definida de uma pessoa colectiva.
Artigo 41.o
Execução do plano de reconhecimento
1. O plano de reconhecimento é executado por períodos anuais a contar de 1 de Janeiro. Os Estados-Membros podem autorizar os agrupamentos de produtores a dividirem estes períodos anuais em períodos semestrais.
O plano de reconhecimento tem início, de acordo com a data proposta nos termos da alínea b) do artigo 39.o:
a)
No dia 1 de Janeiro seguinte à data da sua aceitação pela autoridade nacional competente; ou
b)
Imediatamente a seguir à data de aceitação.
2. Os Estados-Membros determinam as condições em que os agrupamentos de produtores podem apresentar pedidos de alteração dos planos durante a respectiva execução. Os pedidos de alteração dos planos devem ser acompanhados de todos os documentos justificativos necessários.
3. Após ter examinado as justificações apresentadas, a autoridade nacional competente toma uma decisão sobre a alteração do plano no prazo de três meses a contar da recepção do pedido de alteração. Considera-se rejeitado qualquer pedido de alteração relativamente ao qual não seja tomada uma decisão nesse prazo.
Artigo 42.o
Pedidos de reconhecimento como organização de produtores
Durante a execução de um plano de reconhecimento, o agrupamento de produtores pode, a qualquer momento, apresentar um pedido de reconhecimento a título do artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007. Esse pedido deve, em qualquer caso, ser apresentado antes do termo do período transitório referido no artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007.
A partir do momento em que esse pedido é feito, o agrupamento pode apresentar um projecto de programa operacional nos termos do artigo 64.o
Artigo 43.o
Actividade principal dos agrupamentos de produtores
O artigo 28.o aplica-se, mutatis mutandis, aos agrupamentos de produtores.
Artigo 44.o
Valor da produção comercializada
1. O artigo 52.o aplica-se, mutatis mutandis, aos agrupamentos de produtores.
2. Se se verificar uma diminuição do valor da produção comercializada por motivos, devidamente justificados perante o Estado-Membro, alheios à responsabilidade e controlo do agrupamento de produtores, o valor da produção comercializada não pode ser inferior a 65 % do valor declarado no pedido ou pedidos de ajudas anteriores no período anual mais recente verificado pelo Estado-Membro, ou, na sua falta, do valor inicialmente declarado no plano de reconhecimento aprovado.
Artigo 45.o
Financiamento dos planos de reconhecimento
1. As taxas de ajuda referidas no n.o 5 do artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 são reduzidas para metade, no que se refere a produções comercializadas que excedam 1 000 000 de EUR.
2. As ajudas referidas no n.o 3, alínea a), do artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 ficam sujeitas a um limite de 100 000 EUR por agrupamento de produtores e por período anual.
3. Se um período de execução não abranger um ano civil completo, os limites referidos no n.o 2 são reduzidos na mesma proporção.
4. A ajuda referida no n.o 3 do artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 é paga:
a)
Em fracções anuais ou semestrais, no final de cada período anual ou semestral de execução do plano de reconhecimento; ou
b)
Em fracções que abranjam uma parte do período anual, se o plano tiver início no decurso de um período anual ou se o reconhecimento nos termos do artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 ocorrer antes do final de um período anual.
Para o cálculo do montante das fracções, os Estados-Membros podem considerar como produção comercializada a produção relativa a um período diferente do período a título do qual a fracção é paga, se tal se justificar por motivos ligados aos controlos. O desfasamento entre os dois períodos deve ser menor do que o período a título do qual a fracção é paga.
5. A taxa de câmbio aplicável aos montantes referidos nos n.os 1 e 2 é a última taxa de câmbio publicada pelo Banco Central Europeu antes do primeiro dia do período a título do qual são concedidas as ajudas em causa.
Artigo 46.o
Ajudas aos investimentos necessários para o reconhecimento
No respeitante aos investimentos ligados à execução do plano de reconhecimento referido na alínea c) do artigo 39.o do presente regulamento, para os quais estão previstas ajudas nos termos do n.o 3, alínea b), do artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007:
a)
São excluídos os investimentos que possam falsear a concorrência no que respeita às outras actividades económicas da organização de produtores; e
b)
Os investimentos que, directa ou indirectamente, beneficiem dessas medidas são financiados proporcionalmente à sua utilização pelos sectores ou produtos a que diga respeito o pré-reconhecimento do agrupamento de produtores.
Artigo 47.o
Pedidos de ajudas
1. Cada agrupamento de produtores apresenta um único pedido no que respeita às ajudas referidas no n.o 3, alíneas a) e b), do artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, no prazo de três meses após o fim de cada um dos períodos anuais ou semestrais referidos no n.o 4 do artigo 45.o do presente regulamento. O pedido deve incluir uma declaração do valor da produção comercializada referente ao período a título do qual é pedida a ajuda.
2. Os pedidos de ajudas referentes a períodos semestrais só podem ser apresentados se o plano de reconhecimento estiver dividido em períodos semestrais, conforme previsto no n.o 1 do artigo 41.o. Qualquer pedido de ajuda é acompanhado de uma declaração escrita do agrupamento de produtores, afirmando que:
a)
Respeita e respeitará as disposições do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 e do presente regulamento; e
b)
Não beneficiou, não beneficia, nem vai beneficiar, directa ou indirectamente, de um duplo financiamento comunitário ou nacional no que respeita às acções executadas no âmbito do seu plano de reconhecimento que beneficiem de um financiamento comunitário ao abrigo do presente regulamento.
3. Os Estados-Membros fixam o prazo de pagamento das ajudas, que não pode nunca exceder seis meses após a recepção do pedido.
Artigo 48.o
Elegibilidade
Os Estados-Membros avaliam a elegibilidade dos agrupamentos de produtores para as ajudas a título do presente regulamento, a fim de determinarem se a concessão de uma ajuda é devidamente justificada, tendo em conta as condições e a data da eventual concessão anterior de uma ajuda pública às organizações ou agrupamentos de produtores de onde provenham os membros dos agrupamentos de produtores em causa, bem como eventuais movimentos de membros entre organizações ou agrupamentos de produtores.
Artigo 49.o
Participação comunitária
1. A participação comunitária no financiamento da ajuda referida no n.o 3, alínea a), do artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 é de:
a)
75 % das despesas públicas elegíveis, nas regiões elegíveis ao abrigo do objectivo da convergência; e
b)
50 % das despesas públicas elegíveis, nas outras regiões.
2. A participação comunitária no financiamento da ajuda referida no n.o 3, alínea b), do artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, expressa em subvenção em capital ou seu equivalente, não pode exceder, em relação aos custos elegíveis dos investimentos:
a)
50 %, nas regiões elegíveis ao abrigo do objectivo da convergência; e
b)
30 %, nas outras regiões.
Os Estados-Membros em causa devem comprometer-se a participar, à razão de 5 %, pelo menos, no financiamento dos custos elegíveis dos investimentos.
A participação dos beneficiários da ajuda no financiamento dos custos elegíveis dos investimentos é de, pelo menos:
a)
25 %, nas regiões elegíveis ao abrigo do objectivo da convergência; e
b)
45 %, nas outras regiões.
Artigo 50.o
Fusões
1. As ajudas previstas no n.o 3 do artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 podem ser concedidas, ou continuar a ser concedidas, a agrupamentos de produtores aos quais tenha sido concedido um pré-reconhecimento e que resultem da fusão de dois ou mais agrupamentos de produtores aos quais tenha sido concedido um pré-reconhecimento.
2. Para o cálculo do montante das ajudas referidas no n.o 1, o agrupamento de produtores resultante da fusão substitui-se aos agrupamentos que o constituíram.
3. Em caso de fusão de dois ou mais agrupamentos de produtores, a nova entidade assume os direitos e deveres do agrupamento de produtores ao qual o estatuto de pré-reconhecimento tenha sido concedido há mais tempo.
4. Em caso de fusão de um agrupamento de produtores ao qual tenha sido concedido um pré-reconhecimento com uma organização de produtores reconhecida, a entidade assim constituída deixa de ser elegível para efeitos do pré-reconhecimento como agrupamento de produtores e das ajudas referidas no n.o 3 do artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007. A entidade resultante continua a ser tratada como organização de produtores reconhecida, desde que respeite os requisitos aplicáveis. Se necessário, a organização de produtores apresenta um pedido de alteração do seu programa operacional, sendo para o efeito aplicável, mutatis mutandis, o artigo 31.o
Contudo, as acções realizadas pelos agrupamentos de produtores antes da fusão continuam a ser elegíveis, nas condições definidas no plano de reconhecimento.
Artigo 51.o
Consequências do reconhecimento
1. A concessão do reconhecimento põe termo à concessão das ajudas previstas no n.o 3 do artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007.
2. Em caso de apresentação de um programa operacional em conformidade com o presente regulamento, o Estado-Membro assegurar-se-á de que não existe duplo financiamento das medidas definidas no plano de reconhecimento.
3. Os investimentos que beneficiem da ajuda prevista para as despesas de investimento referidas no n.o 3, alínea b), do artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 podem ser retomados nos programas operacionais desde que a sua natureza seja conforme ao exigido no presente regulamento.
4. Os Estados-Membros determinam o período, com início após a execução do plano de reconhecimento, durante o qual o agrupamento de produtores deve ser reconhecido na qualidade de organização de produtores. Esse período não deve exceder quatro meses.
CAPÍTULO II
Fundos operacionais e programas operacionais
Secção 1
Valor da produção comercializada
Artigo 52.o
Base de cálculo
1. Para efeitos do presente capítulo, o valor da produção comercializada de uma organização de produtores é calculado em função da produção de membros de organizações de produtores relativamente à qual aquela organização de produtores é reconhecida.
2. O valor da produção comercializada inclui a produção de membros que se retirem ou adiram à organização de produtores. Os Estados-Membros determinam as condições necessárias para evitar a dupla contabilização.
3. Os Estados-Membros podem autorizar as organizações de produtores a incluir no valor da produção comercializada o valor dos subprodutos.
4. O valor da produção comercializada inclui o valor das retiradas do mercado escoadas conforme previsto no n.o 4, alíneas a) e b), do artigo 10.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, estimado ao preço médio dos referidos produtos comercializados pela organização de produtores no ano anterior.
5. Só é contabilizada no valor da produção comercializada a produção dos membros da organização de produtores comercializada pela própria organização de produtores ou em conformidade com o disposto no n.o 3, alíneas b) e c), do artigo 3.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007.
6. A produção comercializada é facturada no estádio «saída da organização de produtores»:
a)
Se for caso disso, como produto embalado, acondicionado ou que foi objecto de um primeiro estádio de transformação;
b)
Com exclusão do IVA; e
c)
Com exclusão dos custos de transporte internos, se a distância entre os pontos de recolha ou embalagem centralizada da organização de produtores e o ponto de distribuição da organização de produtores for significativa. Os Estados-Membros definem reduções a aplicar ao valor facturado pelos produtos em diferentes estádios da transformação, expedição ou transporte.
7. O valor da produção comercializada pode também ser calculado no estádio «saída da entidade subsidiária», com a mesma base que a definida no n.o 6, desde que pelo menos 90 % do capital dessa entidade seja propriedade:
a)
De organizações de produtores ou de uma associação de organizações de produtores; ou
b)
Sob reserva da aprovação do Estado-Membro, de cooperativas que sejam membros das organizações de produtores ou associações de organizações de produtores, se tal contribuir para os objectivos enumerados no n.o 1, alíneas b) e c), do artigo 3.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007.
8. Se se verificar uma diminuição da produção causada por acontecimentos climáticos, por doenças dos animais ou das plantas ou por pragas, qualquer indemnização pelos seguros decorrente dessas causas e recebida a título das medidas de seguros de colheita abrangidas pela secção 6 do capítulo III, ou de medidas equivalentes geridas pela organização de produtores, pode ser incluída no valor da produção comercializada.
Artigo 53.o
Período de referência
1. O limite máximo anual da ajuda referido no n.o 2 do artigo 10.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 é calculado anualmente em função do valor da produção comercializada durante um período de referência de 12 meses, a determinar pelos Estados-Membros.
2. Os Estados-Membros fixam como período de referência, para cada organização de produtores:
a)
Um período de 12 meses, com início não antes do dia 1 de Janeiro do terceiro ano que precede aquele em que o programa operacional é aplicado e termo não depois de 1 de Agosto do mesmo ano; ou
b)
O valor médio de três períodos consecutivos de 12 meses, com início não antes do dia 1 de Janeiro do quinto ano que precede aquele em que o programa operacional é aplicado e termo não depois de 1 de Agosto do mesmo ano.
3. O período de 12 meses é o período contabilístico da organização de produtores em causa.
Durante o programa operacional, o período de referência apenas pode variar em condições devidamente justificadas.
4. Se a diminuição de valor de um produto for devida a motivos, devidamente justificados e considerados suficientes por um Estado-Membro, alheios à responsabilidade e controlo da organização de produtores, o valor da produção comercializada referida no n.o 1 não pode ser inferior a 65 % do valor do produto em causa no período de referência anterior.
Os motivos referidos no primeiro parágrafo devem ser devidamente justificados.
5. No caso de organizações de produtores recentemente reconhecidas que não disponham de dados históricos suficientes sobre a produção comercializada para que o n.o 2 possa ser aplicado, pode tomar-se como valor da produção comercializada o valor da produção comercializável apresentado pela organização de produtores para efeitos de reconhecimento. O valor da produção comercializável será o valor médio da produção comercializada nos três anos anteriores por todos os produtores que sejam membros da organização de produtores aquando da apresentação do pedido de reconhecimento.
6. Os Estados-Membros tomam as medidas necessárias para recolher as informações relativas ao valor da produção comercializada das organizações de produtores que não tenham apresentado um programa operacional.
7. Em derrogação dos n.os 1 e 6, o valor da produção comercializada relativo ao período de referência é calculado em conformidade com a legislação aplicável nesse período.
Secção 2
Fundos operacionais
Artigo 54.o
Gestão
Os Estados-Membros asseguram que os fundos operacionais sejam geridos de forma a permitir que as suas despesas e receitas sejam identificadas, controladas e certificadas anualmente por auditores externos.
Artigo 55.o
Financiamento dos fundos operacionais
As contribuições financeiras para o fundo operacional referidas no n.o 1 do artigo 8.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 são determinadas pela organização de produtores.
Todos os produtores devem ter a oportunidade de beneficiar do fundo operacional e de participar democraticamente nas decisões respeitantes à utilização dos fundos da organização de produtores e às contribuições financeiras para os fundos operacionais.
Artigo 56.o
Comunicação do montante previsional
Até 15 de Setembro, as organizações de produtores comunicam ao Estado-Membro os montantes previsionais, para o ano seguinte, da participação comunitária e das contribuições dos seus membros e da própria organização de produtores para os fundos operacionais, juntamente com os programas operacionais ou pedidos de aprovação das respectivas alterações.
Os Estados-Membros podem fixar uma data posterior a 15 de Setembro.
O montante previsional dos fundos operacionais é calculado com base nos programas operacionais e no valor da produção comercializada. O cálculo deve discriminar entre despesas relativas a medidas de prevenção e gestão de crises e despesas relativas a outras medidas.
Secção 3
Programas operacionais
Artigo 57.o
Estratégia nacional
1. A estrutura e o teor globais da estratégia nacional referida no n.o 2 do artigo 12.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 devem, a partir de 1 de Janeiro de 2009, ser definidos em conformidade com as directrizes constantes do anexo VII. Até essa data, a estrutura e o teor globais da estratégia nacional são determinados pelos Estados-Membros. A estratégia nacional pode ser constituída por elementos regionais.
A estratégia nacional deve integrar todas as decisões tomadas e disposições adoptadas pelo Estado-Membro em execução do título III do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 e do presente título.
2. A estratégia nacional, com integração do quadro nacional referido no n.o 1 do artigo 12.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, é estabelecida, anualmente, antes da apresentação dos projectos de programas operacionais. O quadro nacional deve ser integrado depois de ter sido transmitido à Comissão e, se for caso disso, depois de ter sido alterado, em conformidade com o n.o 1, segundo parágrafo, do artigo 12.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007.
3. O processo de elaboração da estratégia nacional inclui uma análise da situação inicial, realizada sob a responsabilidade do Estado-Membro. Essa análise deve identificar e avaliar as necessidades a satisfazer, a hierarquização das mesmas em termos de prioridade, os objectivos globais a atingir com os programas operacionais para satisfazer as necessidades prioritárias, os resultados esperados e as metas a atingir, quantificadas relativamente à situação inicial, e determinar os instrumentos e as acções mais adequados para atingir esses objectivos.
4. Aos Estados-Membros cabem também o acompanhamento e a avaliação da estratégia nacional, bem como da sua aplicação através dos programas operacionais.
A estratégia nacional pode ser alterada, em especial em função do acompanhamento e da avaliação. As alterações devem ser feitas, anualmente, antes da apresentação dos projectos de programas operacionais
5. Os Estados-Membros determinam na estratégia nacional as percentagens máximas do fundo que podem ser destinadas ao financiamento de uma medida e/ou tipo de acção e/ou despesa, a fim de garantir um equilíbrio adequado entre as diversas medidas.
Artigo 58.o
Quadro nacional para as acções ambientais
1. Além da notificação prevista no n.o 1 do artigo 12.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, os Estados-Membros comunicam igualmente à Comissão as eventuais alterações ao quadro nacional, que ficam também subordinadas ao procedimento previsto no n.o 1, segundo parágrafo, do artigo 12.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007. A Comissão coloca o quadro à disposição dos restantes Estados-Membros pelos métodos que considerar apropriados.
2. O quadro estabelece uma lista não exaustiva das acções ambientais, e das condições a que estão sujeitas, aplicáveis no Estado-Membro para efeitos do n.o 3 do artigo 9.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, indicando, para cada uma das acções ambientais escolhidas:
a)
O ou os compromissos específicos dela decorrentes; e
b)
A justificação da acção, com base no impacte ambiental previsto em relação às necessidades e prioridades ambientais.
Artigo 59.o
Disposições complementares dos Estados-Membros
Os Estados-Membros podem adoptar disposições complementares ao Regulamento (CE) n.o 1182/2007 e ao presente regulamento no que diz respeito à elegibilidade das medidas, acções ou despesas no âmbito dos programas operacionais.
Artigo 60.o
Relação com os programas de desenvolvimento rural
1. Sob reserva do n.o 2, não é concedido às acções abrangidas pelas medidas previstas no presente regulamento qualquer apoio no âmbito do programa ou programas de desenvolvimento rural do Estado-Membro aprovados nos termos do Regulamento (CE) n.o 1698/2005.
2. Caso tenha sido excepcionalmente concedido apoio no âmbito do Regulamento (CE) n.o 1698/2005, em conformidade com o n.o 6 do seu artigo 5.o, a medidas potencialmente elegíveis nos termos do presente regulamento, os Estados-Membros devem assegurar-se de que o beneficiário só receba apoio para determinada acção a título de um dos regimes.
Para o efeito, ao incluírem nos seus programas de desenvolvimento rural medidas que contenham tais excepções, os Estados-Membros devem velar por que os critérios e as regras administrativas que irão aplicar no âmbito dos programas de desenvolvimento rural sejam estabelecidos na estratégia nacional referida no artigo 57.o do presente regulamento.
Se for caso disso e sem prejuízo do disposto nos n.os 1 e 3 do artigo 10.o e no artigo 11.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, o nível de apoio a título das medidas abrangidas pelo presente regulamento não deve exceder o nível aplicável a título das medidas abrangidas pelo programa de desenvolvimento rural.
O apoio às acções ambientais, com excepção da aquisição de activos imobilizados, deve ser limitado aos montantes mínimos estabelecidos no anexo do Regulamento (CE) n.o 1698/2005 para os pagamentos agro-ambientais. Esses montantes podem ser aumentados, em casos excepcionais, atendendo a circunstâncias especiais a justificar na estratégia nacional referida no artigo 57.o do presente regulamento.
Artigo 61.o
Teor dos programas operacionais e despesas elegíveis
1. Os programas operacionais devem incluir os seguintes elementos:
a)
Uma descrição da situação inicial baseada, quando pertinente, nos indicadores da situação inicial constantes do anexo XIV;
b)
Os objectivos do programa, atendendo às perspectivas em matéria de produção e de mercados, uma explicação da forma como o programa contribui para a estratégia nacional e a confirmação de que é coerente com a referida estratégia, incluindo no que diz respeito ao equilíbrio entre actividades. A descrição dos objectivos deve remeter para objectivos definidos na estratégia nacional, com indicação de metas mensuráveis que facilitem o acompanhamento dos progressos gradualmente realizados na execução do programa;
c)
Uma descrição pormenorizada das medidas a aplicar, que devem incluir medidas de prevenção e gestão de crises e ser desdobradas em diferentes acções, bem como dos meios a utilizar para alcançar os objectivos relativamente a cada ano de execução do programa. A descrição deve indicar em que medida as diversas medidas propostas:
i)
complementam e são coerentes com outras medidas, incluindo medidas financiadas ou elegíveis para apoio no âmbito de outros fundos comunitários, em especial o apoio ao desenvolvimento rural. A este respeito, deve ser feita referência específica, se for caso disso, a medidas executadas no âmbito de programas operacionais anteriores,
ii)
não implicam um risco de financiamento duplo pelos fundos comunitários;
d)
A duração do programa; e
e)
Os aspectos financeiros, nomeadamente:
i)
o método de cálculo e o nível das contribuições financeiras,
ii)
o procedimento de financiamento do programa operacional,
iii)
os dados necessários para justificar níveis diferentes de contribuições, e
iv)
o orçamento e o calendário de execução das operações relativamente a cada ano de execução do programa.
2. Desde que sejam complementares e compatíveis, podem ser combinadas várias acções ambientais.
Quando forem combinadas diferentes acções ambientais, o nível de apoio tem em conta as perdas de rendimento e os custos adicionais especificamente decorrentes dessa combinação.
3. Os investimentos, incluindo os efectuados no âmbito de contratos de locação financeira, cujo período de amortização exceda a duração do programa operacional podem ser transferidos para um programa operacional subsequente, caso seja apresentada uma justificação adequada em termos económicos, sobretudo se o período de amortização fiscal for superior a cinco anos.
Se houver substituição de investimentos, o valor residual dos investimentos objecto de substituição deve ser:
a)
Adicionado ao fundo operacional da organização de produtores; ou
b)
Subtraído dos custos de substituição.
Podem ser realizados investimentos ou acções em explorações particulares de membros da organização de produtores, desde que contribuam para os objectivos do programa operacional. Os Estados-Membros devem assegurar a recuperação do investimento, ou do seu valor residual, caso o membro em causa saia da organização, salvo disposição em contrário adoptada pelo Estado-Membro.
4. Os programas operacionais não devem incluir acções ou despesas referidas na lista constante do anexo VIII.
5. As despesas elegíveis para ajuda a título dos programas operacionais devem limitar-se aos custos realmente suportados. Os Estados-Membros podem, contudo, estabelecer antecipadamente montantes forfetários, devidamente justificados, nos seguintes casos:
a)
Sempre que tais montantes forfetários sejam referidos no anexo VIII;
b)
Para os custos adicionais de transporte externo por quilómetro, relativamente aos custos do transporte rodoviário, resultantes da utilização do comboio e/ou de navios no âmbito de uma medida de preservação do ambiente; e
c)
Para os custos adicionais e as perdas de rendimento decorrentes das acções ambientais, calculados em conformidade com o n.o 2 do artigo 53.o do Regulamento (CE) n.o 1974/2006.
Esses valores são revistos pelos Estados-Membros de cinco em cinco anos, pelo menos.
6. Para que uma acção seja elegível, os produtos relativamente aos quais a organização de produtores é reconhecida devem representar mais de 50 %, em valor, dos produtos a que a acção diz respeito. Só é contabilizada nos 50 % a produção dos membros da própria organização ou de outra organização de produtores. Ao cálculo do valor são aplicáveis as regras pertinentes do artigo 52.o
Artigo 62.o
Documentos a apresentar
Os programas operacionais devem ser acompanhados, designadamente:
a)
De dados comprovativos da criação de um fundo operacional;
b)
Do compromisso escrito, da organização de produtores, de que respeitará o disposto no Regulamento (CE) n.o 1182/2007 e no presente regulamento; e
c)
Do compromisso escrito da organização de produtores de que não beneficiou nem beneficiará, directa ou indirectamente, de qualquer outro financiamento comunitário ou nacional relativamente às acções elegíveis para ajuda a título do presente regulamento.
Artigo 63.o
Programas operacionais parciais
1. Em aplicação do artigo 5.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, um Estado-Membro pode autorizar uma associação de organizações de produtores a apresentar o seu próprio programa operacional parcial, que consistirá em acções identificadas mas não aplicadas por duas ou mais organizações de produtores associadas nos seus programas operacionais.
2. Os programas operacionais parciais são objecto das mesmas regras que os outros programas operacionais e são considerados juntamente com os programas operacionais das organizações de produtores associadas.
3. Os Estados-Membros devem assegurar que:
a)
As acções sejam integralmente financiadas através de contribuições das organizações de produtores associadas provenientes dos fundos operacionais de tais organizações;
b)
As acções e a respectiva participação financeira se encontrem especificadas no programa operacional de cada organização de produtores participante; e
c)
Não haja risco de duplo financiamento e que o artigo 60.o seja aplicado, mutatis mutandis.
Artigo 64.o
Prazo de apresentação
Os programas operacionais são apresentados pela organização de produtores, para aprovação, à autoridade competente do Estado-Membro em que a organização de produtores tem a sua sede, até 15 de Setembro do ano que antecede a sua aplicação. Contudo, os Estados-Membros podem prorrogar esse prazo.
Quando uma pessoa colectiva, ou uma parte claramente definida de uma pessoa colectiva, incluindo um agrupamento de produtores, apresentar um pedido de reconhecimento na qualidade de organização de produtores pode apresentar simultaneamente, para aprovação, o programa operacional referido no primeiro parágrafo. A aprovação do programa está condicionada à obtenção do reconhecimento o mais tardar no prazo previsto no n.o 2 do artigo 65.o
Artigo 65.o
Decisão
1. A autoridade nacional competente, consoante o caso:
a)
Aprova os montantes dos fundos e os programas que satisfazem os requisitos do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 e os do presente capítulo;
b)
Aprova os programas, desde que certas alterações sejam aceites pela organização de produtores; ou
c)
Rejeita os programas, ou parte dos programas.
2. A autoridade nacional competente toma uma decisão sobre os programas e os fundos até 15 de Dezembro do ano em que são apresentados.
Até 15 de Dezembro os Estados-Membros notificam as organizações de produtores dessas decisões.
Todavia, por motivos devidamente justificados, a autoridade nacional competente pode tomar uma decisão sobre os programas operacionais e os fundos até 20 de Janeiro do ano seguinte ao da apresentação do pedido. A decisão de aprovação pode prever que as despesas sejam elegíveis a partir de 1 de Janeiro do ano seguinte ao da apresentação do pedido.
Artigo 66.o
Alterações dos programas operacionais para os anos seguintes
1. As organizações de produtores podem requerer até 15 de Setembro alterações dos programas operacionais a aplicar a partir de 1 de Janeiro do ano seguinte, incluindo, se necessário, o seu prolongamento, não podendo a duração total exceder cinco anos.
Contudo, os Estados-Membros podem prorrogar o prazo de apresentação dos pedidos.
2. Os pedidos de alteração devem ser acompanhados de documentação que fundamente os motivos, o carácter e as implicações das alterações.
3. A autoridade competente toma uma decisão sobre os pedidos de alteração dos programas operacionais até 15 de Dezembro.
Todavia, por motivos devidamente justificados, os Estados-Membros podem tomar uma decisão sobre os pedidos de alteração de um programa operacional até 20 de Janeiro do ano seguinte ao da apresentação do pedido. A decisão de aprovação pode prever que as despesas sejam elegíveis a partir de 1 de Janeiro do ano seguinte ao da apresentação do pedido.
Artigo 67.o
Alterações dos programas operacionais durante o ano em curso
1. Os Estados-Membros podem autorizar alterações dos programas operacionais durante o ano em curso, em condições a determinar pelos próprios Estados-Membros.
2. As organizações de produtores podem, durante o ano em curso, ser autorizadas pela autoridade nacional competente a:
a)
Aplicar apenas parcialmente os respectivos programas operacionais;
b)
Alterar o teor de um programa operacional e também, se necessário, a sua duração, que não pode ser superior a cinco anos;
c)
Aumentar o montante do fundo operacional em 25 %, no máximo, do montante inicialmente aprovado, e diminuí-lo numa percentagem do mesmo a fixar pelos Estados-Membros, desde que sejam mantidos os objectivos globais do programa operacional. Os Estados-Membros podem aumentar essa percentagem em caso de fusão das organizações de produtores, prevista no n.o 1 do artigo 31.o
3. Os Estados-Membros determinam as condições em que os programas operacionais podem ser alterados durante o ano em curso sem aprovação prévia da autoridade nacional competente. Estas alterações apenas são elegíveis para ajuda se forem comunicadas prontamente pela organização de produtores à autoridade competente.
Artigo 68.o
Modalidades dos programas operacionais
1. Os programas operacionais são executados por períodos anuais compreendidos entre 1 de Janeiro e 31 de Dezembro.
2. Os programas operacionais aprovados até 15 de Dezembro começam a ser executados em 1 de Janeiro do ano seguinte.
A execução dos programas aprovados depois de 15 de Dezembro é adiada por um ano.
Em derrogação do primeiro e segundo parágrafos do presente número, caso se aplique o n.o 2, terceiro parágrafo, do artigo 65.o ou o n.o 3, segundo parágrafo, do artigo 66.o, a execução dos programas operacionais aprovados em conformidade com essas disposições deve ter início, o mais tardar, no dia 31 de Janeiro seguinte à sua aprovação.
Secção 4
Ajudas
Artigo 69.o
Montante da ajuda aprovado
Os Estados-Membros notificam às organizações de produtores e às associações de organizações de produtores o montante da ajuda aprovado, conforme previsto no n.o 3 do artigo 13.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, até 15 de Dezembro.
Em caso de aplicação do n.o 2, terceiro parágrafo, do artigo 65.o ou do n.o 3, segundo parágrafo, do artigo 66.o, os Estados-Membros notificam o montante aprovado da ajuda até 20 de Janeiro.
Artigo 70.o
Pedidos
1. As organizações de produtores apresentam um pedido de ajuda ou do respectivo saldo à autoridade competente relativamente a cada programa operacional a título do qual é pedida uma ajuda, até 15 de Fevereiro do ano seguinte àquele para o qual a ajuda é pedida.
2. Os pedidos são acompanhados de documentos que comprovem:
a)
A ajuda pedida;
b)
O valor da produção comercializada;
c)
As contribuições financeiras cobradas aos membros e as da própria organização de produtores;
d)
As despesas realizadas a título do programa operacional;
e)
As despesas respeitantes à prevenção e gestão de crises, discriminadas por acções;
f)
A parte do fundo operacional destinada à prevenção e gestão de crises, discriminada por acções;
g)
O respeito do disposto no n.o 2 do artigo 9.o, no n.o 3, alínea a) ou b), do artigo 9.o e no artigo 10.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007;
h)
O compromisso escrito de que não recebeu duplo financiamento, comunitário ou nacional, das medidas e/ou acções elegíveis para uma ajuda ao abrigo do presente regulamento; e
i)
A execução da acção, no caso de um pedido de pagamento com base num montante forfetário previsto no n.o 4 do artigo 61.o
3. Os pedidos podem abranger despesas programadas mas não efectuadas se for comprovado que:
a)
As acções em causa não puderam ser efectuadas até 31 de Dezembro do ano de aplicação do programa operacional por motivos que não dependem da organização de produtores em causa;
b)
Essas acções podem ser efectuadas até 30 de Abril do ano seguinte; e
c)
É mantida no fundo operacional uma contribuição equivalente da organização de produtores.
O pagamento da ajuda e a liberação da garantia constituída em conformidade com o n.o 3 do artigo 72.o só são efectuados se for apresentada prova da execução das despesas programadas referidas na alínea b) do primeiro parágrafo até 30 de Abril do ano seguinte àquele para o qual a despesa em questão estava programada, tomando como base o direito à ajuda de facto estabelecido.
4. Se os pedidos forem apresentados após a data prevista no n.o 1, a ajuda será reduzida de 1 % por dia de atraso.
Em casos excepcionais e devidamente justificados, a autoridade competente pode aceitar pedidos após a data prevista no n.o 1 se os controlos necessários tiverem sido efectuados e o prazo de pagamento previsto no artigo 71.o for respeitado.
Artigo 71.o
Pagamento da ajuda
Os Estados-Membros pagam a ajuda até 15 de Outubro do ano seguinte ao ano de aplicação do programa.
Artigo 72.o
Adiantamentos
1. Os Estados-Membros podem autorizar as organizações de produtores a solicitar o adiantamento da parte da ajuda correspondente às despesas previsíveis resultantes do programa operacional durante o período de três ou quatro meses que tem início no mês em que o pedido é apresentado.
2. Os pedidos de adiantamentos são apresentados de três em três ou de quatro em quatro meses, conforme decisão do Estado-Membro, respectivamente em Janeiro, Abril, Julho e Outubro ou em Janeiro, Maio e Setembro.
O montante total dos adiantamentos relativos a um determinado ano não pode exceder 80 % do montante da ajuda inicialmente aprovado para o programa operacional.
3. O pagamento dos adiantamentos fica sujeito à constituição de uma garantia equivalente a 110 % do seu montante em conformidade com o Regulamento (CEE) n.o 2220/85.
Os Estados-Membros estabelecem as regras necessárias para se assegurarem de que as contribuições financeiras para o fundo operacional foram cobradas em conformidade com os artigos 54.o e 55.o do presente regulamento e que os adiantamentos anteriores foram efectivamente gastos.
4. Os pedidos de liberação das garantias podem ser apresentados no decurso do ano corrente de execução do programa, acompanhados dos documentos comprovativos pertinentes.
As garantias são liberadas na proporção de 80 % dos adiantamentos pagos.
5. A exigência principal, na acepção do artigo 20.o do Regulamento (CEE) n.o 2220/85, consiste na execução das acções constantes dos programas operacionais, no respeito dos compromissos previstos nas alíneas b) e c) do artigo 62.o do presente regulamento.
Em caso de inobservância da exigência principal ou de incumprimento grave dos compromissos previstos nas alíneas b) e c) do artigo 62.o, a garantia é executada, sem prejuízo de outras sanções a aplicar nos termos da secção 3 do capítulo V.
Em caso de inobservância de outras exigências, a garantia é executada proporcionalmente à gravidade da irregularidade constatada.
6. Os Estados-Membros podem fixar um montante mínimo e os prazos a respeitar, em relação aos adiantamentos.
Artigo 73.o
Pagamentos parciais
Os Estados-Membros podem autorizar as organizações de produtores a solicitar o pagamento da parte da ajuda correspondente às despesas resultantes do programa operacional.
Os pedidos podem ser apresentados em qualquer momento, mas não mais de três vezes por ano. Os pedidos devem ser acompanhados de documentos comprovativos adequados.
O montante total dos pagamentos relativos aos pedidos de uma parte da ajuda não pode exceder 80 % do montante da ajuda inicialmente aprovado para o programa operacional ou das despesas reais, se forem inferiores àquele montante.
Os Estados-Membros podem fixar um montante mínimo e os prazos a respeitar, em relação aos pagamentos parciais.
CAPÍTULO III
Medidas de prevenção e gestão de crises
Secção 1
Disposições gerais
Artigo 74.o
Selecção das medidas de prevenção e gestão de crises
Os Estados-Membros podem determinar que uma ou mais das medidas previstas no n.o 2 do artigo 9.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 não sejam aplicáveis no seu território.
Artigo 75.o
Empréstimos para financiamento das medidas de prevenção e gestão de crises
Os empréstimos contraídos para financiar as medidas de prevenção e gestão de crises nos termos do n.o 2, terceiro parágrafo, do artigo 9.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 cujo período de amortização exceda a duração do programa operacional podem ser transferidos para um programa operacional subsequente, caso seja apresentada uma justificação adequada em termos económicos.
Secção 2
Retiradas do mercado
Artigo 76.o
Definição
A presente secção estabelece regras respeitantes às retiradas do mercado referidas no n.o 2, alínea a), do artigo 9.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007. Para efeitos do presente capítulo, entende-se por «produtos retirados do mercado», «produtos retirados» e «produtos não colocados à venda» os produtos que assim são retirados do mercado.
Artigo 77.o
Normas de comercialização
1. Um produto retirado do mercado para o qual exista uma norma de comercialização, nos termos dos n.os 2 e 7 do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, deve ser conforme com a referida norma, com excepção das disposições respeitantes à apresentação e marcação do produto. Os produtos podem ser retirados sem distinção de calibre, a granel, desde que sejam respeitados os requisitos da categoria II, nomeadamente no tocante a qualidade e calibre.
Todavia, os produtos miniatura definidos nas normas em causa devem ser conformes com as normas de comercialização aplicáveis, incluindo as disposições relativas à apresentação e marcação do produto.
2. Os produtos retirados do mercado para os quais não existam tais normas de comercialização devem respeitar os requisitos mínimos estabelecidos no anexo IX. Os Estados-Membros podem estabelecer disposições complementares a esses requisitos mínimos.
Artigo 78.o
Média trienal das retiradas do mercado para distribuição gratuita
O limite de 5 % do volume da produção comercializada referido no n.o 4 do artigo 10.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 é calculado com base na média aritmética, para os produtos relativamente aos quais a organização de produtores foi reconhecida, dos volumes globais comercializados por intermédio da organização de produtores durante as três campanhas anteriores.
Para as organizações de produtores recentemente reconhecidas, tomam-se como dados referentes às campanhas de comercialização anteriores ao reconhecimento:
a)
Tratando-se de um anterior agrupamento de produtores, os dados equivalentes do agrupamento de produtores, se for caso disso; ou
b)
O volume aplicável ao pedido de reconhecimento.
Artigo 79.o
Comunicação prévia das operações de retirada
1. As organizações de produtores e as associações de organizações de produtores comunicam antecipadamente cada operação de retirada que tencionem realizar às autoridades nacionais competentes, por telecomunicação escrita ou mensagem electrónica. Essa comunicação especifica, nomeadamente, a lista dos produtos colocados em intervenção e as suas principais características em relação às normas de comercialização pertinentes, uma estimativa da quantidade de cada produto em causa, o destino previsto respectivo e o lugar em que os produtos retirados do mercado podem ser submetidos ao controlo referido no artigo 110.o. A comunicação inclui uma certificação da conformidade dos produtos retirados com as normas de comercialização em vigor ou os requisitos mínimos referidos no artigo 77.o
2. Os Estados-Membros definem regras de execução relativas às comunicações das organizações de produtores referidas no n.o 1, nomeadamente no respeitante a prazos.
3. Nos prazos a que se refere o n.o 2, o Estado-Membro:
a)
Efectua o controlo referido no n.o 1 do artigo 110.o, na sequência do qual, não tendo sido detectada qualquer irregularidade, autoriza a operação de retirada constatada no controlo; ou
b)
Nos casos referidos no n.o 3 do artigo 110.o, não efectua o controlo referido no n.o 1 do artigo 110.o, disso informando a organização de produtores, por telecomunicação escrita ou mensagem electrónica, e autoriza a operação de retirada comunicada.
Artigo 80.o
Apoio
1. O apoio a título das retiradas do mercado, incluindo a participação comunitária e a contribuição da organização de produtores, não deve exceder os montantes estabelecidos no anexo X para os produtos nele referidos. Para os restantes produtos, os montantes máximos são estabelecidos pelos Estados-Membros.
2. Numa organização de produtores determinada, as retiradas do mercado não devem exceder 5 % do volume da produção comercializada de um produto determinado.
O valor da produção comercializada é o valor médio da produção comercializada nos três anos anteriores. Caso esta informação não esteja disponível, utiliza-se o volume da produção comercializada relativamente ao qual a organização de produtores foi reconhecida.
As percentagens referidas no primeiro parágrafo constituem médias anuais referentes a um período de três anos, com uma margem anual de erro de 3 %.
Artigo 81.o
Destino dos produtos retirados
1. Os Estados-Membros determinam os destinos admissíveis para os produtos retirados do mercado e adoptam disposições que assegurem que a retirada e o respectivo destino não tenham repercussões ambientais e consequências fitossanitárias negativas. As despesas, suportadas pelas organizações de produtores, decorrentes do cumprimento das presentes disposições, são elegíveis a título do apoio às retiradas do mercado no âmbito do programa operacional.
2. Os destinos referidos no n.o 1 do presente artigo incluem as operações de distribuição gratuita, na acepção do n.o 4, alíneas a) e b), do artigo 10.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, bem como quaisquer outros destinos equivalentes aprovados pelos Estados-Membros.
Os Estados-Membros tomam todas as medidas necessárias para facilitar os contactos e a cooperação entre as organizações de produtores e os destinatários que tiverem, mediante pedido, aprovado para a distribuição gratuita.
3. A entrega dos produtos à indústria de transformação só é possível sob reserva de que daí não resulte qualquer distorção da concorrência para as indústrias em causa na Comunidade, nem para os produtos importados.
Artigo 82.o
Custos de transporte
1. As despesas de transporte relacionadas com as operações de distribuição gratuita de todos os produtos retirados do mercado são elegíveis, no âmbito do programa operacional, com base nos montantes forfetários estabelecidos segundo a distância entre o ponto de retirada e o local de entrega, previstos no anexo XI.
Em caso de transporte marítimo, a Comissão determina as despesas de transporte susceptíveis de ser tomadas a cargo com base no custo real do transporte e na distância. A compensação assim determinada não pode ser superior às despesas que resultariam do transporte terrestre, pela distância mais curta, entre o local de embarque e o ponto de saída teórico. Será aplicado um coeficiente corrector de 0,6 aos montantes estabelecidos no anexo XI.
2. As despesas de transporte são pagas à parte que tiver de facto suportado financeiramente o custo do transporte em causa.
O pagamento fica subordinado à apresentação de documentos que comprovem, nomeadamente:
a)
O nome dos organismos beneficiários;
b)
A quantidade dos produtos em causa;
c)
A aceitação pelos organismos beneficiários e os meios de transporte utilizados; e
d)
As despesas de transporte realmente suportadas.
Artigo 83.o
Despesas de triagem e de embalagem
1. As despesas de triagem e de embalagem dos produtos frescos relacionadas com as operações de distribuição gratuita das frutas e produtos hortícolas retirados do mercado são elegíveis, no âmbito dos programas operacionais, no montante forfetário de 132 EUR por tonelada de peso líquido, no que se refere aos produtos apresentados em embalagens de menos de 25 quilogramas de peso líquido.
2. Das embalagens dos produtos destinados à distribuição gratuita deve constar o emblema europeu, associado a uma ou mais das inscrições constantes do anexo XII.
3. As despesas de triagem e de embalagem são pagas à organização de produtores que tiver efectuado essas operações.
O pagamento fica subordinado à apresentação de documentos que comprovem, nomeadamente:
a)
O nome dos organismos beneficiários;
b)
A quantidade dos produtos em causa; e
c)
A aceitação pelos organismos beneficiários, especificando o modo de apresentação.
Artigo 84.o
Condições a que estão sujeitos os destinatários dos produtos retirados
1. Os destinatários dos produtos retirados referidos no n.o 4, alíneas a) e b), do artigo 10.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 comprometem-se a:
a)
Respeitar as disposições do presente regulamento;
b)
Manter uma contabilidade de existências e uma contabilidade financeira separadas para as operações em causa;
c)
Submeter-se às operações de controlo previstas pela regulamentação comunitária; e
d)
Apresentar documentação comprovativa do destino final de cada um dos produtos em causa, através de um certificado de tomada a cargo (ou documento equivalente), por terceiros, dos produtos retirados, com vista à sua distribuição gratuita.
Os Estados-Membros podem dispensar da obrigação de manter as contabilidades referidas na alínea b) do primeiro parágrafo os destinatários que recebam apenas pequenas quantidades, em relação aos quais considerem que o risco é pequeno. Essa decisão e a sua justificação devem ser registadas.
2. Os destinatários dos produtos retirados destinados a outros fins comprometem-se a:
a)
Respeitar as disposições do presente regulamento;
b)
Manter uma contabilidade de existências e uma contabilidade financeira separadas para as operações em causa, se os Estados-Membros o considerarem adequado, apesar de o produto ter sido desnaturado antes da entrega;
c)
Submeter-se às operações de controlo previstas pela regulamentação comunitária; e
d)
Não solicitar uma ajuda complementar pelo álcool produzido a partir dos produtos em causa, caso se destinem à destilação.
Secção 3
Colheita em verde e não-colheita
Artigo 85.o
Definição de colheita em verde e de não-colheita
1. Por colheita em verde entende-se a colheita completa de produtos não comercializáveis em determinada superfície, efectuada antes do início da colheita normal. Os produtos em causa não devem ter sido danificados antes da colheita em verde, quer por razões climáticas, fitossanitárias ou outras.
2. A não-colheita designa a situação em que não é retirada da superfície em causa qualquer produção comercial, durante o ciclo normal de produção. Contudo, a destruição dos produtos causada por fenómenos climáticos ou por doenças não é considerada não-colheita.
3. A colheita em verde e a não-colheita acrescentam-se às operações culturais normais e são diferentes delas.
Artigo 86.o
Condições a que estão sujeitas a colheita em verde e a não-colheita
1. Relativamente às medidas de colheita em verde e não-colheita, os Estados-Membros devem:
a)
Adoptar regras de execução, incluindo no respeitante à comunicação prévia da não-colheita e da colheita em verde, ao teor dessa comunicação e respectivos prazos, ao montante das compensações a pagar, à aplicação das medidas e à lista dos produtos elegíveis a título das mesmas;
b)
Adoptar disposições que assegurem que a sua aplicação não tenha repercussões ambientais e consequências fitossanitárias negativas;
c)
Certificar-se da possibilidade de controlo da correcta execução das medidas, não aprovando os pedidos em relação aos quais essa possibilidade não exista;
d)
Aplicar tais controlos de forma a assegurar a correcta execução das medidas, incluindo no que se refere às disposições referidas nas alíneas a) e b).
2. As organizações de produtores e as associações de organizações de produtores comunicam antecipadamente às autoridades nacionais competentes, por telecomunicação escrita ou mensagem electrónica, cada operação de colheita em verde ou não-colheita que tencionem realizar.
Da primeira comunicação de cada ano deve constar, para cada produto, uma análise que justifique, com base na situação previsível do mercado, a colheita em verde como medida de prevenção de crise.
3. A colheita em verde e a não-colheita não podem ser ambas aplicadas ao mesmo produto e na mesma superfície no mesmo ano, nem em dois anos consecutivos.
4. Os montantes da compensação pela colheita em verde e pela não-colheita, incluindo a contribuição comunitária e a contribuição das organizações de produtores, são pagamentos por hectare fixados pelos Estados-Membros nos termos da alínea a) do artigo 1.o:
a)
De forma a cobrir apenas os custos adicionais resultantes da execução da medida, tendo em conta a gestão ambiental e fitossanitária necessária para o cumprimento das disposições adoptadas por força da alínea b) do n.o 1; ou
b)
A um nível que cubra 90 %, no máximo, do nível máximo do apoio às retiradas do mercado referido no artigo 80.o
Secção 4
Promoção e comunicação
Artigo 87.o
Execução das medidas de promoção e comunicação
1. Os Estados-Membros adoptam regras de execução das medidas de promoção e comunicação. As regras devem permitir a rápida aplicação das medidas, quando necessário.
2. As acções incluídas nas medidas de promoção e comunicação devem acrescentar-se às eventuais acções de promoção e comunicação em curso realizadas pela organização de produtores em causa.
Secção 5
Formação
Artigo 88.o
Execução das medidas de formação
Os Estados-Membros adoptam regras de execução das medidas de formação.
Secção 6
Seguros de colheita
Artigo 89.o
Objectivo das medidas de seguros de colheita
As medidas de seguros de colheita são geridas pelas organizações de produtores e contribuem para a protecção do rendimento dos agricultores e para a compensação pelas perdas sofridas pela organização de produtores e/ou pelos seus membros afectados por calamidades naturais, acontecimentos climáticos e, se for caso disso, pragas ou doenças.
Artigo 90.o
Execução das medidas de seguros de colheita
1. Os Estados-Membros adoptam regras de execução das medidas de seguros de colheita, nomeadamente as necessárias para evitar que falseiem a concorrência no mercado dos seguros.
2. Os Estados-Membros podem apoiar as medidas de seguros de colheita que beneficiem do fundo operacional, mediante um financiamento nacional suplementar. Contudo, o apoio público total aos seguros de colheita não pode exceder:
a)
80 % do custo dos prémios pagos pelos produtores por seguros contra prejuízos resultantes de acontecimentos climáticos adversos equiparáveis a calamidades naturais;
b)
50 % do custo dos prémios pagos pelos produtores por seguros contra:
i)
prejuízos referidos na alínea a) e outros prejuízos causados por acontecimentos climáticos adversos, e
ii)
prejuízos causados por doenças dos animais ou das plantas ou por pragas.
O limite fixado na alínea b) do primeiro parágrafo aplica-se mesmo nos casos em que, nos termos do n.o 3 do artigo 10.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, o fundo operacional seja em princípio elegível para uma assistência financeira comunitária de 60 %.
3. As medidas de seguros de colheita não podem abranger indemnizações de seguros que proporcionem aos produtores compensações superiores a 100 % da perda de rendimentos sofrida, tendo em conta qualquer compensação que os mesmos produtores obtenham de outros regimes de apoio relacionados com o risco coberto.
4. Para efeitos do presente artigo, entende-se por «acontecimentos climáticos adversos equiparáveis a calamidades naturais» os definidos no n.o 8 do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1857/2006 da Comissão (28).
Secção 7
Participação nas despesas administrativas da constituição de fundos mutualistas
Artigo 91.o
Condições a que está sujeita a participação nas despesas administrativas da constituição de fundos mutualistas
1. Os Estados-Membros adoptam regras de execução da medida de participação nas despesas administrativas da constituição de fundos mutualistas.
2. A participação nas despesas administrativas da constituição de fundos mutualistas, respectivamente no seu primeiro, segundo e terceiro anos de funcionamento, é definida em percentagem da contribuição, nesse mesmo ano, da organização de produtores para o fundo mutualista, do seguinte modo:
a)
10 %, 8 % e 4 %, nos Estados-Membros que aderiram à União Europeia em 1 de Maio de 2004 ou após essa data;
b)
5 %, 4 % e 2 %, nos restantes Estados-Membros.
3. Os Estados-Membros podem fixar limites máximos para os montantes que as organizações de produtores podem receber a título de participação nas despesas administrativas da constituição de fundos mutualistas.
Secção 8
Auxílios estatais para as medidas de prevenção e gestão de crises
Artigo 92.o
Regras de execução no âmbito das estratégias nacionais
Os Estados-Membros que paguem ajudas estatais nos termos do segundo parágrafo, alínea c), do artigo 43.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 devem definir, nas suas estratégias nacionais, as respectivas regras de execução.
CAPÍTULO IV
Assistência financeira nacional
Artigo 93.o
Grau de organização dos produtores
Para efeitos do n.o 1 do artigo 11.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, considera-se especialmente baixo o grau de organização dos produtores nas regiões em que as organizações de produtores e respectivas associações e os agrupamentos de produtores tenham comercializado menos de 20 % do valor médio da produção de frutas e produtos hortícolas nos três últimos anos para os quais existam dados disponíveis.
Artigo 94.o
Autorização de pagamento da assistência financeira nacional
1. O pagamento, em determinado ano civil, da assistência financeira nacional prevista no n.o 1, primeiro parágrafo, do artigo 11.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 é objecto de um pedido a apresentar pelos Estados-Membros à Comissão até 15 de Janeiro desse ano.
O pedido deve ser acompanhado de comprovativos do grau de organização especialmente baixo dos produtores na região, na acepção do artigo 93.o do presente regulamento, e de informações sobre as organizações de produtores em causa, o montante da assistência e a proporção das contribuições financeiras efectuadas nos termos do n.o 1, alínea a), do artigo 8.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007.
2. A Comissão aprova ou rejeita o pedido no prazo de três meses a contar da sua apresentação. Na ausência de resposta da Comissão no referido prazo, o pedido é considerado aprovado.
Artigo 95.o
Pedido e pagamento da assistência financeira nacional
A apresentação de pedidos de assistência financeira nacional pelas organizações de produtores e o pagamento da ajuda correspondente pelos Estados-Membros são efectuados em conformidade com os artigos 70.o a 73.o
Artigo 96.o
Percentagem máxima de reembolso da assistência financeira nacional pela Comunidade
A Comunidade reembolsa a assistência financeira nacional concedida à organização de produtores à razão de 60 % do respectivo montante.
Artigo 97.o
Reembolso da assistência financeira nacional pela Comunidade
1. Os pedidos de reembolso da assistência financeira nacional aprovada e efectivamente paga às organizações de produtores são apresentados pelos Estados-Membros à Comissão antes de 1 de Março do ano seguinte ao correspondente período de execução anual dos programas operacionais.
O pedido deve ser acompanhado de comprovativos de que foram respeitadas, nos três anos anteriores, as condições previstas no n.o 1, segundo parágrafo, do artigo 11.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 e de informações sobre as organizações de produtores em causa, o montante da assistência e a proporção das contribuições financeiras realmente pagas nos termos do n.o 1, alínea a), do artigo 8.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007.
2. A Comissão toma a decisão de aprovar ou rejeitar o pedido.
3. Se for aprovado o reembolso da assistência, as despesas elegíveis são declaradas à Comissão em conformidade com o procedimento previsto no artigo 5.o do Regulamento (CE) n.o 883/2006 da Comissão (29).
CAPÍTULO V
Disposições gerais
Secção 1
Comunicações
Artigo 98.o
Relatórios das organizações de produtores
1. As organizações de produtores apresentam, juntamente com os pedidos de ajuda, relatórios anuais sobre a execução dos programas operacionais.
Esses relatórios dizem respeito:
a)
Aos programas operacionais executados no ano anterior;
b)
Às principais alterações dos programas operacionais; e
c)
À diferença entre a ajuda prevista e a ajuda solicitada.
2. Do relatório constam, para cada programa operacional executado:
a)
As realizações e os resultados do programa operacional, baseados, quando pertinente, nos indicadores comuns de realizações e resultados definidos no anexo XIV e ainda, se for caso disso, em indicadores adicionais de realizações e resultados definidos na estratégia nacional; e
b)
Um resumo dos principais problemas surgidos no âmbito da gestão do programa e das medidas tomadas para assegurar a qualidade e a eficácia da execução do programa.
O relatório anual especifica, se for caso disso, as medidas eficazes tomadas, em conformidade com a estratégia nacional e em aplicação do n.o 5 do artigo 9.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, para proteger o ambiente contra um eventual aumento das pressões resultantes de investimentos apoiados no âmbito do programa operacional.
3. Relativamente ao último ano de aplicação de um programa operacional, o relatório anual referido no n.o 1 será substituído por um relatório final.
Os relatórios finais devem indicar em que medida foram alcançados os objectivos previstos pelos programas. Neles devem ser explicadas as alterações das acções e/ou dos métodos e identificados os factores de êxito ou de insucesso da execução, que foram ou serão tomados em consideração aquando da elaboração de programas operacionais subsequentes ou da alteração de programas operacionais em vigor.
4. Sem prejuízo de disposições específicas do presente regulamento, se uma organização de produtores não comunicar ao Estado-Membro as informações exigidas pelo presente regulamento ou pelo Regulamento (CE) n.o 1182/2007, ou se os elementos objectivos de que o Estado-Membro dispõe revelarem que as informações comunicadas são incorrectas, o Estado-Membro suspende a aprovação do programa operacional em causa no respeitante ao ano seguinte até que a comunicação seja feita correctamente.
O Estado-Membro deve incluir no relatório anual referido no n.o 3 do artigo 99.o do presente regulamento informações pormenorizadas sobre tais casos.
Artigo 99.o
Comunicações exigidas aos Estados-Membros
1. Os Estados-Membros designam uma autoridade única responsável pelas comunicações entre a Comissão e o Estado-Membro no que diz respeito às organizações de produtores, aos agrupamentos de produtores e às associações de organizações de produtores, e notificam à Comissão essa designação e os dados de contacto da autoridade designada.
2. Os Estados-Membros comunicam à Comissão, até 31 de Janeiro, o montante global do fundo operacional aprovado nesse ano para todos os programas operacionais. Desta comunicação devem constar claramente o montante total do fundo operacional e o montante total do financiamento comunitário desse fundo operacional. Estes valores devem ainda ser discriminados por montantes destinados a medidas de prevenção e gestão de crises e montantes destinados a outras medidas.
3. Os Estados-Membros transmitem anualmente à Comissão, até 15 de Novembro, um relatório anual relativo às organizações e aos agrupamentos de produtores, bem como aos fundos operacionais, aos programas operacionais e aos planos de reconhecimento em curso no ano anterior. O relatório anual deve conter, nomeadamente, as informações previstas no anexo XIII.
Secção 2
Controlos
Artigo 100.o
Sistema de identificação único
Os Estados-Membros devem assegurar a aplicação de um sistema de identificação único a todos os pedidos apresentados pela mesma organização ou agrupamento de produtores. Esta identificação deve ser compatível com o sistema de registo da identidade referido no n.o 1, alínea f), do artigo 18.o do Regulamento (CE) n.o 1782/2003 do Conselho (30).
Artigo 101.o
Pedidos de ajudas
Sem prejuízo de disposições específicas do presente regulamento, os Estados-Membros devem prever procedimentos adequados para a apresentação de pedidos de apoio, para os pedidos de reconhecimento ou de aprovação do programa operacional e para os pedidos de pagamento.
Artigo 102.o
Amostragem
Sempre que seja adequado proceder a controlos por amostragem, os Estados-Membros certificam-se, com base numa análise de riscos, de que os mesmos são adequados, pela sua natureza e frequência, à medida controlada.
Artigo 103.o
Controlos administrativos
São efectuados controlos administrativos em relação a todos os pedidos de apoio e de pagamento, devendo tais controlos incidir sobre todos os elementos que seja possível e adequado controlar por meios administrativos. Os procedimentos devem assegurar o registo das operações de controlo realizadas, dos resultados das verificações e das medidas adoptadas em relação às discrepâncias.
Artigo 104.o
Controlos in loco
1. Cada controlo in loco é objecto de um relatório de acompanhamento, de forma a que seja possível analisar os elementos dos controlos realizados. O relatório deve indicar, nomeadamente:
a)
O regime de ajuda e o pedido sujeito a controlo;
b)
As pessoas presentes;
c)
As acções, medidas e documentos sujeitos a controlo; e
d)
Os resultados do controlo.
2. Pode ser dada ao beneficiário a possibilidade de assinar o relatório, para certificar a sua presença aquando do controlo, e de acrescentar observações. Se forem detectadas irregularidades, o beneficiário pode receber uma cópia do relatório de acompanhamento.
3. Os controlos in loco podem ser objecto de notificação prévia, desde que o seu objectivo não fique comprometido. A antecedência da notificação deve limitar-se ao período mínimo necessário.
4. Sempre que possível, os controlos in loco previstos no presente regulamento e outros controlos previstos na regulamentação comunitária relativa às subvenções agrícolas serão realizados simultaneamente. No entanto, em 2008, os controlos in loco podem ser realizados por organismos diferentes em momentos diferentes, se necessário.
Artigo 105.o
Aprovação dos pedidos de reconhecimento e dos programas operacionais
1. Antes de reconhecerem uma organização de produtores nos termos do n.o 2, alínea a), do artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, os Estados-Membros devem visitar in loco a organização de produtores para verificar a sua conformidade com as condições a que está sujeito o reconhecimento.
2. Antes de aprovarem um programa operacional nos termos do artigo 65.o, as autoridades nacionais competentes verificam por todos os meios adequados, incluindo controlos in loco, o programa operacional apresentado para aprovação bem como, se for caso disso, os pedidos de alteração. Os controlos dizem nomeadamente respeito:
a)
À exactidão das informações fornecidas a título do n.o 1, alíneas a), b) e e), do artigo 61.o;
b)
À conformidade dos programas com o artigo 9.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, com o quadro nacional e com a estratégia nacional;
c)
À elegibilidade das acções e das despesas propostas;
d)
À coerência e à qualidade técnica dos programas, ao fundamento das estimativas e do plano de ajuda, bem como à programação da sua execução. Deve verificar-se se foram definidas metas mensuráveis que permitam acompanhar a sua realização, e se as metas fixadas podem ser atingidas mediante a execução das acções propostas; e
e)
À conformidade das operações para as quais é pedido apoio com as regras nacionais e comunitárias respeitantes, nomeadamente, se for caso disso, aos contratos públicos e aos auxílios estatais, bem como com as outras normas obrigatórias pertinentes estabelecidas quer pela legislação nacional, quer no quadro nacional ou na estratégia nacional.
Artigo 106.o
Controlos relativos aos pedidos de ajudas a título dos programas operacionais
Antes de concederem o pagamento, os Estados-Membros efectuam controlos administrativos em relação a todos os pedidos de ajudas, bem como controlos in loco por amostragem.
Artigo 107.o
Controlos administrativos relativos aos pedidos de ajudas a título dos programas operacionais
1. Os controlos administrativos dos pedidos de ajudas incluem, nomeadamente, na medida em que seja adequado relativamente ao pedido em causa, uma verificação:
a)
Do relatório anual ou, se for caso disso, do relatório final transmitido juntamente com o pedido e relativo à execução do programa operacional;
b)
Do valor da produção comercializada, das contribuições para o fundo operacional e das despesas efectuadas;
c)
Do efectivo fornecimento de bens e serviços e da veracidade das despesas declaradas;
d)
Da conformidade das acções executadas com as constantes do programa operacional aprovado; e
e)
Do respeito dos limites impostos, financeiros e outros.
2. Os pagamentos financiados no âmbito do programa operacional são justificados por facturas e documentos que provem que o pagamento foi efectuado. Se tal não for possível, os pagamentos são justificados por documentos de valor probatório equivalente. As facturas utilizadas devem ter sido emitidas em nome da organização de produtores, associação de organizações de produtores, agrupamento de produtores ou entidade subsidiária, em conformidade com o n.o 7 do artigo 52.o, ou, sob reserva da aprovação do Estado-Membro, de um ou mais dos seus membros.
Artigo 108.o
Controlos in loco relativos aos pedidos de ajudas a título dos programas operacionais
1. No âmbito da verificação dos pedidos de ajudas referidos no n.o 1 do artigo 70.o, os Estados-Membros procedem a controlos in loco das organizações de produtores, por forma a assegurar a observância das condições de concessão da ajuda, ou do respectivo saldo, no ano em causa.
Esses controlos dizem nomeadamente respeito:
a)
À conformidade com os critérios de reconhecimento para o ano em causa;
b)
À utilização do fundo operacional nesse ano, incluindo as despesas declaradas nos pedidos de adiantamentos ou de pagamentos parciais; e
c)
Aos controlos de segundo nível, no que se refere às despesas com as retiradas do mercado, a colheita em verde e a não-colheita.
2. Os controlos referidos no n.o 1 incidem numa amostra significativa dos pedidos de cada ano. Nos Estados-Membros com mais de 10 organizações de produtores reconhecidas a amostra deve representar, pelo menos, 30 % do montante total da ajuda. Nos restantes casos, cada organização de produtores deve ser visitada de três em três anos, pelo menos.
Cada organização de produtores é controlada pelo menos uma vez antes do pagamento da ajuda correspondente ao ano final do respectivo programa operacional, ou do respectivo saldo.
3. Os resultados dos controlos in loco são avaliados a fim de determinar se os problemas eventualmente encontrados são de carácter sistémico, implicando um risco para outras acções, beneficiários ou organismos semelhantes. Essa avaliação deve identificar igualmente as causas de tais situações, os exames complementares que possam ser necessários e as medidas correctivas e preventivas necessárias.
Se os controlos revelarem irregularidades significativas numa região ou parte de região ou numa organização de produtores específica, o Estado-Membro efectua controlos suplementares durante o ano em causa e aumenta a percentagem dos pedidos correspondentes a controlar no ano seguinte.
4. As organizações de produtores a controlar são determinadas pelo Estado-Membro com base numa análise de risco.
A análise de risco deve ter em conta, nomeadamente:
a)
O montante da ajuda;
b)
Os resultados dos controlos efectuados nos anos anteriores;
c)
Um elemento aleatório; e
d)
Outros parâmetros a definir pelos Estados-Membros, nomeadamente o facto de as organizações de produtores participarem num programa de garantia da qualidade oficialmente reconhecido pelos Estados-Membros ou por organismos de certificação independentes.
Artigo 109.o
Controlos in loco relativos a medidas dos programas operacionais
1. Através dos controlos in loco relativos a medidas dos programas operacionais, os Estados-Membros verificam, nomeadamente, o seguinte:
a)
A execução das acções constantes do programa operacional;
b)
Que a execução, ou a execução prevista, da acção é coerente com a utilização descrita no programa operacional aprovado;
c)
Para um número adequado de elementos de despesa, que a natureza e a data de realização das despesas em causa respeitam as disposições comunitárias e correspondem às especificações técnicas aprovadas;
d)
Que as despesas realizadas podem ser justificadas por documentos contabilísticos ou outros; e
e)
O valor da produção comercializada.
2. A verificação do valor da produção comercializada é feita com base nos dados do sistema contabilístico exigido pela legislação nacional.
Para o efeito, os Estados-Membros podem determinar que a declaração do valor da produção comercializada seja certificado da mesma forma que os dados contabilísticos exigidos pela legislação nacional.
O controlo da declaração do valor da produção comercializada pode ser efectuado antes da transmissão do pedido de ajuda correspondente.
3. Salvo em circunstâncias excepcionais, o controlo in loco deve incluir uma visita à acção ou, se esta for intangível, ao seu promotor. As acções em explorações individuais abrangidas pela amostra referida no n.o 2 do artigo 108.o, nomeadamente, devem ser objecto de pelo menos uma visita, destinada a verificar a sua execução.
Os Estados-Membros podem, contudo, decidir não realizar tais visitas no que respeita às operações de menor dimensão ou sempre que considerem que o risco de as condições de concessão da ajuda não estarem preenchidas, ou de a realidade da operação não ter sido respeitada, é baixo. Essa decisão e a sua justificação devem ser registadas.
4. O controlo in loco incide em todos os compromissos e obrigações da organização de produtores, ou dos seus membros, que seja possível controlar quando for efectuada a visita.
5. Só os controlos que satisfaçam a totalidade dos requisitos do presente artigo podem ser tidos em conta para o cumprimento da taxa de controlo estabelecida no n.o 2 do artigo 108.o
Artigo 110.o
Controlos de primeiro nível das operações de retirada
1. Os Estados-Membros efectuam, em cada organização de produtores, controlos de primeiro nível das operações de retirada, que consistem num controlo documental e de identidade, bem como num controlo físico, eventualmente por amostragem, do peso dos produtos retirados do mercado e num controlo de conformidade com as disposições do artigo 77.o, de acordo com os procedimentos estabelecidos no capítulo II do título II. O controlo terá lugar depois da recepção da comunicação prevista no n.o 1 do artigo 79.o, em observância dos prazos previstos no n.o 2 do mesmo artigo.
2. Os controlos de primeiro nível previstos no n.o 1 abrangem 100 % da quantidade de produtos retirados do mercado. Na sequência desse controlo, os produtos retirados, com excepção dos destinados à distribuição gratuita, são desnaturados ou entregues à indústria de transformação, na presença das autoridades competentes, nas condições previstas pelo Estado-Membro em aplicação do artigo 81.o
Contudo, caso os produtos se destinem a operações de distribuição gratuita, os Estados-Membros podem limitar-se a controlar uma proporção menor que a prevista no n.o 2, mas não inferior a 10 %, das quantidades correspondentes durante a campanha de comercialização. O controlo pode ser efectuado na organização de produtores e/ou nas instalações dos destinatários dos produtos. Se os controlos revelarem irregularidades significativas, as autoridades competentes efectuam controlos suplementares.
Artigo 111.o
Controlos de segundo nível das operações de retirada
1. No âmbito dos controlos referidos no artigo 108.o, os Estados-Membros efectuam controlos de segundo nível.
Os Estados-Membros estabelecem critérios para a análise e avaliação do risco de que determinada organização de produtores tenha procedido a operações de retirada não conformes com a regulamentação. Esses critérios abrangem, entre outros, os resultados dos controlos anteriores de primeiro e segundo nível, bem como a existência, ou não, de um procedimento de tipo «garantia de qualidade» por parte da organização de produtores. Os Estados-Membros determinam, em função de tais critérios, para cada organização de produtores, a frequência mínima de controlos de segundo nível.
2. Os controlos referidos no n.o 1 consistem em controlos in loco, nas instalações das organizações de produtores e dos destinatários dos produtos retirados, de modo a assegurar o respeito das condições de pagamento do apoio comunitário. Esses controlos incluem, nomeadamente:
a)
A verificação da contabilidade de existências e da contabilidade financeira específicas que todas as organizações de produtores que procedam a uma ou mais operações de retirada durante a campanha em causa devem manter;
b)
A verificação das quantidades comercializadas declaradas nos pedidos de ajudas, nomeadamente por verificação das contabilidades de existências e financeira, das facturas e, se necessário, da veracidade das mesmas, e da concordância dessas declarações com os dados contabilísticos e/ou fiscais das organizações de produtores em causa;
c)
O controlo da correcção da gestão contabilística, nomeadamente a verificação da veracidade das receitas líquidas realizadas pelas organizações de produtores, declaradas nos pedidos de pagamento, da proporcionalidade de eventuais despesas de retirada, dos lançamentos contabilísticos relativos ao recebimento, pelas organizações de produtores, do apoio comunitário e do eventual pagamento desta aos membros associados, bem como da sua coerência; e
d)
O controlo do destino dos produtos retirados declarado nos pedidos de pagamento, bem como da sua desnaturação adequada por forma a garantir o respeito, pelas organizações de produtores e pelos destinatários, das disposições do presente regulamento.
3. Os controlos referidos no n.o 2 são efectuados nas organizações de produtores em causa e nos destinatários associados a essas organizações. Cada controlo incide, nomeadamente, numa amostra representativa, no mínimo, de 5 % das quantidades retiradas durante a campanha pela organização de produtores.
4. As contabilidades de existências e financeira referidas na alínea a) do n.o 2 devem distinguir, em relação a cada produto objecto de retirada, as quantidades movimentadas, em volume, de:
a)
Produção entregue pelos membros da organização de produtores e pelos membros de outras organizações de produtores nas condições previstas no n.o 3, alíneas b) e c), do artigo 3.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007;
b)
Vendas da organização de produtores, distinguindo os produtos acondicionados para o mercado dos frescos e os outros tipos de produtos, incluindo as matérias-primas destinadas à transformação; e
c)
Produtos retirados do mercado.
5. O controlo do destino dos produtos referido na alínea c) do n.o 4 inclui, nomeadamente:
a)
Um controlo, por amostragem, da contabilidade específica mantida pelos destinatários e, se for caso disso, da concordância desta com a contabilidade exigida pela legislação nacional; e
b)
O controlo do respeito das condições ambientais aplicáveis.
6. Se os controlos de segundo nível revelarem irregularidades significativas, as autoridades competentes aprofundam os controlos de segundo nível referentes à campanha em causa e aumentam a frequência dos controlos de segundo nível durante a campanha seguinte, relativamente às organizações ou associações de organizações de produtores em causa.
Artigo 112.o
Colheita em verde e não-colheita
1. Antes da execução da operação de colheita em verde, os Estados-Membros verificam, mediante um controlo in loco, que os produtos em causa não estão danificados e que a parcela foi mantida em boas condições. Após a colheita em verde, os Estados-Membros verificam que foi colhida a totalidade da superfície em causa e que os produtos colhidos foram desnaturados.
Terminada a época de colheita, os Estados-Membros verificam a fiabilidade da análise baseada na situação prevista, referida no n.o 2 do artigo 86.o. Analisam também as discrepâncias eventuais entre a situação prevista e a situação real do mercado.
2. Antes da execução da operação de não-colheita, os Estados-Membros verificam, mediante um controlo in loco, que a parcela foi mantida em boas condições, que não foi ainda realizada qualquer colheita parcial e que o produto está bem desenvolvido e que seria, de uma forma geral, de qualidade sã, leal e comercial.
Os Estados-Membros devem assegurar-se de que a produção é desnaturada. Caso tal não seja possível, os Estados-Membros devem assegurar-se, mediante um ou mais controlos in loco durante a época de colheita, de que não é efectuada qualquer colheita.
3. São aplicáveis, mutatis mutandis, os n.os 1, 2, 3 e 6 do artigo 111.o
Artigo 113.o
Controlo anteriores à aprovação dos planos de reconhecimento de agrupamentos de produtores
1. Antes de aprovarem um plano de reconhecimento de um agrupamento de produtores nos termos do n.o 1 do artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, os Estados-Membros procedem a um controlo in loco da pessoa colectiva ou parte claramente definida de uma pessoa colectiva.
2. O Estado-Membro verifica, por todos os meios adequados, incluindo o controlo in loco:
a)
A exactidão das informações prestadas no plano de reconhecimento;
b)
A coerência comercial e a qualidade técnica do plano, o fundamento das estimativas e a programação da sua execução;
c)
A elegibilidade das acções e das despesas propostas, bem como o carácter razoável destas últimas; e
d)
A conformidade das operações para as quais é pedido apoio com as regras nacionais e comunitárias aplicáveis, nomeadamente as respeitantes aos contratos públicos e aos auxílios estatais, bem como com as outras normas obrigatórias pertinentes estabelecidas, quer pela legislação nacional, quer no quadro nacional ou na estratégia nacional.
Artigo 114.o
Controlo dos pedidos de ajudas dos agrupamentos de produtores
1. Antes de concederem um pagamento, os Estados-Membros efectuam controlos administrativos em relação a todos os pedidos de ajudas dos agrupamentos de produtores, bem como controlos in loco por amostragem.
2. Após a apresentação do pedido de ajuda referido no artigo 47.o, os Estados-Membros procedem a controlos in loco dos agrupamentos de produtores, por forma a assegurar a observância das condições de concessão da ajuda no ano em causa.
Esses controlos dizem nomeadamente respeito:
a)
À conformidade com os critérios de reconhecimento para o ano em causa; e
b)
Ao valor da produção comercializada, à execução das medidas constantes do plano de reconhecimento e às despesas efectuadas.
3. Os controlos referidos no n.o 2 incidem numa amostra significativa dos pedidos de cada ano. A amostra deve representar, pelo menos, 30 % do montante total da ajuda.
Cada agrupamento de produtores deve ser controlado pelo menos de cinco em cinco anos.
4. São aplicáveis, mutatis mutandis, os artigos 107.o e 109.o
Artigo 115.o
Organizações de produtores transnacionais e associações transnacionais de organizações de produtores
1. Cabe ao Estado-Membro em que uma organização de produtores transnacional ou uma associação transnacional de organizações de produtores tem a sua sede social a responsabilidade global pela organização dos controlos a que essa organização ou associação está sujeita e a imposição de sanções à mesma, se necessário.
2. Os Estados-Membros aos quais seja solicitada a cooperação administrativa referida no n.o 2, alínea c), do artigo 30.o e no n.o 2, alínea c), do artigo 37.o procedem aos controlos, administrativos e in loco, solicitados pelo Estado-Membro referido no n.o 1 do presente artigo e comunicam-lhe os respectivos resultados, respeitando todos os prazos estabelecidos pelo Estado-Membro referido no n.o 1.
3. A organização de produtores, o programa operacional e o fundo operacional estão sujeitos às regras aplicáveis no Estado-Membro referido no n.o 1. Contudo, relativamente às questões ambientais e fitossanitárias, bem como ao escoamento dos produtos retirados, são aplicáveis as regras do Estado-Membro onde tem lugar a produção.
Secção 3
Sanções
Artigo 116.o
Inobservância dos critérios de elegibilidade
1. Os Estados-Membros retiram o reconhecimento da organização de produtores em caso de inobservância significativa dos critérios de reconhecimento resultante de uma actuação deliberada ou de uma negligência grave da organização de produtores.
Os Estados-Membros retiram, nomeadamente, o reconhecimento da organização de produtores se a inobservância dos critérios de reconhecimento consistir:
a)
Numa violação dos requisitos definidos no artigo 23.o, no artigo 25.o, nos n.os 1 e 2 do artigo 28.o ou no artigo 33.o; ou
b)
Numa situação em que o valor da produção comercializada desça, em dois anos consecutivos, abaixo do limite fixado pelo Estado-Membro em aplicação do n.o 1, alínea b), do artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007.
A retirada do reconhecimento nos termos do presente número produz efeitos a partir da data em que as condições de reconhecimento tiverem deixado de estar preenchidas, sob reserva da legislação horizontal eventualmente aplicável a nível nacional em matéria de prescrição.
2. Caso não seja aplicável o n.o 1, os Estados-Membros suspendem o reconhecimento da organização de produtores se a inobservância dos critérios de reconhecimento for significativa, mas apenas temporária.
Durante o período de suspensão, não é paga qualquer ajuda. A suspensão produz efeitos a partir da data em que tiver sido efectuado o controlo e termina na data em que um controlo mostrar que os critérios em causa se encontram preenchidos.
O período de suspensão não deve ultrapassar 12 meses. Se os critérios em causa não tiverem sido preenchidos após 12 meses, o reconhecimento é retirado.
Os Estados-Membros podem efectuar pagamentos após o termo do prazo definido no artigo 71.o, quando a aplicação do presente número assim o exija.
3. Nos casos de inobservância dos critérios de reconhecimento a que não seja aplicável o disposto nos n.os 1 e 2, os Estados-Membros enviam uma carta de advertência indicando as medidas correctivas a tomar. Os Estados-Membros podem adiar os pagamentos das ajudas até que tenham sido tomadas as medidas correctivas.
Se, no prazo de 12 meses, as medidas correctivas não tiverem sido tomadas considera-se que houve uma inobservância significativa dos critérios, passando a ser aplicável o disposto no n.o 2.
Artigo 117.o
Fraude
1. Sem prejuízo de outras sanções eventualmente aplicáveis no âmbito das legislações comunitária e nacional, os Estados-Membros retiram o reconhecimento das organizações de produtores, associações de organizações de produtores ou agrupamentos de produtores em relação aos quais se verifique que cometeram uma fraude relativamente às ajudas abrangidas pelo Regulamento (CE) n.o 1182/2007.
2. Os Estados-Membros podem suspender o reconhecimento das organizações de produtores, associações de organizações de produtores ou agrupamentos de produtores, ou suspender os pagamentos em seu benefício, se sobre os mesmos recaírem suspeitas de fraude relativamente às ajudas abrangidas pelo Regulamento (CE) n.o 1182/2007.
Artigo 118.o
Agrupamentos de produtores
1. Os Estados-Membros aplicam aos planos de reconhecimento, mutatis mutandis, as sanções previstas no artigo 116.o e/ou no artigo 119.o
2. Além do disposto no n.o 1, se o agrupamento de produtores não tiver sido reconhecido findo o período determinado pelo Estado-Membro em aplicação do n.o 4 do artigo 51.o, o Estado-Membro procede à recuperação de:
a)
100 % da ajuda paga ao agrupamento de produtores, se o reconhecimento não tiver sido concedido devido a uma actuação deliberada ou negligência grave do agrupamento de produtores; ou
b)
50 % da ajuda paga ao agrupamento de produtores, em todos os outros casos.
Artigo 119.o
Programa operacional
1. Os pagamentos são calculados com base no que se verificar ser elegível.
2. O Estado-Membro examina o pedido de ajuda recebido do beneficiário e estabelece os montantes elegíveis para o apoio. O Estado-Membro estabelece:
a)
O montante pagável ao beneficiário unicamente com base no pedido;
b)
O montante pagável ao beneficiário após um exame da elegibilidade do pedido.
3. Se o montante estabelecido nos termos da alínea a) do n.o 2 exceder o montante estabelecido nos termos da alínea b) do mesmo número em mais de 3 %, o montante efectivamente pagável ao beneficiário é objecto de uma redução. O montante da redução é igual à diferença entre os montantes calculados nos termos das alíneas a) e b) do n.o 2.
Contudo, se a organização de produtores ou o agrupamento de produtores puder demonstrar que não é responsável pela inclusão do montante não elegível, não é aplicada qualquer redução.
4. O disposto nos n.os 2 e 3 aplica-se, mutatis mutandis, às despesas não elegíveis identificadas durante os controlos in loco.
5. Se o valor da produção comercializada tiver sido declarado e verificado antes do pedido de ajuda, a redução aplicar-se-á ao valor da produção comercializada utilizado no cálculo dos montantes em conformidade com os n.os 2 e 3.
6. Se se verificar que um beneficiário prestou intencionalmente uma falsa declaração, a operação em causa é excluída do apoio do programa operacional ou do plano de reconhecimento e quaisquer montantes já pagos relativamente a essa operação são recuperados. Além disso, o beneficiário é excluído, em relação a essa operação, do apoio do programa operacional em causa no ano seguinte.
Artigo 120.o
Sanções decorrentes dos controlos de primeiro nível das operações de retirada
Se, na sequência do controlo referido no artigo 110.o, se verificar a existência de irregularidades no tocante às normas de comercialização ou aos requisitos mínimos referidos no artigo 77.o, o beneficiário deve:
a)
Pagar uma sanção pecuniária correspondente ao montante da indemnização, calculada com base nas quantidades de produtos retirados não conformes com as normas de comercialização ou com os requisitos mínimos, se essas quantidades forem inferiores a 10 % das quantidades comunicadas a título do artigo 79.o relativamente à operação de retirada em causa;
b)
Pagar uma sanção pecuniária correspondente ao dobro da indemnização, se essas quantidades estiverem compreendidas entre 10 % e 25 % das quantidades comunicadas; ou
c)
Pagar uma sanção pecuniária correspondente à indemnização pela totalidade das quantidades comunicadas a título do artigo 79.o, caso essas quantidades excedam 25 % das quantidades comunicadas.
Artigo 121.o
Outras sanções aplicáveis às organizações de produtores no âmbito das operações de retirada
1. As sanções referidas no artigo 119.o abrangem as ajudas pedidas a título de operações de retirada como parte integrante das despesas do programa operacional.
2. As despesas com as operações de retirada não são consideradas elegíveis se os produtos não colocados à venda não tiverem sido escoados conforme disposto pelo Estado-Membro em aplicação do n.o 1 do artigo 81.o, ou se a retirada ou o destino dos produtos, em violação das disposições adoptadas em aplicação do n.o 1 do artigo 81.o, tiverem tido repercussões ambientais ou consequências fitossanitárias negativas.
Artigo 122.o
Sanções aplicáveis aos destinatários dos produtos retirados
Caso se verifiquem, durante os controlos efectuados em conformidade com os artigos 110.o e 111.o, irregularidades imputáveis aos destinatários, são aplicáveis as seguintes sanções:
a)
Os destinatários deixam de ser elegíveis como beneficiários de retiradas; e
b)
Os destinatários dos produtos retirados do mercado são obrigados a reembolsar o valor dos produtos colocados à sua disposição, acrescido dos correspondentes custos de triagem, embalagem e transporte em conformidade com as regras estabelecidas pelos Estados-Membros. Nesse caso, a organização de produtores reembolsa a contribuição comunitária.
A sanção prevista na alínea a) produz efeitos imediatamente, por uma campanha, pelo menos, e pode ser prolongada em função da gravidade da irregularidade.
Artigo 123.o
Colheita em verde e não-colheita
1. No respeitante à colheita em verde, a organização de produtores relativamente à qual se verifique que não cumpriu as suas obrigações paga, a título de sanção pecuniária, o montante da compensação respeitante às superfícies em relação às quais a obrigação não foi respeitada. Considera-se que as obrigações não foram cumpridas quando:
a)
O Estado-Membro constatar, durante a verificação referida no n.o 1, segundo parágrafo, do artigo 112.o, que a análise então existente da situação previsível do mercado não justificava a medida de colheita em verde;
b)
A superfície comunicada não for elegível para colheita em verde; ou
c)
A superfície não tiver sido inteiramente colhida, ou a produção não tiver sido desnaturada.
2. No respeitante à não-colheita, a organização de produtores relativamente à qual se verifique que não cumpriu as suas obrigações paga, a título de sanção pecuniária, o montante da compensação respeitante às superfícies em relação às quais a obrigação não foi respeitada. Considera-se que as obrigações não foram cumpridas quando:
a)
A superfície comunicada não for elegível para não-colheita;
b)
Se tenha procedido, apesar de tudo, a uma colheita, ainda que parcial; ou
c)
Tenha havido repercussões ambientais ou consequências fitossanitárias negativas pelas quais a organização de produtores seja responsável.
3. As sanções previstas nos n.os 1 e 2 são aplicáveis sem prejuízo de eventuais reduções dos pagamentos efectuados a título do artigo 119.o
Artigo 124.o
Impedimento de um controlo in loco
Se uma organização de produtores ou um membro desta, ou ainda um seu representante, impedir a realização de um controlo in loco, o pedido de ajuda é rejeitado no que se refere à parte da despesa em causa.
Artigo 125.o
Recuperação de ajudas
As ajudas indevidamente pagas são recuperadas, acrescidas de juros, junto das organizações de produtores, associações de organizações de produtores, agrupamentos de produtores ou outros operadores em causa. São aplicáveis, mutatis mutandis, as regras estabelecidas no artigo 73.o do Regulamento (CE) n.o 796/2004 (31).
A aplicação de sanções administrativas e a recuperação dos montantes indevidamente pagos, previstas na presente secção, não prejudicam a comunicação de irregularidades à Comissão em conformidade com o Regulamento (CE) n.o 1848/2006 da Comissão (32).
Secção 4
Acompanhamento e avaliação dos programas operacionais e das estratégias nacionais
Artigo 126.o
Conjunto de indicadores comuns de desempenho
1. As estratégias nacionais e os programas operacionais são objecto de acompanhamento e avaliação, a fim de determinar os progressos realizados na consecução dos objectivos definidos para os programas operacionais, bem como a eficácia e eficiência em relação a esses objectivos.
2. Os progressos, a eficácia e a eficiência são avaliados por meio de um conjunto de indicadores comuns de desempenho relacionados com a situação inicial e com a execução financeira, as realizações, os resultados e o impacte dos programas operacionais aplicados.
3. O conjunto de indicadores comuns de desempenho consta do anexo XIV.
4. A estratégia nacional define, se o Estado-Membro o considerar adequado, um conjunto limitado de indicadores adicionais específicos dessa estratégia, que reflictam as necessidades, condições e objectivos nacionais e/ou regionais próprios dos programas operacionais executados pelas organizações de produtores. São também incluídos, caso existam, indicadores adicionais relativos aos objectivos ambientais não abrangidos pelos indicadores comuns de desempenho.
Artigo 127.o
Procedimentos de acompanhamento e avaliação dos programas operacionais
1. As organizações de produtores asseguram o acompanhamento e a avaliação dos seus programas operacionais recorrendo aos indicadores pertinentes do conjunto de indicadores de desempenho comuns referido no artigo 126.o e, se for caso disso, aos indicadores adicionais definidos na estratégia nacional.
Para tal, estabelecem um sistema de recolha, registo e conservação das informações úteis para a compilação dos referidos indicadores.
2. O acompanhamento visa determinar os progressos realizados relativamente às metas específicas definidas para o programa operacional. É feito com base em indicadores financeiros, de realizações e de resultados. Os resultados do exercício devem servir para:
a)
Verificar a qualidade da execução do programa;
b)
Detectar a necessidade eventual de adaptação ou revisão do programa operacional, com vista à realização dos objectivos definidos para o mesmo ou à melhoria da sua gestão, nomeadamente financeira;
c)
Contribuir para o cumprimento das obrigações em matéria de comunicação de informações relativas à execução do programa operacional.
São prestadas informações relativas aos resultados das actividades de acompanhamento em todos os relatórios anuais, referidos no n.o 1 do artigo 98.o, que a organização de produtores deve transmitir às autoridades nacionais encarregues da gestão da estratégia nacional.
3. A avaliação é objecto de um relatório de avaliação intercalar separado.
O exercício de avaliação intercalar, que pode ser realizado com o auxílio de um gabinete de consultoria especializado, visa analisar o grau de utilização dos recursos financeiros, bem como a eficiência e a eficácia do programa operacional, e a determinar os progressos realizados relativamente aos objectivos globais do programa. Para tal, devem ser utilizados indicadores comuns relacionados com a situação inicial, os resultados e, se for caso disso, o impacte.
Se for caso disso, o exercício de avaliação intercalar inclui uma apreciação qualitativa dos resultados e do impacte das acções ambientais destinadas:
a)
À prevenção da erosão do solo;
b)
À redução da utilização e/ou à melhor gestão dos produtos fitofarmacêuticos;
c)
À protecção dos habitats e da biodiversidade; ou
d)
À conservação da paisagem.
Os resultados do exercício são utilizados para:
a)
Melhorar a qualidade dos programas operacionais geridos pela organização de produtores;
b)
Detectar a necessidade eventual de alterações substanciais do programa operacional;
c)
Contribuir para o cumprimento das obrigações em matéria de comunicação de informações relativas à execução dos programas operacionais; e
d)
Retirar ensinamentos quanto à melhoria da qualidade, eficiência e eficácia dos programas operacionais a gerir futuramente pela organização de produtores.
A avaliação intercalar é efectuada durante a execução do programa operacional, em tempo útil para que os seus resultados possam ser tidos em conta na preparação do programa operacional seguinte.
O relatório de avaliação intercalar é anexado ao correspondente relatório anual referido no n.o 1 do artigo 98.o
Artigo 128.o
Procedimentos de acompanhamento e avaliação da estratégia nacional
1. O acompanhamento e a avaliação da estratégia nacional são feitos com base nos indicadores pertinentes do conjunto de indicadores comuns de desempenho referido no artigo 126.o e, se for caso disso, em indicadores adicionais definidos na estratégia nacional.
2. Os Estados-Membros estabelecem um sistema de recolha, registo e conservação, em suporte informático, das informações úteis para a compilação dos indicadores referidos no artigo 126.o. Para tal, tiram partido das informações transmitidas pelas organizações de produtores, relativas ao acompanhamento e à avaliação dos seus programas operacionais.
3. O acompanhamento é contínuo e visa determinar os progressos realizados relativamente aos objectivos e às metas definidos para os programas operacionais. É feito com base em indicadores financeiros, de realizações e de resultados. Para tal, devem ser utilizadas as informações, prestadas nos relatórios de execução anuais transmitidos pelas organizações de produtores, relativas ao acompanhamento dos seus programas operacionais. Os resultados dos exercícios de acompanhamento são utilizados para:
a)
Verificar a qualidade da execução dos programas operacionais;
b)
Detectar a eventual necessidade de adaptação ou revisão da estratégia nacional, com vista à realização dos objectivos definidos para a mesma ou à melhoria da gestão da sua execução, incluindo a gestão financeira dos programas operacionais; e
c)
Contribuir para o cumprimento das obrigações em matéria de comunicação de informações relativas à execução da estratégia nacional.
4. A avaliação visa determinar os progressos realizados relativamente aos objectivos globais da estratégia. É feita com base em indicadores relacionados com a situação inicial, os resultados e, se for caso disso, o impacte. Para tal, devem ser utilizados os resultados do acompanhamento e da avaliação intercalar dos programas operacionais comunicados nos relatórios de execução anuais e nos relatórios finais transmitidos pelas organizações de produtores. Os resultados dos exercícios de avaliação são utilizados para:
a)
Melhorar a qualidade da estratégia;
b)
Detectar a necessidade eventual de alterações substanciais da estratégia; e
c)
Contribuir para o cumprimento das obrigações em matéria de comunicação de informações relativas à execução da estratégia nacional.
A avaliação inclui um exercício de avaliação realizado em 2012, de modo a que os respectivos resultados possam ser integrados num relatório de avaliação distinto a anexar, nesse mesmo ano, ao relatório anual nacional referido no n.o 3 do artigo 99.o. Nesse relatório analisam-se o grau de utilização dos recursos financeiros, bem como a eficiência e a eficácia dos programas operacionais executados, e determinam-se os efeitos e o impacte desses programas relativamente aos objectivos, metas e fins definidos na estratégia e, se for caso disso, outros objectivos definidos no n.o 1 do artigo 9.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007. A avaliação visa proporcionar ensinamentos quanto à melhoria da qualidade das futuras estratégias nacionais, bem como, nomeadamente, identificar eventuais insuficiências na definição dos objectivos, metas ou medidas elegíveis para apoio, ou a necessidade de definir novos instrumentos.
CAPÍTULO VI
Extensão das regras aos produtores de uma circunscrição económica
Artigo 129.o
Notificação da lista das circunscrições económicas
A notificação, prevista no n.o 2, segundo parágrafo, do artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, da lista das circunscrições económicas deve ser acompanhada de todas as informações necessárias para apreciar o cumprimento das condições previstas no n.o 2, primeiro parágrafo, do artigo 14.o do mesmo regulamento.
Artigo 130.o
Notificação de regras obrigatórias; representatividade
1. Sempre que um Estado-Membro notifique, em conformidade com o artigo 15.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, as regras que tenha tornado obrigatórias para um dado produto e circunscrição económica, comunica simultaneamente à Comissão:
a)
A organização de produtores, ou a associação de organizações de produtores, que solicitou a extensão de regras;
b)
O número de produtores aderentes a essa organização ou associação e o número total de produtores da circunscrição económica em causa, devendo estes dados reportar-se à situação existente aquando do pedido de extensão;
c)
O volume total da produção em tal circunscrição económica e o volume da produção comercializada pela organização de produtores ou pela associação em causa na última campanha sobre que haja dados disponíveis;
d)
A data desde a qual as regras objecto de extensão são aplicadas à organização ou associação de produtores em causa; e
e)
A data de entrada em vigor da extensão e o período de aplicação da mesma.
2. Para a determinação da representatividade, na acepção do n.o 3 do artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, os Estados-Membros estabelecem regras que excluam:
a)
Os produtores cuja produção se destina essencialmente a vendas directas ao consumidor na exploração ou na zona de produção;
b)
As vendas directas referidas na alínea a);
c)
Os produtos entregues para transformação mencionados no n.o 4, alínea b), do artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, excepto se as regras em causa se aplicarem total ou parcialmente a esses produtos.
Artigo 131.o
Contribuições financeiras
Sempre que, em conformidade com o artigo 17.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, um Estado-Membro decidir que os produtores não membros devem pagar contribuições financeiras, tal Estado-Membro deve comunicar à Comissão todos os elementos necessários para que se possa apreciar o cumprimento das condições previstas no referido artigo. Tais elementos incluem, nomeadamente, a base de cálculo, o montante unitário e o ou os beneficiários, bem como a natureza das várias despesas mencionadas nas alíneas a) e b) do artigo 21.o
Artigo 132.o
Extensões superiores a uma campanha de comercialização
Sempre que for adoptada uma extensão para um período que exceda uma campanha de comercialização, os Estados-Membros verificam, em relação a cada campanha, que as condições de representatividade previstas no n.o 3 do artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 continuam a ser observadas durante todo o período de aplicação da referida extensão. Se verificarem que estas condições deixaram de estar preenchidas, os Estados-Membros anulam imediatamente a extensão, com efeitos a partir do início da campanha de comercialização seguinte. Devem informar imediatamente de qualquer anulação a Comissão, que torna essa informação pública pelos métodos que considere adequados.
Artigo 133.o
Produtos vendidos na árvore; compradores
1. Em caso de venda de produtos na árvore por um produtor não aderente a uma organização de produtores, o comprador é considerado como produtor dos produtos em causa no que respeita ao cumprimento das regras referidas nas alíneas e) e f) do ponto 1 bem como no ponto 3 do anexo I do Regulamento (CE) n.o 1182/2007.
2. O Estado-Membro em questão pode decidir que, para além das regras citadas no n.o 1, possam ser tornadas obrigatórias para o comprador, sempre que este seja responsável pela gestão das produções em causa, regras referidas no anexo I do Regulamento (CE) n.o 1182/2007.
TÍTULO IV
COMÉRCIO COM PAÍSES TERCEIROS
CAPÍTULO I
Certificados de importação
Artigo 134.o
Certificados de importação de maçãs
1. A introdução em livre prática de maçãs do código NC 0808 10 80 fica sujeita à apresentação de um certificado de importação.
2. O Regulamento (CE) n.o 1291/2000 é aplicável aos certificados de importação emitidos nos termos do presente artigo.
3. Os importadores podem apresentar pedidos de certificados de importação às autoridades competentes de qualquer Estado-Membro.
Devem indicar o país de origem na casa 8 dos pedidos de certificados e assinalar a palavra «sim» com uma cruz.
4. No momento da apresentação dos pedidos, os importadores devem constituir uma garantia, em conformidade com o disposto no título III do Regulamento (CEE) n.o 2220/85, que assegure o cumprimento do compromisso de importar durante o período de eficácia do certificado de importação. O montante da garantia é de 15 EUR por tonelada.
Salvo caso de força maior, a garantia é executada, na totalidade ou em parte, se a importação não for realizada durante o período de eficácia do certificado de importação, ou se apenas o for parcialmente.
5. Os certificados de importação devem ser emitidos sem demora a qualquer requerente, seja qual for o local de estabelecimento deste na Comunidade.
O país de origem deve ser indicado na casa 8 do certificado de importação e a palavra «sim» assinalada com uma cruz.
6. O período de eficácia do certificado é de três meses.
O certificado só é válido para importações originárias do país mencionado.
7. Os Estados-Membros devem comunicar semanalmente à Comissão, até às 12 horas (hora de Bruxelas) de quarta-feira, as quantidades de maçãs para as quais foram emitidos certificados de importação durante a semana anterior, discriminadas por país terceiro de origem.
As quantidades devem ser comunicadas através do sistema electrónico indicado pela Comissão.
CAPÍTULO II
Direitos de importação e regime de preços de entrada
Secção 1
Regime de preços de entrada
Artigo 135.o
Âmbito de aplicação e definições
1. A presente secção estabelece as regras de execução do artigo 34.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007.
2. Para efeitos da presente secção, entende-se por:
a)
«Lote» a mercadoria apresentada a coberto de uma declaração de introdução em livre prática contemplando unicamente mercadorias de uma mesma origem e um só código da nomenclatura combinada; e
b)
«Importador» o declarante, na acepção do n.o 18 do artigo 4.o do Regulamento (CEE) n.o 2913/92 (33).
Artigo 136.o
Comunicação dos preços
1. Em relação a cada um dos produtos e durante os períodos constantes da parte A do anexo XV, e em relação a cada dia de mercado e a cada origem, os Estados-Membros comunicam à Comissão, o mais tardar às 12 horas (hora de Bruxelas) do dia útil seguinte:
a)
Os preços representativos médios dos produtos importados de países terceiros e comercializados nos mercados de importação representativos referidos no n.o 1 do artigo 137.o, bem como os preços significativos constatados noutros mercados para quantidades importantes de produtos importados ou, na ausência de preços nos mercados representativos, os preços significativos de produtos importados verificados noutros mercados; e
b)
As quantidades totais correspondentes aos preços referidos na alínea a).
Se as quantidades totais referidas na alínea b) forem inferiores a 1 tonelada, os preços correspondentes não são transmitidos à Comissão.
2. Os preços referidos no n.o 1, alínea a), são constatados:
a)
Para cada um dos produtos que constam da parte A do anexo XV;
b)
Para o conjunto das variedades e dos calibres disponíveis; e
c)
No estádio importador/grossista, ou no estádio grossista/retalhista em caso de indisponibilidade dos preços no estádio importador/grossista.
Aos preços são subtraídos os seguintes montantes:
a)
Uma margem de comercialização de 15 % para os centros de comercialização de Londres, Milão e Rungis e de 8 % para os outros centros de comercialização; e
b)
As despesas de transporte e de seguro no território aduaneiro da Comunidade.
Os Estados-Membros podem estabelecer montantes forfetários para as despesas de transporte e de seguro a deduzir nos termos do segundo parágrafo. Esses montantes, bem como os respectivos métodos de cálculo, são transmitidos sem demora à Comissão.
3. Quando constatados no estádio grossista/retalhista, os preços registados em conformidade com o disposto no n.o 2 são primeiramente diminuídos de um montante igual a 9 %, para ter em conta a margem comercial do grossista, e depois de um elemento igual a 0,7245 EUR por 100 quilogramas, para ter em conta as despesas de movimentação e os encargos e direitos de mercado.
4. São considerados representativos:
a)
Os preços dos produtos da categoria I, desde que as quantidades dessa categoria representem pelo menos 50 % das quantidades totais comercializadas;
b)
Os preços dos produtos da categoria I, completados, no caso de os produtos dessa categoria representarem menos de 50 % das quantidades totais, pelos preços, sem qualquer alteração, dos produtos da categoria II em relação às quantidades que permitam perfazer 50 % das quantidades totais comercializadas;
c)
Os preços dos produtos da categoria II, sem qualquer alteração, em caso de inexistência de produtos da categoria I, a menos que seja decidido afectá-los de um coeficiente de adaptação se, em virtude das condições de produção na origem em causa, esses produtos não forem, pelas suas características qualitativas, normal e tradicionalmente comercializados na categoria I.
O coeficiente de adaptação referido na alínea c) do primeiro parágrafo é aplicado aos preços após dedução dos montantes indicados no n.o 2.
Artigo 137.o
Mercados representativos
Os Estados-Membros comunicam à Comissão os dias de mercado habituais dos mercados enumerados no anexo XVI, que são considerados mercados representativos.
Artigo 138.o
Valores forfetários de importação
1. Em relação a cada um dos produtos e durante os períodos constantes da parte A do anexo XV, a Comissão fixa, em cada dia útil e para cada origem, um valor forfetário de importação, igual à média ponderada dos preços representativos referidos no artigo 136.o, diminuídos de um montante fixo de 5 EUR por 100 quilogramas e dos direitos aduaneiros ad valorem.
2. Na medida em que, para os produtos e durante os períodos de aplicação constantes da parte A do anexo XV, seja fixado em conformidade com a presente secção um valor forfetário de importação, não é aplicável o preço unitário referido no n.o 1, alínea a), do artigo 152.o do Regulamento (CEE) n.o 2454/93 da Comissão (34). Este é substituído pelo valor forfetário de importação referido no n.o 1.
3. Sempre que, em relação a um produto, não se encontre em vigor nenhum valor forfetário de importação de uma dada origem, aplica-se a média dos valores forfetários de importação em vigor para esse produto.
4. Durante os períodos de aplicação que constam da parte A do anexo XV, os valores forfetários de importação permanecem em vigor enquanto não forem alterados. Deixam, todavia, de estar em vigor sempre que, durante sete dias de mercado consecutivos, não seja comunicado à Comissão qualquer preço médio representativo.
Sempre que, em aplicação do parágrafo anterior, não se encontre em vigor nenhum valor forfetário de importação para um dado produto, o valor forfetário de importação aplicável a esse produto é igual à última média dos valores forfetários de importação.
5. Em derrogação do n.o 1, com efeito a partir do primeiro dia dos períodos de aplicação que constam da parte A do anexo XV, não é aplicável nenhum valor forfetário de importação quando não tiver sido possível calcular tal valor.
6. A conversão dos preços representativos em euros é efectuada à taxa representativa de mercado calculada para o dia em causa.
7. A Comissão torna públicos, pelos métodos que considerar adequados, os valores forfetários de importação expressos em euros.
Artigo 139.o
Base dos preços de entrada
1. O preço de entrada com base no qual são classificados na pauta aduaneira comum das Comunidades Europeias os produtos constantes da parte A do anexo XV é igual, à escolha do importador:
a)
Ao preço FOB dos produtos no país de origem, aumentado das despesas de seguro e transporte até à fronteira do território aduaneiro da Comunidade, na medida em que tal preço e tais despesas sejam conhecidos no momento em que é feita a declaração de introdução em livre prática dos produtos. Se os referidos preços forem superiores em mais de 8 % ao valor forfetário aplicável ao produto em causa no momento em que é feita a declaração de introdução em livre prática, o importador deve constituir a garantia referida no n.o 1 do artigo 248.o do Regulamento (CEE) n.o 2454/93. Para o efeito, o montante dos direitos de importação que podem, em definitivo, ser imputados às mercadorias é o montante dos direitos que o importador teria pago se a classificação tivesse sido efectuada com base no valor forfetário em causa; ou
b)
Ao valor aduaneiro calculado em conformidade com o n.o 2, alínea c), do artigo 30.o do Regulamento (CEE) n.o 2913/92, aplicado apenas aos produtos importados em causa. Neste caso, a dedução dos direitos é feita nas condições previstas no n.o 1 do artigo 138.o. Neste caso ainda, o importador constitui a garantia referida no n.o 1 do artigo 248.o do Regulamento (CEE) n.o 2454/93, igual ao montante dos direitos que teria pago se a classificação dos produtos tivesse sido efectuada com base no valor forfetário de importação aplicável ao lote em causa; ou
c)
Ao valor forfetário de importação, calculado em conformidade com o artigo 138.o do presente regulamento.
2. O preço de entrada com base no qual são classificados na pauta aduaneira comum das Comunidades Europeias os produtos constantes da parte B do anexo XV é igual, à escolha do importador:
a)
Ao preço FOB dos produtos no país de origem, aumentado das despesas de seguro e de transporte até às fronteiras do território aduaneiro da Comunidade, na medida em que tal preço e tais despesas sejam conhecidos no momento em que é feita a declaração aduaneira dos produtos. Se as autoridades aduaneiras considerarem ser exigível uma garantia em aplicação do artigo 248.o do Regulamento (CEE) n.o 2454/93, o importador deve constituir uma garantia igual ao montante máximo dos direitos aplicáveis ao produto em causa; ou
b)
Ao valor aduaneiro calculado em conformidade com o n.o 2, alínea c), do artigo 30.o do Regulamento (CEE) n.o 2913/92, aplicado apenas aos produtos importados em causa. Neste caso, a dedução dos direitos é feita nas condições previstas no n.o 1 do artigo 138.o. Neste caso ainda, o importador deve constituir a garantia referida no artigo 248.o do Regulamento (CEE) n.o 2454/93, igual ao montante máximo dos direitos aplicáveis ao produto em causa.
3. Quando o preço de entrada é estabelecido com base no preço FOB dos produtos no país de origem, o valor aduaneiro é estabelecido com base na venda a que esse preço diz respeito.
Quando o preço de entrada é estabelecido segundo um dos processos previstos nas alíneas b) ou c) do n.o 1 ou na alínea b) do n.o 2, o valor aduaneiro é estabelecido na mesma base que o preço de entrada.
4. O importador dispõe de um prazo de um mês a contar da venda dos produtos em causa, limitado por um prazo de quatro meses a contar da data de aceitação da declaração de introdução em livre prática, para provar que o lote foi escoado em condições que confirmem a realidade dos preços referidos na alínea a), segundo parágrafo, do n.o 1 ou na alínea a), segundo parágrafo, do n.o 2, ou para determinar o valor aduaneiro referido na alínea b) do n.o 1 e na alínea a) do n.o 2. O incumprimento de qualquer dos prazos implica a perda da garantia constituída, sem prejuízo da aplicação do n.o 5.
A garantia constituída é liberada na medida em que sejam apresentadas provas suficientes, perante as autoridades aduaneiras, das condições de escoamento.
Caso contrário, a garantia é executada, em pagamento dos direitos de importação.
5. O prazo de quatro meses referido no n.o 4 pode ser prorrogado pela autoridade competente por um máximo de três meses, a pedido devidamente justificado do importador.
6. Se, aquando de uma verificação, constatarem a inobservância das condições previstas no presente artigo, as autoridades competentes procedem à recuperação dos direitos devidos, em conformidade com o artigo 220.o do Regulamento (CEE) n.o 2913/92. O montante dos direitos a recuperar ou da parte por recuperar inclui um juro que corre da data de introdução da mercadoria em livre prática até à data da recuperação. A taxa de juro aplicada é a taxa em vigor para as operações de recuperação em direito nacional.
Secção 2
Direitos de importação adicionais
Artigo 140.o
Âmbito de aplicação e definições
1. Os direitos de importação adicionais referidos no n.o 1 do artigo 35.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, a seguir denominados «direitos adicionais», podem ser aplicados aos produtos e durante os períodos constantes do anexo XVII, nas condições previstas na presente secção.
2. Os volumes de desencadeamento dos direitos adicionais constam do anexo XVII.
Artigo 141.o
Comunicação das quantidades
1. Em relação a cada um dos produtos referidos no anexo XVII e durante os períodos nele indicados, os Estados-Membros comunicam à Comissão dados pormenorizados sobre as quantidades introduzidas em livre prática, pelo método previsto no artigo 308.o-D do Regulamento (CEE) n.o 2454/93 para a vigilância das importações preferenciais.
Essas comunicações são efectuadas todas as quartas-feiras, até às 12 horas (hora de Bruxelas), em relação às quantidades introduzidas em livre prática durante a semana anterior.
2. As declarações de introdução em livre prática de produtos abrangidos pela presente secção que as autoridades aduaneiras podem aceitar, a pedido do declarante, sem que nelas figurem alguns dos elementos referidos no anexo 37 do Regulamento (CEE) n.o 2454/93, devem incluir, para além dos elementos referidos no artigo 254.o do mesmo regulamento, a indicação da massa líquida (kg) dos produtos em causa.
Quando o procedimento de declaração simplificada previsto no artigo 260.o do Regulamento (CEE) n.o 2454/93 é utilizado para introduzir em livre prática produtos abrangidos pela presente secção, as declarações simplificadas devem incluir, para além dos outros requisitos exigidos, a indicação da massa líquida (kg) dos produtos em causa.
Quando o procedimento de domiciliação previsto no artigo 263.o do Regulamento (CEE) n.o 2454/93 é utilizado para introduzir em livre prática produtos abrangidos pela presente secção, a comunicação às autoridades aduaneiras prevista no n.o 1 do artigo 266.o daquele regulamento deve incluir todas as informações necessárias à identificação das mercadorias e a indicação da massa líquida (kg) dos produtos em causa.
O n.o 2, alínea b), do artigo 226.o não se aplica às importações de produtos abrangidos pela presente secção.
Artigo 142.o
Imposição de um direito adicional
1. Se se verificar, em relação a um dos produtos e a um dos períodos referidos no anexo XVII, que as quantidades introduzidas em livre prática excedem o volume de desencadeamento correspondente, a Comissão impõe um direito adicional, salvo se as importações não forem susceptíveis de perturbar o mercado comunitário ou se os efeitos forem desproporcionados em relação ao objectivo pretendido.
2. O direito adicional é aplicado às quantidades introduzidas em livre prática após a data da aplicação do referido direito, desde que:
a)
A sua classificação pautal, efectuada em conformidade com o artigo 139.o, implique a aplicação dos direitos específicos de importação mais elevados aplicáveis às importações da origem em causa;
b)
A importação seja realizada durante o período de aplicação do direito adicional.
Artigo 143.o
Montante do direito adicional
O direito adicional imposto a título do artigo 142.o é igual a um terço do direito aduaneiro aplicável ao produto em causa em conformidade com a pauta aduaneira comum.
Todavia, no caso de importações que beneficiam de uma preferência pautal relativa ao direito ad valorem, o direito adicional é igual a um terço do direito específico aplicável ao produto em causa, na medida em que seja aplicável o n.o 2 do artigo 142.o
Artigo 144.o
Isenções do direito adicional
1. Estão isentos da aplicação do direito adicional:
a)
As mercadorias importadas ao abrigo dos contingentes pautais constantes do anexo VII da nomenclatura combinada;
b)
As mercadorias em trânsito para a Comunidade definidas no n.o 2.
2. São considerados em trânsito para a Comunidade as mercadorias que:
a)
Tenham deixado o país de origem antes da decisão de aplicação do direito adicional, e
b)
Sejam transportadas, desde o local do carregamento no país de origem até ao local de descarregamento na Comunidade, ao abrigo de um documento de transporte válido e emitido antes da imposição do referido direito adicional.
3. Os interessados fornecem prova suficiente perante as autoridades aduaneiras de que estão preenchidas as condições previstas no n.o 2.
Contudo, as autoridades podem considerar que os produtos deixaram o país de origem antes da data de aplicação do direito adicional se for fornecido um dos seguintes documentos:
a)
Em caso de transporte marítimo, o conhecimento de carga, segundo o qual o carregamento foi efectuado antes daquela data;
b)
Em caso de transporte por caminho-de-ferro, a guia de expedição aceite pelos serviços de caminho-de-ferro do país de origem antes daquela data;
c)
Em caso de transporte por estrada, o contrato de mercadorias por estrada (CME) ou outro documento de trânsito passado no país de origem antes daquela data, desde que sejam respeitadas as condições determinadas pelos convénios bilaterais ou multilaterais acordados no âmbito do trânsito comunitário ou do trânsito comum;
d)
Em caso de transporte aéreo, a carta de porte aéreo, segundo a qual a companhia aérea aceitou os produtos antes daquela data.
TÍTULO V
DISPOSIÇÕES GERAIS, REVOGATÓRIAS, TRANSITÓRIAS E FINAIS
Artigo 145.o
Controlos
Sem prejuízo de disposições específicas do presente regulamento ou de outra legislação comunitária, os Estados-Membros instituem os controlos e medidas necessários para garantir a correcta aplicação do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 e do presente regulamento. Tais controlos e medidas devem ser efectivos, proporcionados e dissuasivos, a fim de assegurar uma protecção adequada dos interesses financeiros das Comunidades.
Os Estados-Membros devem, nomeadamente, assegurar que:
a)
Possam ser controlados todos os critérios de elegibilidade estabelecidos pela legislação comunitária ou nacional, no quadro nacional ou na estratégia nacional;
b)
As autoridades responsáveis pela execução dos controlos disponham de pessoal em número e com a qualificação e experiência adequadas para uma eficaz execução dos mesmos; e
c)
Sejam tomadas disposições para evitar o duplo financiamento irregular de medidas, ao abrigo do presente regulamento e de outros regimes comunitários ou nacionais.
Artigo 146.o
Sanções nacionais
Sem prejuízo de eventuais sanções definidas no presente regulamento ou no Regulamento (CE) n.o 1182/2007, os Estados-Membros prevêem, em caso de irregularidades cometidas relativamente ao disposto no presente regulamento e no Regulamento (CE) n.o 1182/2007, a aplicação, a nível nacional, de sanções efectivas, proporcionadas e dissuasivas, a fim de assegurar uma protecção adequada dos interesses financeiros das Comunidades.
Artigo 147.o
Situações criadas artificialmente
Sem prejuízo das medidas específicas previstas no presente regulamento ou no Regulamento (CE) n.o 1182/2007, não pode ser efectuado nenhum pagamento a beneficiários em relação aos quais se prove terem criado artificialmente as condições exigidas para conseguirem esses pagamentos, a fim de obterem um benefício contrário aos objectivos do regime de apoio em questão.
Artigo 148.o
Comunicações
1. Sem prejuízo de disposições específicas do presente regulamento, todas as comunicações dos Estados-Membros à Comissão no âmbito do presente regulamento devem ser feitas pelos meios e segundo o modelo especificados pela Comissão.
As comunicações por meios ou segundo modelos diferentes dos especificados podem ser consideradas como não tendo sido efectuadas, sem prejuízo do disposto no n.o 3.
2. Sem prejuízo de disposições específicas do presente regulamento, os Estados-Membros tomam todas as medidas necessárias para garantir a sua capacidade de respeitar os prazos previstos no presente regulamento para as comunicações.
3. Se um Estado-Membro não comunicar as informações exigidas no presente regulamento ou no Regulamento (CE) n.o 1182/2007, ou se as informações comunicadas se revelarem incorrectas, atendendo aos elementos objectivos de que a Comissão dispõe, esta pode suspender a totalidade ou parte dos pagamentos mensais referidos no artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 1290/2005 do Conselho (35), respeitantes ao sector das frutas e produtos hortícolas, até que a comunicação seja efectuada correctamente.
Artigo 149.o
Erros manifestos
Qualquer comunicação ou pedido apresentado a um Estado-Membro nos termos do presente regulamento ou do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, incluindo um pedido de ajuda, pode ser adaptado após a sua apresentação, em qualquer altura, em caso de erro manifesto reconhecido pela autoridade competente.
Artigo 150.o
Força maior e circunstâncias excepcionais
Quando, nos termos do presente regulamento ou do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, deva ser imposta uma sanção ou retirado um benefício ou reconhecimento, essa imposição ou retirada não são aplicáveis em casos de força maior ou de circunstâncias excepcionais, na acepção do n.o 4 do artigo 40.o do Regulamento (CE) n.o 1782/2003.
Os casos de força maior devem, contudo, ser notificados à autoridade competente, acompanhados de provas suficientes perante essa autoridade, no prazo de dez dias úteis a contar da data em que a pessoa em causa o possa fazer.
Artigo 151.o
Revogações
São revogados os Regulamentos (CE) n.o 3223/94, (CE) n.o 1555/96, (CE) n.o 961/1999, (CE) n.o 544/2001, (CE) n.o 1148/2001, (CE) n.o 2590/2001, (CE) n.o 1791/2002, (CE) n.o 2103/2002, (CE) n.o 48/2003, (CE) n.o 606/2003, (CE) n.o 761/2003, (CE) n.o 1432/2003, (CE) n.o 1433/2003, (CE) n.o 1943/2003, (CE) n.o 103/2004, (CE) n.o 1557/2004, (CE) n.o 179/2006, (CE) n.o 430/2006, (CE) n.o 431/2006 e (CE) n.o 1790/2006.
Os regulamentos revogados continuam, contudo, a ser aplicáveis para efeitos do n.o 1 do artigo 55.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, se for caso disso.
Artigo 152.o
Disposições transitórias
1. Não obstante o artigo 2.o do presente regulamento, e unicamente para efeitos da aplicação do n.o 1 do artigo 55.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, são aplicáveis, em relação aos produtos indicados no n.o 2 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 2201/96, as definições de campanha de comercialização vigentes antes da entrada em vigor do presente regulamento.
2. A aprovação de todos os programas operacionais apresentados em 2007 está sujeita às regras aplicáveis imediatamente antes da data de aplicação do presente regulamento.
Os programas operacionais que beneficiam do disposto no n.o 3, alínea a), do artigo 55.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007 podem continuar a vigorar até ao seu termo desde que respeitem as regras aplicáveis antes da data de aplicação do presente regulamento.
Em derrogação dos artigos 66.o e 67.o, os Estados-Membros podem adoptar as disposições eventualmente necessárias para que as organizações de produtores possam, o mais depressa possível após a entrada em vigor do presente regulamento, alterar os seus programas operacionais, em execução do n.o 3, alíneas b) e c), do artigo 55.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007.
3. Para efeitos do disposto no n.o 6 do artigo 55.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, as regras relativas às características mínimas da matéria-prima entregue para transformação e às exigências mínimas de qualidade dos produtos acabados que se mantêm aplicáveis em relação à matéria-prima colhida no território dos Estados-Membros que recorram à disposição transitória prevista no artigo 68.o-B ou no artigo 143.o-BC do Regulamento (CE) n.o 1782/2003 são, além de quaisquer normas de comercialização pertinentes referidas no artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1182/2007, as constantes dos regulamentos da Comissão enumerados no anexo XVIII.
Artigo 153.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no terceiro dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é aplicável a partir de 1 de Janeiro de 2008.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 21 de Dezembro de 2007.