32001L0019
L 206/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2001/19/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 14 май 2001 година
за изменение на Директиви 89/48/ЕИО и 92/51/ЕИО на Съвета относно общата система за признаване на професионални квалификации и Директиви 77/452/ЕИО, 77/453/ЕИО, 78/686/ЕИО, 78/687/ЕИО, 78/1026/ЕИО, 78/1027/ЕИО, 80/154/ЕИО, 80/155/ЕИО, 85/384/ЕИО, 85/432/ЕИО, 85/433/ЕИО и 93/16/ЕИО на Съвета относно се професиите на медицинска сестра, отговаряща за общомедицински грижи, на практикуващ стоматолог, на ветеринарен лекар, на акушерка, на архитект, на фармацевт и на лекар
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 40, член 47, параграф 1, член 47, параграф 2, първо и трето изречение, и член 55 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
действайки в съответствие с процедурата, определена в член 251 от Договора (3), в светлината на съвместния текст, одобрен от Помирителния комитет на 15 януари 2001 г.,
като имат предвид, че:
(1)
На 16 февруари 1996 г. Комисията даде на Европейския парламент и на Съвета доклада си за състоянието по прилагане на общата система за признаването на дипломи за висше образование, създадена в съответствие с член 13 на Директива 89/48/ЕИО на Съвета от 21 декември 1988 г. относно обща система за признаване на дипломите за висше образование, издадени след завършването на професионално образование и обучение с минимална продължителност от три години (4). В този доклад Комисията е поела задължение да проучи възможността за включване в тази директива на задължението да се взима предвид при разглеждането на молби за признаване придобитият опит след получаването на въпросната квалификация възможността за включване на понятието „регулирано образование и обучение“. Комисията поема също и задължение да проучи начините, чрез които ролята на Координационната група, създадена въз основа на член 9, параграф 2 на Директива 89/48/ЕИО може да бъде развита с цел да се осигури по-уеднаквено прилагане и тълкуване на директивата.
(2)
Понятието за регулирано образование и обучение, въведено с Директива 92/51/ЕИО на Съвета от 18 юни 1992 г. относно втора обща система за признаване на професионално образование и обучение за допълнение на Директива 89/48/ЕИО (5) (двете директиви са наричани по-долу „Директиви относно общата система“), следва да бъде разширено и по отношение на първоначалната обща система и трябва да се основава на същите принципи, като към него се прилагат същите правила; следва всяка държава-членка сама да избере начините за определяне на професиите, обхванати от регулираното образование и обучение.
(3)
Директивите относно общата система дават възможност на приемащата държава-членка да изисква при определени условия от молителя да предприеме компенсаторни мерки, по-специално, когато съществуват значителни различия между полученото теоретично и/или практическо образование и обучение и това, обхванато от квалификацията, която се изисква в приемащата държава-членка; съгласно членове 39 и 43 от Договора така, както ги тълкува Съдът на Европейските общности (6), приемащата държава-членка трябва да прецени дали професионалният опит е достатъчен, за да се установи притежаването на познания, които липсват; от съображения за яснота и правна сигурност по отношение на гражданите, желаещи да практикуват своята професия в друга държава-членка, е желателно да бъде включено в директивите относно общата система задължението приемащата държава-членка да проучи дали придобитият от молителя професионален опит след получаването на квалификацията/ите обхваща предметите, посочени по-горе.
(4)
Процедурата на съгласуване, предвидена от директивите относно общата система, следва да бъде подобрена и опростена, като се даде възможност на Координационната група да приеме и да публикува становища по въпросите, отнасящи се до практическото прилагане на общата система, които са ѝ поставени от Комисията.
(5)
В своето Съобщение до Европейския парламент и до Съвета относно инициативата SLIM, Комисията пое ангажимента да представи предложения, целящи да се опрости актуализирането на списъците на квалификации, за които е възможно да бъдат автоматично признати. Директива 93/16/ЕИО на Съвета от 5 април 1993 г. за улесняване свободното движение на лекарите и взаимното признаване на техните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация (7), предвижда проста процедура в случая на квалификация на общопрактикуващи лекари; опитът е показал, че процедурата предоставя достатъчна правна сигурност; желателно е тя да се разпростре и по отношение на квалификациите, притежавани от медицински сестри, отговарящи за общомедицински грижи, от практикуващи стоматолози, от ветеринарни лекари, от акушерки, от фармацевти и от лекари, така както е посочено съответно в Директиви 77/452/ЕИО (8), 77/453/ЕИО (9), 78/686/ЕИО (10), 78/687/ЕИО (11), 78/1026/ЕИО (12), 78/1027/ЕИО (13), 80/154/ЕИО (14), 80/155/ЕИО (15), 85/432/ЕИО (16), 85/433/ЕИО (17) и 93/16/ЕИО на Съвета (наричани по-долу „секторни директиви“).
(6)
Съгласно съдебната практика на Съда на Европейските общности, държавите-членки не са длъжни да признават дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, които не потвърждават обучение, получено в една от държавите-членки на Общността (18). Въпреки това, държавите-членки трябва да взимат предвид професионалния опит, придобит от съответното лице в друга държава-членка (19). При тези обстоятелства, трябва да се уточни в секторните директиви, че признаването от една държава-членка на диплома, удостоверение или друг документ за официална квалификация, присъдени на медицинска сестра, отговаряща за общомедицински грижи, на практикуващ стоматолог, на ветеринарен лекар, на акушерка, на архитект, на фармацевт или на лекар при завършването на образование и обучение в трета страна и при професионален опит, придобит от съответното лице в дадена държава-членка, представляват елементи на Общността, които другите държави-членки следва да разгледат.
(7)
Периодът, в рамките на който държавите-членки трябва да вземат решение относно молбите за признаване на дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация, получена от медицински сестри, отговарящи за общомедицински грижи, от практикуващи стоматолози, от ветеринарни лекари, от акушерки, от архитекти, от фармацевти или от лекари в трета страна следва да бъде уточнен.
(8)
Като се има предвид бързината, с която се развиват техниката и научният прогрес, обучението през целия живот придобива особено значение в областта на медицината. Държавите-членки са тези, които трябва да решат как да гарантират, чрез подходящо непрекъснато обучение след завършването на учебния цикъл, че лекарите ще се информират за развитието на медицината. Настоящата система за взаимно признаване на професионалната квалификация остава непроменена.
(9)
Молителят трябва да има право на обжалване съгласно националното законодателство, ако молбата му е отхвърлена или ако не е взето решение в рамките на уточнения период. Държавите-членки трябва да посочат основанията си за такива решения, взети с оглед признаването на дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация, притежавани от медицински сестри, отговарящи за общомедицински грижи, от практикуващи стоматолози, от ветеринарни лекари, от акушерки, от архитекти, от фармацевти или от лекари; когато дадена държава-членка реши да признае диплома, удостоверение или друг документ за официална квалификация, тя трябва да бъде свободна да избира дали да посочи или не основанията си.
(10)
От съображения за справедливост следва да бъдат взети преходни мерки по отношение на определени практикуващи стоматолози в Италия, които притежават дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация по медицина, присъдени в Италия при завършването на обучение по медицина, започнало след крайния срок, определен в член 19 на Директива 78/686/ЕИО.
(11)
Член 15 на Директива 85/384/ЕИО (20) предвижда отклонение по време на един преходен период, който вече е изтекъл, поради това следва тази разпоредба да се заличи.
(12)
Трябва да има ясно разграничение в член 24 на Директива 85/384/ЕИО между формалностите, които следва да бъдат изпълнени в случая на установяване, и онези, които следва да бъдат изпълнени в случая на предоставяне на услуги, за да може по този начин да се направи по-ефективно упражняването на свободното предоставяне на услуги от архитекти.
(13)
По съображения за равно третиране следва да се предвидят преходни мерки по отношение на определени притежатели на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация по фармация, присъдени в Италия при завършването на обучение, което не съответства напълно на Директива 85/432/ЕИО.
(14)
Желателно е да се разшири приложното поле на взаимното признаване на дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация по фармация с цел да се улесни реалното упражняване на правото на установяване между Гърция и другите държави-членки. Следователно отклонението, предвидено в член 3 на Директива 85/433/ЕИО, следва да се заличи.
(15)
В доклада си относно специалното обучение по обща медицина, предвидено в раздел IV на Директива 93/16/ЕИО, Комисията препоръчва да се уеднаквят изискванията, приложими по отношение на задочното обучение по обща медицина, с онези, които се прилагат по отношение на другите медицински специалисти.
(16)
Директивите относно общата система и секторните директиви следва да бъдат изменени и допълнени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
РАЗДЕЛ 1
ИЗМЕНЕНИЯ НА ДИРЕКТИВИТЕ ОТНОСНО ОБЩАТА СИСТЕМА
Член 1
Директива 89/48/ЕИО се изменя, както следва:
1)
член 1 се изменя, както следва:
а)
буква а), второ тире се заменя със следния текст:
„-
които показват, че титулярът е завършил успешно курс на образование след средното образование с минимална продължителност от три години или с равностойна продължителност на непълна заетост в университет или във висше учебно заведение или в друго учебно заведение с равностойно равнище на обучение и, при необходимост, че той е завършил успешно професионалното обучение, което се изисква в допълнение към курса на образование след средното образование, и“;
б)
добавя се следната буква:
„г)
регулирано образование и обучение: всяко образование и обучение, което:
-
е пряко насочено към упражняването на определена професия, и
-
включва курс на образование и обучение след средното образование с минимална продължителност от три години или с равностойна продължителност на непълна заетост в университет или във висше учебно заведение или в друго учебно заведение с равностойно равнище на обучение и, при необходимост, професионалното обучение, професионалния стаж или професионалната практика, които се изискват в допълнение към курса на образование и обучение след средното образование; структурата и равнището на професионалното обучение, на професионалния стаж или на професионалната практика трябва да бъдат определени чрез законовите, подзаконовите или административните разпоредби на съответната държава-членка или да бъдат контролирани или одобрени от органа, определен за тази цел.“;
2)
в член 3, буква б), се добавя следната алинея след първа алинея:
„Все пак, двете години професионален опит, посочени в първа алинея, не могат да бъдат изисквани, когато квалификацията или квалификациите, притежавани от молителя и посочени в настоящата точка, са присъдени за завършването на регулирано образование и обучение.“;
3)
в член 4, параграф 1, буква б), се добавя следната алинея след първа алинея:
„Ако приемащата държава-членка възнамерява да изисква от молителя да изкара стаж за приспособяване или да се яви на изпит за правоспособност, тя трябва преди това да провери дали знанията, придобити от молителя по време на неговия професионален опит, не са от такова естество, че да покрият изцяло или отчасти съществената разлика, упомената в първа алинея.“;
4)
следните параграфи се добавят в член 6:
„5. Когато се изисква доказателство за финансовото положение с цел достъп или упражняване на регулирана професия в приемащата държава-членка, то тази държава-членка счита удостоверенията, издадени от банки в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която чуждият гражданин идва, като равностойни на онези, издадени на нейната собствена територия.
6. Когато компетентният орган на приемащата държава-членка изисква от своите собствени граждани, желаещи достъп или упражняване на регулирана професия, доказателство, че са осигурени срещу финансовите рискове, произтичащи от тяхната професионална отговорност, то тази държава-членка приема удостоверенията, издадени от застрахователни компании на други държави-членки, като равностойни на онези, издадени на нейната собствена територия. Такива удостоверения уточняват, че застрахователят се е съобразил със законовите и подзаконовите разпоредби, които са в сила в приемащата държава-членка по отношение на условията и обхвата на покриването. Те не могат да бъдат представени по-късно от три месеца след датата на издаването им.“;
5)
в член 9, параграф 2, втора алинея, първо тире се заменя със следния текст:
„-
да улесни въвеждането на настоящата директива, по-специално чрез приемане и публикуване на становища по въпросите, посочени от Комисията,“.
Член 2
Директива 92/51/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 4, параграф 1, буква б), следната алинея се добавя след първа алинея:
„Ако приемащата държава-членка възнамерява да изисква от молителя да изкара стаж за приспособяване или да се яви на изпит за правоспособност, тя трябва преди това да провери дали знанията, придобити от молителя по време на неговия професионален опит, не са от такова естество, че да покрият изцяло или отчасти съществената разлика, посочена в първа алинея.“;
2)
в член 5 следният параграф се добавя след първи параграф:
„Ако приемащата държава-членка възнамерява да изисква от молителя да изкара стаж за приспособяване или да се яви на изпит за правоспособност, тя трябва преди това да провери дали знанията, придобити от молителя по време на неговия професионален опит, не са от такова естество, че да покрият изцяло или отчасти съществената разлика между дипломата и удостоверението.“;
3)
в член 7, буква а), следната алинея се добавя след първа алинея:
„Ако приемащата държава-членка възнамерява да изисква от молителя да изкара стаж за приспособяване или да се яви на изпит за правоспособност, тя трябва преди това да провери дали знанията, придобити от молителя по време на неговия професионален опит, не са от такова естество, че да покрият изцяло или отчасти съществената разлика, посочена в първа алинея.“;
4)
следните параграфи се добавят в член 10:
„5. Когато се изисква доказателство за финансовото положение с цел достъп или упражняване на регулирана професия в приемащата държава-членка, то тази държава-членка смята удостоверенията, издадени от банки в държавата-членка по произход или в държавата-членка, от която чуждият гражданин идва, като равностойни на онези, издадени на нейната собствена територия.
6. Когато компетентният орган на приемащата държава-членка изисква от своите собствени граждани, желаещи достъп до или упражняване на регулирана професия, доказателство, че са осигурени срещу финансовите рискове, произтичащи от тяхната професионална отговорност, то тази държава приема удостоверенията, издадени от застрахователните компании на другите държави-членки, като равностойни на онези, издадени на нейната собствена територия. Такива удостоверения уточняват, че застрахователят се е съобразил със законовите и подзаконови разпоредби, които са в сила в приемащата държава-членка по отношение на условията и обхвата на покриването. Те не могат да бъдат представени по-късно от три месеца след датата на издаването им.“;
5)
в член 13, параграф 2, втора алинея, първо тире се заменя със следния текст:
„-
да улесни въвеждането на настоящата директива, по-специално чрез приемане и публикуване на становища по въпросите, посочени от Комисията,“;
6)
следният параграф се добавя в член 15:
„8. Измененията, направени в списъците на курсове на образование и обучение, изложени в приложения В и Г въз основа на процедурата, определена по-горе, се прилагат незабавно от датата, фиксирана от Комисията.“
РАЗДЕЛ 2
ИЗМЕНЕНИЯ НА СЕКТОРНИТЕ ДИРЕКТИВИ
Раздел 2.1
Медицински сестри общ профил
Член 3
Директива 77/452/ЕИО се изменя, както следва:
1)
(отнася се само за гръцкия вариант);
2)
в член 2 думите „изброени в член 3“ се заменят с „изброени в приложението“;
3)
член 3 се заличава;
4)
Позоваванията на член 3 се считат за позовавания на приложението;
5)
(отнася се само за гръцкия вариант);
6)
следните членове се добавят:
„Член 18а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации за обучение и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 18б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били издадени при завършването на образование и обучение, което съответства на разпоредбите на настоящата директива и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 18в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 18г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно се обосновават за решения по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
7)
приложението, включено в приложение I към настоящата директива, се добавя.
Член 4
В член 1, параграф 1 на Директива 77/453/ЕИО, думите „както е уточнено в член 3 на Директива 77/452/ЕИО“ се заменят с „както е уточнено в приложението към Директива 77/452/ЕИО.“
Раздел 2.2
Практикуващи стоматолози
Член 5
Директива 78/686/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 2 думите „изброени в член 3“ се заменят с „изброени в приложение А“;
2)
член 3 се заличава;
3)
заглавието на глава III се заменя със следния текст:
„Дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация по специализирана стоматология.“;
4)
член 4 се заменя със следния текст:
„Член 4
Всяка държава-членка, която има законови, подзаконови или административни разпоредби в тази област, признава дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация на практикуващи стоматолози, специализирани в ортодонтия и орална хирургия, издадени на граждани на държави-членки от други държави-членки в съответствие с членове 2 и 3 на Директива 78/687/ЕИО и които са изброени в приложение Б, като им придава на своята територия същото действие като на дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, които е издала тя самата.“;
5)
член 5 се заличава;
6)
член 6 се изменя, както следва:
а)
следната алинея се добавя в параграф 2:
„Той взима предвид също професионалния опит, допълнителното обучение и продължаващото обучение по стоматология, което притежават;“;
б)
параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Компетентните власти или органи на приемащата държава-членка, след като оценят съдържанието и продължителността на обучението на съответното лице въз основа на представените дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация и вземат предвид професионалния опит, допълнителното обучение и продължаващото обучение по стоматология, което притежава, го уведомяват за изисквания период на допълнително обучение и за областите, които то следва да обхваща.“;
в)
следният параграф се добавя:
„4. Държавата-членка издава решението си в рамките на четири месеца от датата, на която молителят представи молбата си заедно с цялата допълваща документация.“;
7)
в член 19 съществуващите две алинеи стават параграф 1 и се добавя следният параграф:
„2. Държавите-членки признават дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация по медицина, издадени в Италия на лица, които са започнали университетското си обучение по медицина между 28 януари 1980 г. и 31 декември 1984 г. и придружени от удостоверение, издадено от компетентните италиански власти, удостоверяващо:
-
че съответните лица са преминали успешно специалния изпит за правоспособност, организиран от компетентните италиански власти, за да проверят дали те притежават равнище на знания и умения, съпоставимо с това на лицата, притежаващи квалификацията, фигурираща за Италия в приложение А,
-
че са били ефективно, законно и главно заети в Италия с дейностите, посочени в член 5 на Директива 78/687/ЕИО, поне за три последователни години по време на петте години, предхождащи издаването на удостоверението,
-
и че им е разрешено да упражняват или ефективно, законно и главно да са заети с дейностите, посочени в член 5 на Директива 78/687/ЕИО, при същите условия като притежателите на квалификация, фигурираща за Италия в приложение А на настоящата директива.
Изискването за полагане на изпит за правоспособност, посочен в първа алинея, се отменя в случая на лица, които успешно са завършили поне три години на обучение, които компетентните власти са удостоверили като равностойни на обучението, посочено в член 1 на Директива 78/687/ЕИО.“;
8)
позоваванията на членове 3 и 5 се считат за позовавания съответно на приложения А и Б;
9)
следните членове се добавят:
„Член 23а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации на обучаване и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 23б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били издадени при завършването на образование и обучение, което съответства на разпоредбите на настоящата директива и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 23в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалният опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 23г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно се обосновават за решения по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
10)
приложения А и Б, включени в приложение II към настоящата директива, се добавят.
Член 6
В член 1, параграф 1 на Директива 78/687/ЕИО думите „посочено в член 3 на същата директива“ се заменят с „посочено в приложение А към тази директива“.
Раздел 2.3
Ветеринарни хирурзи
Член 7
Директива 78/1026/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 2 думите „в член 3“ се заменят с „в приложението“;
2)
член 3 се заличава;
3)
позоваванията на член 3 се считат за позовавания на приложението;
4)
следните членове се добавят:
„Член 17а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации на обучение и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 17б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били издадени при завършването на образование и обучение, което съответства на разпоредбите на настоящата директива и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 17в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 17г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно обосновават решенията по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
5)
приложението, включено в приложение III към настоящата директива, се добавя.
Член 8
В член 1, параграф 1 на Директива 78/1027/ЕИО думите „посочено в член 3 на Директива 78/1026/ЕИО“ се заменят с „посочено в приложението към Директива 78/1026/ЕИО“.
Раздел 2.4
Акушерки
Член 9
Директива 80/154/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 2, параграф 1, думите „изброени в член 3“ се заменят с „изброени в приложението“;
2)
в член 2, параграф 1, четвърто и пето тире, думите „посочено в член 3 на Директива 77/452/ЕИО“ се заменят с „посочено в приложението към Директива 77/452/ЕИО“;
3)
член 3 се заличава;
4)
позоваванията на член 3 се считат за позовавания на приложението;
5)
следните членове се добавят:
„Член 19а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации на обучение и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 19б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били издадени при завършването на образование и обучение, което съответства на разпоредбите на настоящата директива и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 19в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 19г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно обосновават решенията по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
6)
приложението, включено в приложение IV към настоящата директива, се добавя.
Член 10
Директива 80/155/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 1, параграф 1, думите „посочено в член 3“ се заменят с „посочено в приложението“;
2.
В член 1, параграф 2, второ тире, думите „посочено в член 3 на Директива 77/452/ЕИО“ се заменят с „посочено в приложението към Директива 77/452/ЕИО“.
Раздел 2.5
Архитекти
Член 11
Директива 85/384/ЕИО се изменя, както следва:
1)
следните членове се добавят:
„Член 6
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 6а
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно обосновават решенията по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
2)
член 15 се заличава.
3)
в член 24, параграф 1, думите „съгласно членове 17 и 18“ се заменят със „съгласно членове 17 и 18 в случая на установяване и съгласно член 22 в случая на предоставяне на услуги“.
Раздел 2.6
Фармацевти
Член 12
В член 2 на Директива 85/432/ЕИО се добавя следната точка:
„6.
Като преходна мярка и чрез дерогация от параграфи 3 и 5 Италия, чиито законови, подзаконови и административни разпоредби са предвиждали обучение, което не е било изцяло приведено в съответствие с изискванията за обучение, посочени в настоящия член в срока, предвиден в член 5, може да продължи да прилага тези разпоредби по отношение на лица, които са започнали обучението си по фармация преди 1 ноември 1993 г. и са го завършили преди 1 ноември 2003 г.
На всяка приемаща държава-членка е разрешено да изисква от притежателите на дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация по фармация, издадени в Италия при завършването на обучение, започнало преди 1 ноември 1993 г. и завършило преди 1 ноември 2003 г, да представят заедно с техните квалификации удостоверение, уточняващо, че поне за три последователни години по време на петте години, предхождащи издаването на удостоверението, те са били заети с една от дейностите, посочени в член 1, параграф 2, доколкото такава дейност е регламентирана в Италия.“
Член 13
Директива 85/433/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 1 думите „посочено в член 4“ се заменят с „посочено в приложението“;
2)
член 3 се заличава;
3)
член 4 се заличава;
4)
позоваванията на член 4 се считат за позовавания на приложението;
5)
следните членове се добавят:
„Член 18а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации на обучение и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 18б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация, са били издадени при завършването на образование и обучение, което съответства на разпоредбите на настоящата директива, и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 18в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 18г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно се обосновават за решения по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на неуспех да се вземе решение в рамките на определения период.“;
6)
приложението, включено в приложение V към настоящата директива, се добавя.
Раздел 2.7
Лекари
Член 14
Директива 93/16/ЕИО се изменя, както следва:
1)
в член 2 думите „изброени в член 3“ се заменят с „изброени в приложение А“;
2)
член 3 се заличава;
3)
заглавието на глава II се заменя със следния текст:
„Дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация по специализирана медицина.“;
4)
член 4 се заменя със следния текст:
„Член 4
Всяка държава-членка, в която съществуват законови, подзаконови и административни разпоредби в тази област, признава дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация по специализирана медицина, издадени на граждани на държави-членки от другите държави-членки в съответствие с членове 24, 25, 26 и 29 и които са изброени в приложения Б и В, като придава на такива квалификации на своята територия същата стойност като на онези, които държавата-членка сама издава.“;
5)
член 5 се заменя със следния текст:
„Член 5
Дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, посочени в член 4, са онези, които, издадени от компетентните власти или органи и изброени в приложение Б, съответстват за целите на въпросното специализирано обучение на квалификациите, изброени в приложение В, що се отнася до онези държави-членки, където такова обучение съществува.“;
6)
заглавието на глава III и членове 6 и 7 се заличават;
7)
в член 8:
а)
следната алинея се добавя в параграф 2:
„Той взима предвид също техния професионален опит, допълнително обучение и продължаващо обучение по медицина.“;
б)
параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Компетентните власти или органи на приемащата държава-членка, след като оценят съдържанието и продължителността на обучението на съответното лице въз основа на представените дипломи, удостоверения или други документи за официална квалификация и като вземат предвид неговия професионален опит, допълнително обучение и продължаващо обучение по медицина, го уведомяват за периода на изискваното допълнително обучение и за областите, които да бъдат обхванати от него.“;
в)
следният параграф се добавя:
„4. Държавата-членка произнася решението си в рамките на четири месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.“;
8)
в член 9 се добавя следният параграф:
„2а. Държавите-членки признават документите за официална квалификация по специализирана медицина, издадени в Испания на лекари, които са завършили специализирано обучение преди 1 януари 1995 г., което не съответства на формалните изисквания за обучение, предвидени в членове от 24 до 27, ако документите са придружени от удостоверение, издадено от компетентните испански власти, удостоверяващо факта, че съответното лице е издържало успешно изпит за специфична професионална правоспособност, организиран в контекста на специалните регламентиращи мерки, съдържащи се в Кралски указ 1497/99, с цел да се провери дали съответното лице има равнище на познания и правоспособност, сравнимо с това на лекарите, притежаващи квалификация на лекар-специалист, които в случая на Испания са посочени в член 5, параграф 3, и в член 7, параграф 2.“;
9)
следният параграф се добавя в член 23:
„6. Продължаващото обучение гарантира в съответствие с договореностите, присъщи за всяка държава-членка, че лицата, които са завършили образованието си, могат да следят развитието на медицината.“;
10)
в член 24, параграф 1, буква а) се заменя със следния текст:
„а)
това предполага успешното завършване на шест учебни години в рамките на курса на обучение, посочен в член 23, през които са били придобити подходящи познания по обща медицина;“;
11)
членове 26 и 27 се заменят със следния текст:
„Член 26
Държавите-членки, в които съществуват законови, подзаконови и административни разпоредби в тази област, следят минималното времетраене на специализираните курсове на обучение да не бъде по-кратко от продължителността на курса, посочена в приложение В по отношение на всеки курс на обучение. Такава минимална продължителност на курса се променя съгласно процедурата, предвидена в член 44а, параграф 3.“;
12)
член 30 се заменя със следния текст:
„Член 30
Всяка държава-членка, която освобождава от пълното обучение, посочено в член 23, в рамките на своята територия, въвежда специално обучение по обща медицина, отговарящо поне на строгите изисквания като онези, предвидени в членове 31 и 32, така че първите дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация, издадени при завършването на курса, да са издадени не по-късно от 1 януари 2006 г.“;
13)
член 31, параграф 1, буква б) се заменя със следния текст:
„б)
то е дълготраен редовен курс от поне три години и се контролира от компетентните власти или органи.“;
14)
член 31, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Когато курсът на обучение, посочен в член 23, включва практическо обучение, проведено в акредитирана болница или клиника, разполагаща с подходящо оборудване и обслужване по обща медицина, или в акредитирана практика по обща медицина, или в акредитиран център за първична медицинска помощ, продължителността на това обучение за максимум една година може да бъде включена в периода, предвиден в параграф 1, буква б). Тази възможност съществува само в държавите-членки, в които на 1 януари 2001 г. продължителността на специализираното обучение по обща медицина е две години.
Ако Комисията установи, когато настоящият параграф се приложи, че възникват големи трудности за дадена държава-членка по отношение на равнището на обучение, посочено в параграф 1, буква б), тя взима предвид становището на Комитета на висшите служители за обществено здравеопазване, учреден с Решение 75/365/ЕИО на Съвета (21) и уведомява Европейския парламент и Съвета за това. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета, при необходимост, предложения, пряко насочени към по-добро съгласуване на продължителността на специализираното обучение по обща медицина.
15)
в член 34, параграф 1, второ тире, „60 %“ се заменят с „50 %“;
16)
позоваванията на членове 3, 6, 7 и 27 се считат като позовавания съответно на приложение А, на член 4, на член 5 и на член 26;
17)
следните членове се добавят:
„Член 42а
Държавите-членки уведомяват Комисията за законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които приемат относно издаването на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива. Комисията публикува подходящо уведомление в Официален вестник на Европейските общности, изброявайки наименованията, възприети от държавите-членки за съответните квалификации на обучение и, при необходимост, за съответното професионално звание.
Член 42б
Всяка държава-членка признава като достатъчно доказателство по отношение на гражданите на държави-членки, чиито дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, не съответстват на наименованията, изброени за тази държава-членка в настоящата директива, дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация, издавани от тези държави-членки и придружени от удостоверение, издадено от компетентните власти или органи. Удостоверението уточнява, че въпросните дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били издадени при завършването на образование и обучение, които съответстват на разпоредбите на настоящата директива и се разглеждат от държавата-членка, която ги е издала, като равностойни на онези, чиито наименования са изброени в настоящата директива.
Член 42в
Държавите-членки изследват дипломите, удостоверенията и другите документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива, получени от притежателя извън Европейския съюз, в случаите, когато тези дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация са били признати в дадена държава-членка, както и обучението и/или професионалния опит, получени в дадена държава-членка. Държавата-членка издава решението си в рамките на три месеца от датата, на която молителят е представил молбата си заедно с цялата допълваща документация.
Член 42г
Когато молбата е отхвърлена, държавите-членки надлежно обосновават решенията по молби за признаване на дипломи, удостоверения и други документи за официална квалификация в областта, уредена от настоящата директива.
Молителите имат право на обжалване пред съдилищата съгласно националното законодателство. Това право на обжалване се прилага също и в случая на липса на решение в рамките на определения период.“;
18)
член 44а се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 думите „в процедурите“ се заменят с думите „в процедурата“;
б)
параграф 2 се заличава;
19)
приложения A, Б и В, включени в приложение VI към настоящата директива, се добавят.
РАЗДЕЛ 3
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Не по-късно от 1 януари 2008 г. Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета за прилагането на член 1, точки 1 и 2 в държавите-членки.
След като предприеме всички необходими изслушвания, Комисията представя заключенията си във връзка с всички промени в съществуващата уредба в член 1, точки 1 и 2. Ако е необходимо, Комисията представя също и предложения за усъвършенстване на съществуващата уредба.
Член 16
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, най-късно до 1 януари 2003 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Редът и условията на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на основните разпоредби от националното си законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 17
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейските общности.
Член 18
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 14 май 2001 година.
Directiva 2001/19/CE do Parlamento Europeu e do Conselho
de 14 de Maio de 2001
que altera as Directivas 89/48/CEE e 92/51/CEE, relativas ao sistema geral de reconhecimento das formações profissionais, e as Directivas 77/452/CEE, 77/453/CEE, 78/686/CEE, 78/687/CEE, 78/1026/CEE, 78/1027/CEE, 80/154/CEE, 80/155/CEE, 85/384/CEE, 85/432/CEE, 85/433/CEE e 93/16/CEE relativas às profissões de enfermeiro responsável por cuidados gerais, dentista, veterinário, parteira, arquitecto, farmacêutico e médico
(Texto relevante para efeitos do EEE)
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, nomeadamente o artigo 40.o, o n.o 1 do artigo 47.o, o primeiro e terceiro períodos do n.o 2 do artigo 47.o e o artigo 55.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão(1),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social(2),
Deliberando nos termos do artigo 251.o do Tratado(3), em função do projecto comum aprovado pelo Comité de Conciliação em 15 de Janeiro de 2001,
Considerando o seguinte:
(1) Em 16 de Fevereiro de 1996, a Comissão entregou ao Parlamento Europeu e ao Conselho o seu relatório sobre o estado da aplicação do sistema geral de reconhecimento de diplomas do ensino superior, estabelecido nos termos do artigo 13.o da Directiva 89/48/CEE do Conselho, de 21 de Dezembro de 1988, relativa a um sistema geral de reconhecimento dos diplomas de ensino superior que sancionam formações profissionais com uma duração mínima de três anos(4); no seu relatório, a Comissão assumiu o compromisso de examinar a possibilidade de contemplar nesta directiva a obrigação de se tomar em consideração, no decurso da análise dos pedidos de reconhecimento, a experiência adquirida após a obtenção do diploma, e a possibilidade de introduzir a noção de formação regulamentada; a Comissão assumiu igualmente o compromisso de analisar as possibilidades de desenvolvimento do papel do Grupo de Coordenação instituído pelo n.o 2 do artigo 9.o da Directiva 89/48/CEE, de modo a garantir uma aplicação e interpretação mais uniformes da directiva.
(2) É conveniente alargar ao sistema geral inicial a noção de formação regulamentada, introduzida pela Directiva 92/51/CEE do Conselho, de 18 de Junho de 1992, relativa a um segundo sistema geral de reconhecimento das formações profissionais, que completa a Directiva 89/48/CEE(5) (ambas as directivas seguidamente designadas por "directivas relativas ao sistema geral"), e baseá-la nos mesmos princípios, aplicando-lhe as mesmas regras; a escolha da maneira de definir profissões abrangidas pela formação regulamentada deve ser deixada ao critério de cada Estado-Membro.
(3) As directivas relativas ao sistema geral permitem ao Estado-Membro de acolhimento exigir, em certas condições, medidas de compensação por parte do requerente, nomeadamente quando a formação recebida diz respeito a matérias teóricas e/ou práticas substancialmente diferentes das abrangidas pelo diploma exigido no Estado-Membro de acolhimento; com base nos artigos 39.o e 43.o do Tratado, tal como interpretados pelo Tribunal de Justiça das Comunidades Europeias(6) cabe aos Estados-Membros de acolhimento apreciar se a experiência profissional pode valer para efeitos de prova da posse dos conhecimentos em falta; por razões de clareza e de segurança jurídica para os cidadãos que pretendem exercer a sua profissão noutro Estado-Membro, é desejável integrar nas directivas relativas ao sistema geral a obrigação de o Estado-Membro de acolhimento examinar se a experiência profissional adquirida pelo requerente após a obtenção do ou dos títulos apresentados abrange essas matérias.
(4) É conveniente melhorar e simplificar o processo de coordenação previsto pelas directivas relativas ao sistema geral, prevendo que o grupo de coordenação possa emitir e publicar pareceres sobre as questões relativas à aplicação prática do sistema geral que lhe forem apresentadas pela Comissão.
(5) Na sua Comunicação ao Parlamento Europeu e ao Conselho sobre a iniciativa SLIM a Comissão assumiu o compromisso de apresentar propostas destinadas a simplificar a actualização das listas dos diplomas susceptíveis de beneficiar de reconhecimento automático; a Directiva 93/16/CEE do Conselho, de 5 de Abril de 1993, destinada a facilitar a livre circulação dos médicos e o reconhecimento mútuo dos seus diplomas, certificados e outros títulos(7) prevê uma fórmula simples no domínio dos diplomas, certificados e outros títulos de médico generalista; a experiência mostra que esta fórmula proporciona uma segurança jurídica suficiente; é desejável alargar esta fórmula aos diplomas, certificados e outros títulos de enfermeiro responsável por cuidados gerais, dentista, veterinário, parteira, farmacêutico ou médico, abrangidos, respectivamente, pelas Directivas 77/452/CEE(8), 77/453/CEE(9), 78/686/CEE(10), 78/687/CEE(11), 78/1026/CEE(12), 78/1027/CEE(13), 80/154/CEE(14), 80/155/CEE(15), 85/432/CEE(16), 85/433/CEE(17) e 93/16/CEE do Conselho, adiante denominadas "Directivas sectoriais".
(6) De acordo com a jurisprudência do Tribunal de Justiça das Comunidades Europeias não se exige que os Estados-Membros reconheçam os diplomas, certificados e outros títulos que não atestem a formação adquirida num dos Estados-Membros da Comunidade(18); porém, os Estados-Membros devem ter em conta a experiência profissional adquirida pelo interessado noutro Estado-Membro(19); nestas condições, é conveniente prever nas directivas sectoriais que o reconhecimento, por um Estado-Membro, de um diploma, certificado ou outro título que sancione uma formação de enfermeiro responsável por cuidados gerais, dentista, veterinário, parteira, arquitecto, farmacêutico ou médico adquirida num país terceiro e a experiência profissional adquirida pelo interessado num Estado-Membro constituem elementos comunitários que os outros Estados-Membros devem examinar.
(7) É conveniente indicar o prazo para a tomada das decisões dos Estados-Membros sobre os pedidos de reconhecimento de diplomas, certificados ou outros títulos de enfermeiro responsável por cuidados gerais, dentista, veterinário, parteira, arquitecto, farmacêutico ou médico obtidos num país terceiro.
(8) Tendo em conta a rapidez da evolução técnica e do progresso científico, a aprendizagem ao longo da vida assume particular importância no domínio da medicina. Cabe aos Estados-Membros adoptar as regras que permitirão assegurar, através de uma formação contínua apropriada após conclusão do ciclo de estudos, que os médicos se mantenham informados dos progressos da medicina. O sistema actual de reconhecimento mútuo de qualificações profissionais não deve sofrer alterações.
(9) Uma decisão negativa ou a ausência de decisão no prazo previsto deve ser susceptível de recurso de direito interno; qualquer destas decisões tomada pelos Estados-Membros em matéria de reconhecimento de diplomas, certificados ou outros títulos de enfermeiro responsável por cuidados gerais, dentista, veterinário, parteira, arquitecto, farmacêutico ou médico deve ser fundamentada; se um Estado-Membro decide reconhecer um diploma, certificado ou outro título, deve ter a liberdade de fundamentar ou não a sua decisão.
(10) É conveniente prever, por razões de equidade, medidas transitórias no tocante a certos profissionais que exercem medicina dentária em Itália e que são titulares de diplomas, certificados e outros títulos de médico obtidos em Itália, mas que sancionam formações em medicina iniciadas após a data limite fixada no artigo 19.o da Directiva 78/686/CEE.
(11) O artigo 15.o da Directiva 85/384/CEE(20) prevê uma derrogação durante um período transitório que já terminou; esta disposição deve ser revogada.
(12) É conveniente prever no artigo 24.o da Directiva 85/384/CEE uma distinção clara entre as formalidades exigidas em caso de estabelecimento e as exigidas em caso de prestação de serviços, a fim de tornar mais efectiva a livre prestação de serviços de arquitecto.
(13) Por razões de igualdade de tratamento, é conveniente prever medidas transitórias no tocante aos titulares de certos diplomas, certificados e outros títulos de farmácia obtidos em Itália, e que sancionam formações não inteiramente conformes com a Directiva 85/432/CEE.
(14) É desejável alargar os efeitos do reconhecimento mútuo dos diplomas, certificados e outros títulos de farmácia por forma a facilitar o exercício efectivo do direito de estabelecimento entre a Grécia e os outros Estados-Membros; é conveniente, por conseguinte, suprimir a derrogação prevista no artigo 3.o da Directiva 85/433/CEE.
(15) No seu Relatório sobre a formação específica em medicina geral prevista no título IV da Directiva 93/16/CEE, a Comissão recomendou, que as exigências aplicáveis à formação a tempo parcial em medicina geral fossem alinhadas pelas exigências aplicáveis à formação a tempo parcial nas especialidades médicas.
(16) As directivas relativas ao sistema geral e as directivas sectoriais devem, por conseguinte, ser alteradas,
ADOPTARAM A PRESENTE DIRECTIVA:
SECÇÃO 1
ALTERAÇÕES ÀS DIRECTIVAS "SISTEMA GERAL"
Artigo 1.o
A Directiva 89/48/CEE é alterada do seguinte modo:
1) O artigo 1.o é alterado do seguinte modo:
a) Na alínea a), o segundo travessão passa a ter a seguinte redacção: "- de que se depreenda que o titular concluiu com êxito um ciclo de estudos pós-secundários, com uma duração mínima de três anos ou com uma duração equivalente a tempo parcial, numa universidade ou num estabelecimento de ensino superior ou noutro estabelecimento com um nível de formação equivalente e, se for o caso, que concluiu com êxito a formação profissional requerida para além do ciclo de estudos pós-secundários, e";
b) É inserida a alínea seguinte: "d-a) Por formação regulamentada, qualquer formação que:
- seja directamente orientada para o exercício de uma determinada profissão, e
- compreenda um ciclo de estudos pós-secundários com uma duração mínima de três anos ou com uma duração equivalente a tempo parcial, numa universidade ou num estabelecimento de ensino superior ou noutro estabelecimento com um nível de formação equivalente e, se for o caso, a formação profissional, estágio profissional ou prática profissional necessárias para além do ciclo de estudos pós-secundários; a estrutura e o nível da formação profissional do estágio profissional ou da prática profissional devem ser determinados pelas disposições legislativas, regulamentares ou administrativas do Estado-Membro interessado, ou objecto de um controlo ou de aprovação pela autoridade designada para esse efeito.".
2) No artigo 3.o, é aditado o seguinte parágrafo após o primeiro parágrafo da alínea b): "Porém, os dois anos de experiência profissional referidos no primeiro parágrafo não podem ser exigidos se o ou os títulos de formação que o requerente possui, referidos na presente alínea, sancionarem uma formação regulamentada.".
3) No n.o 1 do artigo 4.o, é aditado o seguinte parágrafo após o primeiro parágrafo da alínea b): "Se o Estado-Membro de acolhimento tencionar exigir que o requerente efectue um estágio de adaptação ou se submeta a uma prova de aptidão, deve verificar, antes de mais, se os conhecimentos adquiridos pelo requerente durante a sua actividade profissional podem colmatar total ou parcialmente as diferenças substanciais referidas no primeiro parágrafo.".
4) No artigo 6.o, são aditados os seguintes números: "5. Sempre que, para efeitos do acesso a uma profissão regulamentada ou ao seu exercício no Estado-Membro de acolhimento, seja necessário fornecer provas de capacidade financeira, esse Estado-Membro deve considerar que os certificados emitidos pelos bancos do Estado-Membro de origem ou de proveniência são equivalentes aos emitidos no seu próprio território.
6. Sempre que a autoridade competente do Estado-Membro de acolhimento exigir que, para efeitos de acesso a uma profissão regulamentada ou ao seu exercício, os nacionais desse Estado-Membro comprovem que se encontram cobertos por um seguro contra os riscos pecuniários decorrentes da sua responsabilidade profissional, esse Estado-Membro deve considerar que os certificados emitidos por seguradoras dos outros Estados-Membros são equivalentes aos emitidos no seu próprio território. Esses certificados devem precisar que a seguradora respeitou os requisitos legais e regulamentares vigentes no Estado-Membro de acolhimento no que se refere às modalidades e ao âmbito dessa garantia. À data da sua apresentação, os certificados não devem ter sido emitidos há mais de três meses.".
5) No n.o 2 do artigo 9.o, o primeiro travessão passa a ter a seguinte redacção: "- facilitar a aplicação da presente directiva, nomeadamente através da adopção e publicação de pareceres sobre as questões que lhe forem apresentadas pela Comissão,".
Artigo 2.o
A Directiva 92/51/CEE é alterada do seguinte modo:
1) Na alínea b) do n.o 1 do artigo 4.o, é aditado o seguinte parágrafo após o primeiro parágrafo: "Se o Estado-Membro de acolhimento tencionar exigir que o requerente efectue um estágio de adaptação ou se submeta a uma prova de aptidão, deve verificar, antes de mais, se os conhecimentos adquiridos pelo requerente durante a sua actividade profissional podem colmatar total ou parcialmente as diferenças substanciais referidas no primeiro parágrafo.".
2) No artigo 5.o, é aditado o seguinte parágrafo após o segundo parágrafo: "Se o Estado-Membro de acolhimento tencionar exigir que o requerente efectue um estágio de adaptação ou se submeta a uma prova de aptidão, deve verificar, antes de mais, se os conhecimentos adquiridos pelo requerente durante a sua actividade profissional podem colmatar total ou parcialmente as diferenças substanciais entre o diploma e o certificado.".
3) Na alínea a) do artigo 7.o, é aditado o seguinte parágrafo após o primeiro parágrafo: "Se o Estado-Membro de acolhimento tencionar exigir que o requerente efectue um estágio de adaptação ou se submeta a uma prova de aptidão, deve verificar, antes de mais, se os conhecimentos adquiridos pelo requerente durante a sua actividade profissional podem colmatar total ou parcialmente as diferenças substanciais referidas no primeiro parágrafo.".
4) No artigo 10.o são aditados os seguintes números: "5. Sempre que, para efeitos do acesso a uma profissão regulamentada ou ao seu exercício no Estado-Membro de acolhimento, seja necessário fornecer provas de capacidade financeira, esse Estado-Membro deve considerar que os certificados emitidos pelos bancos do Estado-Membro de origem ou de proveniência são equivalentes aos emitidos no seu próprio território.
6. Sempre que a autoridade competente do Estado-Membro de acolhimento exigir que, para efeitos de acesso a uma profissão regulamentada ou ao seu exercício, os nacionais desse Estado-Membro comprovem que se encontram cobertos por um seguro contra os riscos pecuniários decorrentes da sua responsabilidade profissional, esse Estado-Membro deve considerar que os certificados emitidos por seguradoras dos outros Estados-Membros são equivalentes aos emitidos no seu próprio território. Esses documentos devem precisar que a seguradora respeitou os requisitos legais e regulamentares vigentes no Estado-Membro de acolhimento no que se refere às modalidades e ao âmbito dessa garantia. À data da sua apresentação, os certificados não podem ter sido emitidos há mais de três meses.".
5) No n.o 2 do artigo 13.o, o primeiro travessão passa a ter a seguinte redacção: "- facilitar a aplicação da presente directiva, nomeadamente através da adopção e publicação de pareceres sobre as questões que lhe forem apresentadas pela Comissão,";
6) No artigo 15.o é aditado um número com a seguinte redacção: "8. As alterações feitas nas listas de cursos de formação constantes dos anexos C e D com base no procedimento acima previsto são imediatamente aplicáveis na data fixada pela Comissão.".
SECÇÃO 2
ALTERAÇÕES DAS DIRECTIVAS SECTORIAIS
Secção 2.1
Enfermeiros responsáveis por cuidados gerais
Artigo 3.o
A Directiva 77/452/CEE é alterada do seguinte modo:
1) (Diz respeito apenas à versão grega).
2) No artigo 2.o, a expressão "referidos no artigo 3.o" é substituída por "referidos no anexo".
3) É revogado o artigo 3.o
4) As remissões para o artigo 3.o devem ser consideradas como sendo feitas para o anexo.
5) (Diz respeito apenas à versão grega).
6) São aditados os seguintes artigos: "Artigo 18.oA
Os Estados-Membros devem notificar a Comissão das disposições legislativas, regulamentares e administrativas que adoptarem em matéria de concessão de diplomas, certificados e outros títulos, no âmbito da presente directiva. A Comissão deve publicar uma comunicação apropriada no Jornal Oficial das Comunidades Europeias indicando as denominações adoptadas pelos Estados-Membros para os diplomas, certificados e outros títulos de formação e, se for esse o caso, para o título profissional correspondente.
Artigo 18.oB
Os Estados-Membros reconhecem como prova suficiente, para os nacionais dos Estados-Membros cujos diplomas, certificados e outros títulos do âmbito da presente directiva não correspondam às denominações constantes da presente directiva relativamente a esse Estado-Membro, os diplomas, certificados e outros títulos concedidos por esses Estados-Membros acompanhados de um certificado emitido pelas autoridades ou organismos competentes dos Estados-Membros em causa. O certificado deve atestar que esses diplomas, certificados e outros títulos sancionam uma formação conforme às disposições da presente directiva e são equiparados pelo Estado-Membro que os emitiu àqueles cujas denominações constam da referida directiva.
Artigo 18.oC
Os Estados-Membros devem examinar os diplomas, certificados e outros títulos, no âmbito da presente directiva, adquiridos fora da União Europeia, se esses diplomas, certificados ou títulos tiverem sido reconhecidos num Estado-Membro, bem como a formação e/ou a experiência profissional adquiridas num Estado-Membro. A decisão do Estado-Membro deve ser tomada no prazo de três meses a contar da apresentação do processo completo por parte do interessado.
Artigo 18.oD
Em caso de indeferimento, as decisões dos Estados-Membros relativas aos pedidos de reconhecimento de diplomas, certificados e outros títulos no âmbito da presente directiva devem ser devidamente fundamentadas.
Os requerentes têm direito de recurso judicial nos termos do direito interno. A falta de decisão no prazo previsto é igualmente passível de recurso.".
7) É aditado o anexo, tal como consta do anexo I da presente directiva.
Artigo 4.o
No n.o 1 do artigo 1.o, da Directiva 77/453/CEE a expressão "referidos no artigo 3.o da Directiva 77/452/CEE" é substituída por "referidos no anexo da Directiva 77/452/CEE"
Secção 2.2
Dentistas
Artigo 5.o
A Directiva 78/686/CEE é alterada do seguinte modo:
1) No artigo 2.o, a expressão "enumerados no artigo 3.o" é substituída por "enumerados no anexo A".
2) É revogado o artigo 3.o
3) O título do capítulo III passa a ter a seguinte redacção: "Diplomas, certificados e outros títulos de dentista especialista".
4) O artigo 4.o passa a ter a seguinte redacção: "Artigo 4.o
Os Estados-Membros em que existam disposições legislativas, regulamentares e administrativas na matéria, reconhecerão os diplomas, certificados e outros títulos de dentista especialista em ortodôncia e em cirurgia da boca concedidos aos nacionais dos Estados-Membros pelos outros Estados-Membros, nos termos dos artigos 2.o e 3.o da Directiva 78/687/CEE e enumerados no anexo B, conferindo-lhes o mesmo efeito, no seu território, que o conferido aos diplomas, certificados e outros títulos por eles concedidos.".
5) É revogado o artigo 5.o
6) O artigo 6.o é alterado do seguinte modo:
a) Ao n.o 2, é aditado o seguinte parágrafo: "O Estado-Membro terá igualmente em conta a sua eventual experiência profissional, formação complementar e formação contínua em medicina dentária.";
b) O n.o 3 passa a ter a seguinte redacção: "3. As autoridades ou organismos competentes do Estado-Membro de acolhimento, após terem apreciado o conteúdo e a duração da formação do interessado com base nos diplomas, certificados ou outros títulos apresentados, e tendo em conta a sua eventual experiência profissional, formação complementar e formação contínua em medicina dentária, devem informá-lo da duração da formação complementar necessária, assim como dos domínios que ela deverá abranger.";
c) É aditado o seguinte número: "4. A decisão do Estado-Membro deve ser tomada no prazo de quatro meses a contar da apresentação do pedido, acompanhado da documentação completa do interessado.".
7) No artigo 19.o, os dois parágrafos existentes passam a constituir o n.o 1 e é aditado o seguinte número: "2. Os Estados-Membros devem reconhecer os diplomas, certificados e outros títulos de médico concedidos em Itália a pessoas que tenham iniciado a sua formação universitária em medicina após 28 de Janeiro de 1980 e, o mais tardar, até 31 de Dezembro de 1984, acompanhados de um atestado emitido pelas autoridades competentes italianas, declarando que essas pessoas:
- concluíram com aproveitamento a prova de aptidão específica organizada pelas autoridades competentes italianas a fim de verificar que os interessados possuem um nível de conhecimentos e competências comparável ao dos titulares do diploma constante, para a Itália, do anexo A;
- se consagraram, em Itália, efectiva e licitamente, e a título principal, às actividades referidas no artigo 5.o da Directiva 78/687/CEE durante, pelo menos, três anos consecutivos dos cinco anos que precederam a emissão do atestado;
- e estão autorizadas a exercer ou exercem efectiva e licitamente, a título principal e nas mesmas condições que os titulares do diploma, certificado ou outro título constantes, para a Itália, do anexo A da presente directiva, as actividades referidas no artigo 5.o da Directiva 78/687/CEE.
Ficam dispensadas da prova de aptidão prevista no primeiro parágrafo as pessoas que tenham concluído com aproveitamento estudos de, pelo menos, três anos, comprovados pelas autoridades competentes como sendo equivalentes à formação referida no artigo 1.o da Directiva 78/687/CEE.".
8) As remissões para os artigos 3.o e 5.o devem ser consideradas como sendo feitas respectivamente para os anexos A e B.
9) São aditados os seguintes artigos: "Artigo 23.oA
Os Estados-Membros devem notificar a Comissão das disposições legislativas, regulamentares e administrativas que adoptarem em matéria de concessão de diplomas, certificados e outros títulos, no âmbito da presente directiva. A Comissão deve publicar uma comunicação apropriada no Jornal Oficial das Comunidades Europeias indicando as denominações adoptadas pelos Estados-Membros para os diplomas, certificados e outros títulos de formação e, se for esse o caso, para o título profissional correspondente.
Artigo 23.oB
Os Estados-Membros reconhecem como prova suficiente, para os nacionais dos Estados-Membros cujos diplomas, certificados e outros títulos, no âmbito da presente directiva, não correspondam às denominações constantes da presente directiva relativamente a esse Estado-Membro, os diplomas, certificados e outros títulos concedidos por esses Estados-Membros acompanhados de um certificado emitido pelas autoridades ou organismos competentes dos Estados-Membros em causa. O certificado deve atestar que esses diplomas, certificados e outros títulos sancionam uma formação conforme às disposições da presente directiva e são equiparados pelo Estado-Membro que os emitiu àqueles cujas denominações constam da referida directiva.
Artigo 23.oC
Os Estados-Membros devem examinar os diplomas, certificados e outros títulos, no âmbito da presente directiva, adquiridos fora da União Europeia, se esses diplomas, certificados ou títulos tiverem sido reconhecidos num Estado-Membro, bem como a formação e/ou a experiência profissional adquiridas num Estado-Membro. A decisão do Estado-Membro deve ser tomada no prazo de três meses a contar da apresentação do processo completo por parte do interessado.
Artigo 23.oD
Em caso de indeferimento, as decisões dos Estados-Membros relativas aos pedidos de reconhecimento de diplomas, certificados e outros títulos no âmbito da presente directiva devem ser devidamente fundamentadas.
Os requerentes têm direito de recurso judicial nos termos do direito interno. A falta de decisão no prazo previsto é igualmente passível de recurso.".
10) São aditados os anexos A e B, tal como constam do anexo II da presente directiva.
Artigo 6.o
No n.o 1 do artigo 1.o da Directiva 78/687/CEE, a expressão "referido no artigo 3.o da mesma directiva" é substituída por "referido no anexos A da mesma directiva".
Secção 2.3
Veterinários
Artigo 7.o
A Directiva 78/1026/CEE é alterada do seguinte modo:
1) No artigo 2.o, a expressão "no artigo 3.o" é substituída pela expressão "no anexo".
2) É revogado o artigo 3.o
3) As remissões para o artigo 3.o devem ser consideradas como sendo feitas para o anexo.
4) São aditados os seguintes artigos: "Artigo 17.oA
Os Estados-Membros devem notificar a Comissão das disposições legislativas, regulamentares e administrativas que adoptarem em matéria de concessão de diplomas, certificados e outros títulos, no âmbito da presente directiva. A Comissão deve publicar uma comunicação apropriada no Jornal Oficial das Comunidades Europeias, indicando as denominações adoptadas pelos Estados-Membros para os diplomas, certificados e outros títulos de formação e, se for esse o caso, para o título profissional correspondente.
Artigo 17.oB
Os Estados-Membros reconhecem como prova suficiente, para os nacionais dos Estados-Membros cujos diplomas, certificados e outros títulos, no âmbito da presente directiva, não correspondam às denominações constantes da presente directiva relativamente a esse Estado-Membro, os diplomas, certificados e outros títulos concedidos por esses Estados-Membros acompanhados de um certificado emitido pelas autoridades ou organismos competentes dos Estados-Membros em causa. O certificado deve atestar que esses diplomas, certificados e outros títulos sancionam uma formação conforme às disposições da presente directiva e são equiparados pelo Estado-Membro que os emitiu àqueles cujas denominações constam da referida directiva.
Artigo 17.oC
Os Estados-Membros devem examinar os diplomas, certificados e outros títulos, no âmbito da presente directiva, adquiridos fora da União Europeia, se esses diplomas, certificados ou títulos tiverem sido reconhecidos num Estado-Membro, bem como a formação e/ou a experiência profissional adquiridas num Estado-Membro. A decisão do Estado-Membro deve ser tomada no prazo de três meses a contar da apresentação do processo completo por parte do interessado.
Artigo 17.oD
Em caso de indeferimento, as decisões dos Estados-Membros relativas aos pedidos de reconhecimento de diplomas, certificados e outros títulos no âmbito da presente directiva devem ser devidamente fundamentadas.
Os requerentes têm direito de recurso judicial nos termos do direito interno. A falta de decisão no prazo previsto é igualmente passível de recurso.".
5) É aditado o anexo, tal como consta do anexo III da presente directiva.
Artigo 8.o
No n.o 1 do artigo 1.o da Directiva 78/1027/CEE, a expressão "referido no artigo 3.o da Directiva 78/1026/CEE" é substituída por "referido no anexo da Directiva 78/1026/CEE".
Secção 2.4
Parteiras
Artigo 9.o
A Directiva 80/154/CEE é alterada do seguinte modo:
1) No n.o 1 do artigo 2.o, a expressão "referidos no artigo 3.o" é substituída por "referidos no anexo".
2) No quarto e quinto travessões do n.o 1 do artigo 2.o, a expressão "referido no artigo 3.o da Directiva 77/452/CEE" é substituída por "referido no anexo da Directiva 77/452/CEE".
3) É revogado o artigo 3.o
4) As remissões para o artigo 3.o devem ser consideradas como sendo feitas para o anexo.
5) São aditados os seguintes artigos: "Artigo 19.oA
Os Estados-Membros devem notificar a Comissão das disposições legislativas, regulamentares e administrativas que adoptarem em matéria de concessão de diplomas, certificados e outros títulos, no âmbito da presente directiva. A Comissão deve publicar uma comunicação apropriada no Jornal Oficial das Comunidades Europeias, indicando as denominações adoptadas pelos Estados-Membros para os diplomas, certificados e outros títulos de formação e, se for esse o caso, para o título profissional correspondente.
Artigo 19.oB
Os Estados-Membros reconhecem como prova suficiente, para os nacionais dos Estados-Membros cujos diplomas, certificados e outros títulos, no âmbito da presente directiva, não correspondam às denominações constantes da presente directiva relativamente a esse Estado-Membro, os diplomas, certificados e outros títulos concedidos por esses Estados-Membros acompanhados de um certificado emitido pelas autoridades ou organismos competentes dos Estados-Membros em causa. O certificado deve atestar que esses diplomas, certificados e outros títulos sancionam uma formação conforme às disposições da presente directiva e são equiparados pelo Estado-Membro que os emitiu àqueles cujas denominações constam da referida directiva.
Artigo 19.oC
Os Estados-Membros devem examinar os diplomas, certificados e outros títulos, no âmbito da presente directiva, adquiridos fora da União Europeia, se esses diplomas, certificados ou títulos tiverem sido reconhecidos num Estado-Membro, bem como a formação e/ou a experiência profissional adquiridas num Estado-Membro. A decisão do Estado-Membro deve ser tomada no prazo de três meses a contar da apresentação do processo completo por parte do interessado.
Artigo 19.oD
Em caso de indeferimento, as decisões dos Estados-Membros relativas aos pedidos de reconhecimento de diplomas, certificados e outros títulos no âmbito da presente directiva devem ser devidamente fundamentadas.
Os requerentes têm direito de recurso judicial nos termos do direito interno. A falta de decisão no prazo previsto é igualmente passível de recurso.".
6) É aditado o anexo, tal como consta do anexo IV da presente directiva.
Artigo 10.o
A Directiva 80/155/CEE é alterada do seguinte modo:
1) No n.o 1 do artigo 1.o, a expressão "referido no artigo 3.o" é substituída por "referido no anexo".
2) No segundo travessão do n.o 2 do artigo 1.o, a expressão "referido no artigo 3.o da Directiva 77/452/CEE" é substituída por "referido no anexo da Directiva 77/452/CEE".
Secção 2.5
Arquitectos
Artigo 11.o
A Directiva 85/384/CEE é alterada do seguinte modo:
1) São aditados os seguintes artigos: "Artigo 6.o
Os Estados-Membros devem examinar os diplomas, certificados e outros títulos adquiridos fora da União Europeia, se esses diplomas, certificados ou títulos tiverem sido reconhecidos num Estado-Membro, bem como a formação e/ou a experiência profissional adquiridas num Estado-Membro. A decisão do Estado-Membro deve ser tomada no prazo de três meses a contar da apresentação do processo completo por parte do interessado.
Artigo 6.oA
Em caso de indeferimento, as decisões dos Estados-Membros relativas aos pedidos de reconhecimento de diplomas, certificados e outros títulos devem ser devidamente fundamentadas.
Os requerentes têm o direito de recurso judicial nos termos do direito interno. A falta de decisão no prazo previsto é igualmente passível de recurso.".
2) É revogado o artigo 15.o
3) No n.o 1 do artigo 24.o, a expressão "em conformidade com os artigos 17.o e 18.o" é substituída por "nos termos dos artigos 17.o e 18.o, em caso de estabelecimento e nos termos do artigo 22.o, em caso de prestação de serviços".
Secção 2.6
Farmacêuticos
Artigo 12.o
No artigo 2.o da Directiva 85/432/CEE é aditado o seguinte número: "6. A título transitório e em derrogação do disposto nos n.os 3 e 5, a Itália, cujas disposições legislativas, regulamentares e administrativas previam uma formação que não foi inteiramente alinhada com os requisitos de formação previstos no presente artigo, no prazo previsto no artigo 5.o, pode continuar a aplicar essas disposições às pessoas que iniciaram a sua formação em farmácia antes de 1 de Novembro de 1993 e a concluíram antes de 1 de Novembro de 2003.
Os Estados-Membros de acolhimento podem exigir aos titulares de diplomas, certificados e outros títulos em farmácia emitidos em Itália, que sancionam formações iniciadas antes de 1 de Novembro de 1993 e concluídas antes de 1 de Novembro de 2003, que os seus diplomas, certificados e outros títulos sejam acompanhados de um atestado que comprove que exerceram efectiva e licitamente durante, pelo menos, três anos consecutivos dos cinco anos que precederam a emissão do atestado, uma das actividades referidas no n.o 2 do artigo 1.o, desde que essa actividade esteja regulamentada em Itália.".
Artigo 13.o
A Directiva 85/433/CEE é alterada do seguinte modo:
1) No artigo 1.o, a expressão "referidos no artigo 4.o" é substituída por "referidos no anexo".
2) É revogado o artigo 3.o
3) É revogado o artigo 4.o
4) As remissões para o artigo 4.o devem ser consideradas como sendo feitas para o anexo.
5) São aditados os seguintes artigos: "Artigo 18.oA
Os Estados-Membros devem notificar a Comissão das disposições legislativas, regulamentares e administrativas que adoptarem em matéria de concessão de diplomas, certificados e outros títulos, no âmbito da presente directiva. A Comissão deve publicar uma comunicação apropriada no Jornal Oficial das Comunidades Europeias, indicando as denominações adoptadas pelos Estados-Membros para os diplomas, certificados e outros títulos de formação e, se for esse o caso, para o título profissional correspondente.
Artigo 18.oB
Os Estados-Membros reconhecem como prova suficiente, para os nacionais dos Estados-Membros cujos diplomas, certificados e outros títulos, no âmbito da presente directiva, não correspondam às denominações constantes da presente directiva relativamente a esse Estado-Membro, os diplomas, certificados e outros títulos concedidos por esses Estados-Membros acompanhados de um certificado emitido pelas autoridades ou organismos competentes dos Estados-Membros em causa. O certificado deve atestar que esses diplomas, certificados e outros títulos sancionam uma formação conforme às disposições da presente directiva e são equiparados pelo Estado-Membro que os emitiu àqueles cujas denominações constam da referida directiva.
Artigo 18.oC
Os Estados-Membros devem examinar os diplomas, certificados e outros títulos, no âmbito da presente directiva, adquiridos fora da União Europeia, se esses diplomas, certificados ou títulos tiverem sido reconhecidos num Estado-Membro, bem como a formação e/ou a experiência profissional adquiridas num Estado-Membro. A decisão do Estado-Membro deve ser tomada no prazo de três meses a contar da apresentação do processo completo por parte do interessado.
Artigo 18.oD
Em caso de indeferimento, as decisões dos Estados-Membros relativas aos pedidos de reconhecimento de diplomas, certificados e outros títulos, no âmbito da presente directiva, devem ser devidamente fundamentadas.
Os requerentes têm direito de recurso judicial nos termos do direito interno. A falta de decisão no prazo previsto é igualmente passível de recurso.".
6) É aditado o anexo, tal como consta do anexo V da presente directiva.
Secção 2.7
Médicos
Artigo 14.o
A Directiva 93/16/CEE é alterada do seguinte modo:
1) No artigo 2.o, a expressão "enumerados no artigo 3.o" é substituída por "enumerados no anexo A".
2) É revogado o artigo 3.o
3) O título do capítulo II passa a ter a seguinte redacção: "Diplomas, certificados e outros títulos de médico especialista".
4) O artigo 4.o passa a ter a seguinte redacção: "Artigo 4.o
Os Estados-Membros em que existam disposições legislativas, regulamentares e administrativas na matéria devem reconhecer os diplomas, certificados e outros títulos de médico especialista concedidos aos nacionais dos Estados-Membros pelos outros Estados-Membros, nos termos do disposto nos artigos 24.o, 25.o, 26.o e 29.o e enumerados nos anexos B e C, conferindo-lhes o mesmo efeito, no seu território, que o conferido aos diplomas, certificados e outros títulos por eles concedidos.".
5) O artigo 5.o passa a ter a seguinte redacção: "Artigo 5.o
Os diplomas, certificados e outros títulos referidos no artigo 4.o são os que, emitidos pelas autoridades ou organismos competentes indicados no anexo B, correspondem, para a formação especializada em causa, às denominações que constam do anexo C em relação aos Estados-Membros em que existe essa formação.".
6) É revogado o título do capítulo III e os artigos 6.o e 7.o
7) No artigo 8.o:
a) Ao n.o 2, é aditado o seguinte parágrafo: "O Estado-Membro terá igualmente em conta a sua experiência profissional, formação complementar e formação médica contínua";
b) O n.o 3 passa a ter a seguinte redacção: "3. As autoridades ou organismos competentes do Estado-Membro de acolhimento, após terem apreciado o conteúdo e a duração da formação do interessado com base nos diplomas, certificados ou outros títulos apresentados, e tendo em conta a sua experiência profissional, formação complementar e formação médica contínua, devem informá-lo da duração da formação complementar necessária, assim como dos domínios que ela deverá abranger.";
c) É aditado o seguinte número: "4. A decisão do Estado-Membro deve ser tomada no prazo de quatro meses a contar da apresentação do pedido, acompanhado da documentação completa do interessado.".
8) No artigo 9.o, é aditado o seguinte número: "2-a) Os Estados-Membros reconhecem os títulos de médico especialista atribuídos em Espanha aos médicos que tenham concluído uma formação especializada antes de 1 de Janeiro de 1995, que não responda aos requisitos mínimos de formação previstos nos artigos 24.o a 27.o, desde que esses títulos sejam acompanhados de um certificado emitido pelas autoridades competentes espanholas que comprove que o interessado foi aprovado no exame de competência profissional específica, organizado no âmbito das medidas excepcionais de regularização constantes do decreto real 1497/99, destinado a comprovar que o interessado possui um nível de conhecimentos e competências comparável ao dos médicos que possuem os títulos de médico especialista que constam, em relação à Espanha, do n.o 3 do artigo 5.o e do n.o 2 do artigo 7.o".
9) No artigo 23.o da Directiva 93/16/CE, é aditado o seguinte número: "6. A formação contínua deve assegurar, segundo os regimes próprios de cada Estado-Membro, que as pessoas que tenham concluído os seus estudos, se possam manter a par dos progressos da medicina.".
10) No n.o 1 do artigo 24, a alínea a) passa a ter a seguinte redacção: "a) Pressuponha a realização completa e com êxito de 6 anos de estudos, no âmbito do ciclo de formação referido no artigo 23.o no decurso dos quais tenham sido adquiridos conhecimentos apropriados em medicina geral.".
11) Os artigos 26.o e 27.o são substituídos pelo seguinte artigo: "Artigo 26.o
Os Estados-Membros em que existam disposições legislativas, regulamentares e administrativas na matéria devem assegurar que os períodos mínimos das formações especializadas não sejam inferiores aos períodos relativos a cada uma dessas formações referidos no anexo C. Esses períodos mínimos serão alterados de acordo com o procedimento previsto no n.o 3 do artigo 44.oA.".
12) O artigo 30.o passa a ter a seguinte redacção: "Artigo 30.o
Os Estados-Membros que dispensam no seu território o ciclo completo de formação referido no artigo 23.o devem criar uma formação específica em medicina geral que satisfaça pelo menos as condições previstas nos artigos 31.o e 32.o, de maneira a que os primeiros diplomas, certificados ou outros títulos comprovativos dessa formação sejam passados o mais tardar em 1 de Janeiro de 2006.".
13) No n.o 1 do artigo 31.o, a alínea b) passa a ter a seguinte redacção: "b) Ter uma duração mínima de três anos a tempo inteiro e efectuar-se sob o controlo das autoridades ou organismos competentes.".
14) No artigo 31.o, o n.o 2 passa a ter a seguinte redacção: "2. Sempre que o ciclo de estudos a que se refere o artigo 23.o comporte uma formação prática ministrada em meio hospitalar reconhecido que disponha do equipamento e dos serviços apropriados em medicina geral ou no quadro de uma prática de medicina geral reconhecida ou de um centro reconhecido no qual os médicos prestem cuidados primários, a duração da formação prática pode ser incluída na duração prevista na alínea b) do n.o 1, desde que não ultrapasse um ano. Esta possibilidade apenas é facultada aos Estados-Membros nos quais a duração da formação específica em medicina geral seja de dois anos em 1 de Janeiro de 2001.
Quando, no âmbito da aplicação do presente número, a Comissão verifique a existência de grandes dificuldades para um Estado-Membro relativamente ao nível de formação indicado na alínea b) do n.o 1, solicitará o parecer do comité de altos funcionários da saúde pública instituído pela Decisão 75/365/CEE do Conselho(21) e informará, nesse sentido, o Parlamento Europeu e o Conselho. A Comissão submete à apreciação do Parlamento Europeu e do Conselho eventuais propostas tendo em vista uma maior coordenação da duração da formação específica em medicina geral."
15) No segundo travessão do n.o 1 do artigo 34.o, a percentagem "60 %" é substituída por "50 %".
16) As remissões para os artigos 3.o, 6.o, 7.o e 27.o devem ser consideradas como sendo feitas, respectivamente, para o anexo A, o artigo 4.o, o artigo 5.o e o artigo 26.o
17) São aditados os seguintes artigos: "Artigo 42.oA
Os Estados-Membros devem notificar a Comissão das disposições legislativas, regulamentares e administrativas que adoptarem em matéria de concessão de diplomas, certificados e outros títulos, no âmbito da presente directiva. A Comissão deve publicar uma comunicação apropriada no Jornal Oficial das Comunidades Europeias, indicando as denominações adoptadas pelos Estados-Membros para os diplomas, certificados e outros títulos de formação e, se for esse o caso, para o título profissional correspondente.
Artigo 42.oB
Os Estados-Membros reconhecem como prova suficiente, para os nacionais dos Estados-Membros cujos diplomas, certificados e outros títulos, no âmbito da presente directiva, não correspondam às denominações constantes da presente directiva relativamente a esse Estado-Membro, os diplomas, certificados e outros títulos concedidos por esses Estados-Membros acompanhados de um certificado emitido pelas autoridades ou organismos competentes dos Estados-Membros em causa. O certificado deve atestar que esses diplomas, certificados e outros títulos sancionam uma formação conforme às disposições da presente directiva e são equiparados pelo Estado-Membro que os emitiu àqueles cujas denominações constam da referida directiva.
Artigo 42.oC
Os Estados-Membros devem examinar os diplomas, certificados e outros títulos, no âmbito da presente directiva, adquiridos fora da União Europeia, se esses diplomas, certificados ou títulos tiverem sido reconhecidos num Estado-Membro, bem como a formação e/ou a experiência profissional adquiridas num Estado-Membro. A decisão do Estado-Membro deve ser tomada no prazo de três meses a contar da apresentação do processo completo por parte do interessado.
Artigo 42.oD
Em caso de indeferimento, as decisões dos Estados-Membros relativas aos pedidos de reconhecimento de diplomas, certificados e outros títulos, no âmbito da presente directiva, devem ser devidamente fundamentadas.
Os requerentes têm direito de recurso judicial nos termos do direito interno. A falta de decisão no prazo previsto é igualmente passível de recurso.".
18) O artigo 44.oA é alterado do seguinte modo:
a) No n.o 1, a expressão "aos processos" é substituída por "ao procedimento";
b) O n.o 2 é revogado.
19) É aditado o anexo, tal como consta do anexo VI da presente directiva.
SECÇÃO 3
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 15.o
O mais tardar em 1 de Janeiro de 2008, a Comissão deve apresentar ao Parlamento Europeu e ao Conselho um relatório sobre a aplicação dos n.os 1 e 2 do artigo 1.o nos Estados-Membros.
Após a realização de todas as consultas necessárias, a Comissão deve apresentar as suas conclusões no que se refere a eventuais alterações ao regime actualmente previsto nos n.os 1 e 2 do artigo 1.o, assim como, se necessário, propostas de melhoria do regime em vigor.
Artigo 16.o
1. Os Estados-Membros devem pôr em vigor as disposições legislativas, regulamentares e administrativas necessárias para dar cumprimento à presente directiva, antes de 1 de Janeiro de 2003. Do facto informarão imediatamente a Comissão.
Quando os Estados-Membros aprovarem essas disposições, estas devem incluir uma referência à presente directiva ou ser acompanhadas dessa referência quando da sua publicação oficial. As modalidades dessa referência serão aprovadas pelos Estados-Membros.
2. Os Estados-Membros comunicarão à Comissão o texto das principais disposições de direito interno que adoptarem nas matérias reguladas pela presente directiva.
Artigo 17.o
A presente directiva entra em vigor na data da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
Artigo 18.o
Os Estados-Membros são os destinatários da presente directiva.
Feito em Bruxelas, em 14 de Maio de 2001.