32005R0856
L 143/3
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 856/2005 НА КОМИСИЯТА
от 6 юни 2005 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 466/2001 по отношение на токсини, причинени от гъби от рода Fusarium
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на процедури на Общността относно замърсители в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 466/2001 на Комисията (2) предвижда установяването на максимално съдържание за определени замърсители в хранителните продукти.
(2)
Някои държави-членки са приели или планират да приемат максимално съдържание за токсини, причинени от гъби от рода Fusarium, например за дезоксиниваленол (DON), зеараленон (ZEA) и фумонизини в определени хранителни продукти. Предвид различията в законодателството на държавите-членки относно разрешеното съдържание и предвид произтичащата от това опасност от нарушаване правилата на конкуренцията са необходими мерки на Общността, за да се гарантира единството на пазара, като същевременно се спазва принципът на пропорционалността.
(3)
Множество гъби от рода Fusarium, които са често срещани в почвата гъби, продуцират редица различни микотоксини от класа на трихотецените, например дезоксиниваленол (DON), ниваленол (NIV), Т-2 токсин и HT-2 токсин и някои други токсини (като зеараленон и фумонизини). Гъбите от рода Fusarium са разпространени най-често в зърнените храни, които се отглеждат в райони с умерен климат в Америка, Европа и Азия. Няколко от гъбите от рода Fusarium, които произвеждат токсини, са в състояние да произведат в различна степен два или повече от споменатите токсини.
(4)
Научният комитет по храните (НКХ) в редица свои становища е направил оценка на токсините, причинени от гъбите от рода Fusarium: за дезоксиниваленол (DON) през декември 1999 г., за зеараленон през юни 2000 г., за фумонизини през октомври 2000 г., впоследствие допълнена с актуални данни през април 2003 г., за ниваленол през май 2001 г., както и обща оценка на трихотецените през февруари 2002 г.
(5)
В становищата си Научният комитет по храните взе предвид, че наличните данни не насърчават установяването на обща допустима дневна доза (ДДД) за изброените трихотецени, на които е извършена оценка и затова определи следното:
-
за дезоксиниваленол (DON) - ДДД от 1 µg/kg телесно тегло на ден;
-
за ниваленол - временна ДДД (в-ДДД) от 7 µg/kg телесно тегло на ден;
-
за Т-2 токсин и HT-2 токсин - комбинирана временна ДДД от 0,06 µg/kg телесно тегло на ден.
За останалите токсини, причинени от гъбите от рода Fusarium, НКХ определи, както следва:
-
за зеараленон - временна ДДД (в-ДДД) от 0,2 µg/kg телесно тегло на ден;
-
за общото съдържание на фумонизини B1, B2 и B3, самостоятелно или в комбинация - ДДД от 2 µg/kg телесно тегло на ден.
(6)
В рамките на Директива 93/5/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1993 г. за подпомагане на Комисията и сътрудничество на държавите-членки в научното разглеждане на въпроси, които се отнасят до храните (3), бе осъществено научно сътрудничество по дейност (SCOOP), задача 3.2.10. „Събиране на данни за появата на токсини в храната, причинени от гъби от рода Fusarium и оценка на приемането им чрез храната от населението на държавите-членки на ЕС“ (4), която приключи през септември 2003 г.
Резултатите от посочената задача сочат, че микотоксините, причинени от гъби от род Fusarium, са широко разпространени в хранителната верига в Общността. Продуктите, произведени от житни растения, по-конкретно от пшеница и царевица, са основните източници на приемани с храната токсини, причинени от гъби от рода Fusarium. Докато за цялото население и за възрастните количеството на поеманите с храната токсини, причинени от гъби от рода Fusarium, често е по-малко от определената ДДД за съответния токсин, то по отношение на рисковите групи като кърмачета и малки деца, тези количества са близки до ДДД, а в някои случаи дори са по-високи.
(7)
По-специално, по отношение на дезоксиниваленол приеманите с храната токсини за категорията малки деца и юноши са близки по стойност до тези за ДДД. В повечето случаи за Т-2 токсин и HT-2 токсин изчислената доза е превишавала в-ДДД. Все пак трябва да се отбележи, че по отношение на Т-2 токсин и HT-2 токсин по-голямата част от данните са получени чрез използването на методи за анализ с висока аналитична граница на количествено определяне, и като се вземе предвид, че количеството на пробите над тази граница на количествено определяне е било по-малко от 20 %, количеството на приеманите токсини се е повлияла силно от аналитичната граница на определяне на използваните аналитични методи. За ниваленол всички дози са били доста под стойностите на в-ДДД. Що се отнася до останалите трихотецени, които са разгледани в рамките на споменатата по-горе дейност на НС (SCOOP-Task), например 3-ацетилдезоксиниваленол, 15-ацетилдезоксиниваленол, фузаренон-Х, Т-2 триол, диацетоксискирпенол, неосоланиол, моноацетоксискирпенол и верукол, съгласно наличната информация, количествата на всички приемани с храната токсини са малки.
(8)
За зеараленон, среднодневната доза е значително по-ниска от ДДД, но следва да се обърне внимание на тези групи от населението, които не са били идентифицирани в рамките на спомената дейност, но които вероятно редовно консумират много продукти с висока степен на замърсяване със зеараленон, а също и да се обърне внимание на храна, предназначена за консумация сред децата, тъй като разнообразието на хранителния режим сред малките деца е ограничено.
(9)
По отношение на фумонизимите изчислената доза за повечето групи от населението е значително под ДДД. Количеството на приеманите с храната фумонизими се увеличава значително, когато се вземат предвид само консуматорите. Въпреки това за тази група консуматори, дозата също е под ДДД. Все пак резултатите от мониторинговия контрол на реколта 2003 г. сочат, че царевицата и продуктите от царевица могат да бъдат силно замърсени с фумонизими. Целесъобразно е да се вземат мерки, за да не се допуска царевица и царевични продукти, които са с недопустимо висока степен на замърсяване да попаднат в хранителната верига.
(10)
Гъбите от рода Fusarium поразяват зърното в периода преди прибирането на реколтата. Във връзка със заразяването с гъби от рода Fusarium и образуването на микотоксини са определени няколко рискови фактора. Климатичните условия по време на развитието, по-специално при цъфтене, оказват основно влияние върху съдържанието на микотоксини. Все пак добрите производствени практики, чрез които рисковите фактори се ограничават до минимум, могат да предотвратят в известна степен замърсяването с гъби от рода Fusarium.
(11)
За опазването на общественото здраве е важно да се определи максимално съдържание за непреработените зърнени храни, за да се избегне постъпването в хранителната верига на зърнени храни с висока степен на замърсяване, както и за да се насърчи и осигури приемането на всички мерки на всички етапи от производствената верига - на полето, по време на прибиране на реколтата и при нейното съхранение (чрез прилагането на добри земеделски практики). Целесъобразно е максималното съдържание да се прилага за непреработени зърнени храни, както и да включва зърнени храни, пуснати на пазара за първична механична преработка, тъй като на този етап предназначението на зърнените храни вече е известно - като храна, за фураж или за промишлена преработка. Процедурите по почистване, сортиране и сушене не се считат за първична механична преработка, доколкото не се упражнява физическа сила върху самото житно зърно, докато в същото време остъргването (премахването на повърхностния слой на зърното) следва да се смята за първична преработка.
(12)
Максималното съдържание се установява на дадено ниво, като се отчитат наличните данни за приемането чрез храната на съответния токсин в човешкия организъм, като това ниво може да бъде реално постижимо чрез спазване на добри практики по време на всички етапи на производството и разпространението. Този подход гарантира, че предприятията от хранително-вкусовата промишленост прилагат всички възможни мерки, за да предотвратят или намалят замърсяването, доколкото е възможно, с цел опазване здравето на хората.
(13)
По отношение на царевицата все още не се знаят с точност всички фактори, които участват при образуването на токсини, причинени от гъби от рода Fusarium, по-специално зеараленон и фумонизини B1 и B2. Затова се дава един период от време, през който се позволява на предприятията от хранително-вкусовата промишленост, които участват във веригата на зърнените храни, да извършват изследвания за източниците на образуване на споменатите микотоксини и за определянето на управленски мерки, които да се вземат с цел предотвратяване на тяхното наличие, доколкото това е практически възможно. Максималното съдържание, което се основава на наличната понастоящем информация за появата на токсини в храните, се предлага да се прилага от 2007 г. нататък, в случай че до този срок не бъде установено специфично максимално съдържание въз основа на новопостъпила информация за появата и образуването на токсини.
(14)
Чрез почистване и механична преработка съдържанието на токсини, причинени от гъби от рода Fusarium в суровите житни растения, може да се намали в различна степен при преработените продукти от зърнени храни. Предвид различните степени на намаляване на съдържанието е целесъобразно да се определи максимално съдържание за зърнени храни, предназначени за крайния потребител, с цел защита на потребителя, като освен това е необходимо да има влязло в сила законодателство, което да се прилага. При определянето на максимално съдържание за продукти от зърнени храни, предназначени за крайния потребител, трябва да се спазва прагматичен подход. Освен това е целесъобразно определянето на максимално съдържание за основни съставки на храните, получени от зърнени храни, за да се осигури ефективно прилагане в интерес на гарантиране опазването на общественото здраве.
(15)
Предвид ниските нива на замърсяване на ориза с токсини, причинени от гъби от рода Fusarium, не се предлага максимално съдържание за ориз и продукти от него.
(16)
Поради едновременното им присъствие не е необходимо да се предприемат специфични мерки за 3-ацетил дезоксиниваленол, 15-ацетил дезоксиниваленол и фумонизин B3, тъй като евентуални мерки по отношение, по-специално, на дезоксиниваленол и фумонизин B1 + B2 също ще предпазят човешкото население от риск от недопустимо излагане на 3-ацетил дезоксиниваленол, 15-ацетил дезоксиниваленол и фумонизин B3. Същото се отнася и за ниваленол, за който до известна степен може да се наблюдава едновременно присъствие с дезоксиниваленол, като е изчислено, че излагането на човешкия организъм на ниваленол е значително под нивото на в-ДДД.
(17)
Понастоящем данните за наличието на Т-2 токсин и HT-2 токсин са крайно ограничени. Налице е обаче неотложна нужда от разработването и валидирането на чувствителен метод за анализ. Въпреки това изчисленията за поемани с храната токсини ясно показват, че наличието на Т-2 токсин и HT-2 може да представлява повод за тревога за общественото здраве. Следователно е необходимо и е от първостепенна важност разработването на чувствителен метод за анализ, събирането на повече данни за поява на токсини и провеждането на повече проучвания/изследвания по отношение на факторите, свързани с наличието на Т-2 токсин и HT-2 токсин в зърното и зърнените продукти, и по-специално в овеса и произведените от овес продукти.
(18)
Следователно Регламент (ЕО) № 466/2001 следва да се измени съответно.
(19)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 466/2001 се изменя, както следва:
1.
В член 2, параграф 3 се заменя със следното:
„3. Без да се засягат разпоредбите на член 3, параграф 1 и член 4, параграф 3, се забранява следното:
а)
използването на продукти, които не отговарят на максималното съдържание, определено в приложение I, като съставки на храни, използвани за производството на съставни храни или на други хранителни продукти;
б)
смесването на продукти, които отговарят на максималното съдържание, и храни със съдържание на токсини над допустимото максимално съдържание, определени в приложение I;
в)
умишленото обезвреждане (детоксикация) на продуктите чрез методи за химическа обработка в случай на замърсителите, изброени в приложение I, раздел 2 („Микотоксини“).“
2.
В член 5 се добавя следният параграф 5:
„5. Комисията трябва да преразгледа точки 2.4, 2.5, 2.6 и 2.7 от раздел 2 от приложение I в срок до 1 юли 2008 г. по отношение на максималното съдържание за дезоксиниваленол, зеараленон и фумонизин B1 + B2 с оглед включването на максимално съдържание за Т-2 токсин и HT-2 токсин в зърнените храни и продуктите от тях.
За целта държавите-членки и заинтересованите страни съобщават на Комисията всяка година резултатите от предприетите изследвания включително данни за появата на токсини и напредъка във връзка с прилагането на превантивни мерки с цел да се избегне замърсяването с дезоксиниваленол, зеараленон, Т-2 токсин и HT-2 и фумонизин B1 + B2.“
3.
Приложение I се изменя съгласно приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2006 г. Настоящият регламент не се прилага за продукти, които са били пуснати на пазара преди 1 юли 2006 г. в съответствие с приложимите разпоредби. Тежестта, свързана с доказване кога продуктите са били пуснати на пазара, се поема от съответното предприятие от хранително-вкусовата промишленост.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 6 юни 2005 година.
REGULAMENTO (CE) N.o 856/2005 DA COMISSÃO
de 6 de Junho de 2005
que altera o Regulamento (CE) n.o 466/2001, no que diz respeito às toxinas Fusarium
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CEE) n.o 315/93 do Conselho, de 8 de Fevereiro de 1993, que estabelece procedimentos comunitários para os contaminantes presentes nos géneros alimentícios (1), nomeadamente o n.o 3 do artigo 2.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CE) n.o 466/2001 da Comissão (2) fixa os teores máximos para certos contaminantes presentes nos géneros alimentícios.
(2)
Certos Estados-Membros adoptaram ou prevêem a adopção de teores máximos de toxinas Fusarium, como o desoxinivalenol (DON), a zearalenona (ZEA) e as fumonisinas em certos géneros alimentícios. Tendo em vista as disparidades entre os teores autorizados nos Estados-Membros e o consequente risco de distorção da concorrência, impõem-se medidas comunitárias para garantir a unidade do mercado e o respeito do princípio da proporcionalidade.
(3)
Diversas variedades de fungos Fusarium, que são fungos comuns do solo, produzem várias micotoxinas diferentes do grupo dos tricotecenos, como o desoxinivalenol (DON), o nivalenol (NIV), a toxina T-2 e a toxina HT-2, bem como outras toxinas (zearalenona e fumonisinas). Os fungos Fusarium encontram-se, com frequência, nos cereais produzidos nas regiões temperadas da América, Europa e Ásia. Alguns dos fungos Fusarium produtores de toxinas podem produzir, em grau variável, duas ou mais destas toxinas.
(4)
O Comité Científico da Alimentação Humana (CCAH) avaliou as toxinas Fusarium em diversos pareceres, nomeadamente: o desoxinivalenol (DON) em Dezembro de 1999; a zearalenona em Junho de 2000; as fumonisinas em Outubro de 2000 (parecer actualizado em Abril de 2003); o nivalenol em Outubro de 2000 e as toxinas T-2 e HT-2 em Maio de 2001, tendo realizado uma avaliação de grupo relativa aos tricotecenos em Fevereiro de 2002.
(5)
O CCAH considerou que os dados disponíveis não apoiavam a fixação de uma só dose diária admissível (DDA) para os tricotecenos avaliados e fixou:
-
uma DDA de 1 μg/kg massa corporal para o desoxinivalenol (DON);
-
uma DDA temporária (DDA-t) de 0,7 μg/kg massa corporal para o nivalenol;
-
uma DDA temporária combinada de 0,06 μg/kg massa corporal para as toxinas T-2 e HT-2.
Para as outras toxinas Fusarium, o CCAH fixou:
-
uma DDA temporária (DDA-t) de 0,2 μg/kg massa corporal para a zearalenona;
-
uma DDA de 2 μg/kg massa corporal para o total de fumonisinas B1, B2 e B3, estremes ou em combinação.
(6)
No quadro da Directiva 93/5/CEE do Conselho, de 25 de Fevereiro de 1993, relativa à assistência dos Estados-Membros à Comissão e à sua cooperação na análise científica de questões relacionadas com os produtos alimentares (3), a tarefa de cooperação na análise científica 3.2.10 “Recolha de dados relativos à ocorrência de toxinas Fusarium em produtos alimentares e avaliação da ingestão através da dieta pela população dos Estados-Membros da UE” (4) foi realizada e finalizada em Setembro de 2003.
Os resultados dessa tarefa demonstram que as micotoxinas Fusarium estão largamente distribuídas na cadeia alimentar na Comunidade. As fontes mais importantes de ingestão de toxinas Fusarium através da dieta são os produtos fabricados a partir de cereais, em particular do trigo e do milho. Enquanto as ingestões de toxinas Fusarium através da dieta pela população total e pelos adultos são frequentemente inferiores à DDA para a respectiva toxina, no caso dos grupos de risco como lactentes e crianças jovens, essas ingestões estão próximo ou excedem mesmo a DDA, em alguns casos.
(7)
Em particular no caso do desoxinivalenol, a ingestão através da dieta pelo grupo de crianças jovens e adolescentes está próxima da DDA. Quanto às toxinas T-2 e HT-2, a estimativa da ingestão através da dieta excede, na maior parte dos casos, a DDA-t. Contudo, é de notar que, relativamente às toxinas T-2 e HT-2, a maior parte dos dados relativos à ocorrência foi obtida utilizando métodos analíticos com um limite de detecção elevado; considerando igualmente que a quantidade de amostras acima do limite de detecção era inferior a 20 %, a estimativa da ingestão através da dieta foi fortemente influenciada pelo limite de detecção utilizado nos métodos analíticos. Quanto ao nivalenol, todas as doses estavam muito abaixo da DDA-t. De acordo com a informação disponível relativa aos demais tricotecenos considerados na tarefa de cooperação na análise científica acima mencionada, como o 3-acetildesoxinivalenol, o 15-acetildesoxinivalenol, a fusarenona-X, o T2-triol, o diacetoxiscirpenol, o neosolaniol, o monoacetoxiscirpenol e o verrucol, todas as ingestões através da dieta são baixas.
(8)
Quanto à zearalenona, a dose diária média é significativamente mais baixa do que a DDA, devendo, no entanto, analisar-se as faixas da população não identificadas na tarefa que possam ter um consumo regular elevado de produtos com forte incidência de contaminação por zearalenona, bem como os alimentos destinados a serem consumidos por crianças, uma vez que a diversidade da dieta das crianças jovens é limitada.
(9)
No caso das fumonisinas, a estimativa da ingestão através da dieta para a maior parte das faixas da população situa-se muito abaixo da DDA. A ingestão de fumonisinas através da dieta aumenta significativamente quando se considera apenas os consumidores. Contudo, a ingestão através da dieta situa-se abaixo da DDA, mesmo no caso deste grupo de consumidores. No entanto, os resultados do controlo de vigilância da colheita de 2003 indicam que o milho e os produtos à base de milho podem estar fortemente contaminados por fumonisinas. É conveniente tomar medidas para evitar que esse milho e esses produtos à base de milho, cuja contaminação é inaceitavelmente elevada, entrem na cadeia alimentar.
(10)
As espécies Fusarium infectam os cereais antes da colheita. Foram identificados vários factores de risco relacionados com a infecção Fusarium e com a formação de micotoxinas. As condições climáticas durante o crescimento, em particular durante a floração, exercem uma influência importante sobre o teor de micotoxinas. Contudo, as boas práticas agrícolas, em que os factores de risco estão reduzidos ao mínimo, podem impedir até certo ponto a contaminação por fungos Fusarium.
(11)
É importante para a protecção da saúde pública que sejam fixados teores máximos para os cereais não transformados, a fim de evitar que cereais fortemente contaminados entrem na cadeia alimentar, e fomentar e garantir que sejam tomadas todas as medidas durante as fases de crescimento, colheita e armazenagem da cadeia de produção (através da adopção de boas práticas agrícolas, de colheita e armazenagem). É conveniente aplicar o teor máximo fixado para os cereais não transformados aos cereais introduzidos no mercado para uma primeira fase de transformação, uma vez que já se conhece a sua utilização prevista (alimentos, alimentos para animais ou indústria). Os procedimentos de limpeza, triagem e secagem não são considerados como uma primeira fase de transformação, visto não ser praticada qualquer acção física no cereal propriamente dito, enquanto o descasque deve ser considerado como uma primeira fase de transformação.
(12)
Na fixação dos teores máximos é tida em conta a exposição humana actual em relação à dose diária admissível da toxina em questão e a possibilidade de estes serem razoavelmente alcançados através do respeito das boas práticas em todas as fases de produção e distribuição. Esta abordagem garante que os operadores das empresas do sector alimentar apliquem todas as medidas possíveis para evitar ou reduzir ao máximo a contaminação, a fim de proteger a saúde pública.
(13)
Em relação ao milho, não se conhecem na íntegra todos os factores implicados na formação das toxinas Fusarium, em particular da zearalenona e das fumonisinas B1 e B2. Assim, é concedido aos operadores das empresas do sector alimentar da cadeia cerealífera um prazo para investigar as fontes de formação destas micotoxinas e identificar as medidas de gestão a adoptar para impedir a sua presença tanto quanto razoavelmente possível. Propõe-se que, a partir de 1 de Julho de 2007, sejam aplicados teores máximos baseados nos dados actualmente disponíveis, caso não sejam fixados até então teores máximos específicos baseados em informação nova relativa à ocorrência e à formação.
(14)
Através da limpeza e da transformação, o teor de toxinas Fusarium nos cereais não transformados pode ser reduzido de forma variável nos produtos transformados à base de cereais. Tendo em conta que essa redução é variável, é conveniente fixar um teor máximo para os produtos à base de cereais destinados ao consumidor final que proteja os consumidores, e necessária uma legislação com força executiva. Deve ser adoptada uma abordagem pragmática ao fixar teores máximos para os produtos à base de cereais destinados ao consumidor final. Além disso, é conveniente fixar um teor máximo para os principais ingredientes alimentares derivados dos cereais, a fim de garantir uma execução eficaz que permita zelar pela protecção da saúde pública.
(15)
Tendo em conta os baixos teores de contaminação por toxinas Fusarium detectados no arroz, não são propostos teores máximos nem para o arroz, nem para os produtos à base de arroz.
(16)
Não é necessário, devido à concorrência, considerar medidas específicas relativas ao 3-acetildesoxinivalenol, ao 15-acetildesoxinivalenol e à fumonisina B3, já que eventuais medidas relativas, em particular, ao desoxinivalenol e às fumonisinas B1 + B2 também protegeriam a população humana de uma exposição inaceitável ao 3-acetildesoxinivalenol, ao 15-acetildesoxinivalenol e à fumonisina B3. O mesmo se aplica ao nivalenol, uma vez que se pode observar, em certa medida, a coocorrência com o desoxinivalenol e se estima que a exposição humana ao nivalenol está significativamente abaixo da DDA-t.
(17)
Os dados relativos à presença das toxinas T-2 e HT-2 são, até ao momento, limitados. Além disso, é urgentemente necessário desenvolver e validar um método analítico sensível. Contudo, as estimativas relativas à ingestão indicam claramente que a presença de T-2 e HT-2 pode constituir um problema para a saúde pública. Por conseguinte, é necessário e altamente prioritário desenvolver um método sensível, recolher dados relativos à ocorrência e reforçar a investigação sobre os factores implicados na presença de T-2 e HT-2 nos cereais e nos produtos à base de cereais, em particular na aveia e nos produtos à base de aveia.
(18)
Por conseguinte, o Regulamento (CE) n.o 466/2001 deve ser alterado em conformidade.
(19)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da Saúde Animal,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
O Regulamento (CE) n.o 466/2001 é alterado do seguinte modo:
1.
O n.o 3 do artigo 2.o passa a ter a seguinte redacção:
«3. Sem prejuízo do disposto no n.o 1 do artigo 3.o e no n.o 3 do artigo 4.o, é proibido o seguinte:
a)
Utilizar produtos que não respeitem os teores máximos fixados no anexo I enquanto ingredientes alimentares para a produção de géneros alimentícios compostos ou de outros géneros alimentícios;
b)
Misturar produtos conformes aos teores máximos com produtos que excedam o teores máximos fixados no anexo I;
c)
Descontaminar deliberadamente produtos por meio de tratamentos químicos, no caso dos contaminantes incluídos na lista da secção 2 (Micotoxinas) do anexo I.».
2.
No artigo 5.o, é aditado o seguinte n.o 5:
«5. A Comissão reexaminará os pontos 2.4, 2.5, 2.6 e 2.7 da secção 2 do anexo I até 1 de Julho de 2008, no que diz respeito aos teores máximos de desoxinivalenol, zearalenona e fumonisinas B1+B2, e com vista a incluir um teor máximo para as toxinas T-2 e HT-2 nos cereais e produtos à base de cereais.
Para o efeito, os Estados-Membros e as partes interessadas devem comunicar anualmente à Comissão os resultados dos estudos efectuados, incluindo dados relativos à ocorrência, e os progressos conseguidos na aplicação de medidas preventivas destinadas a evitar contaminações por desoxinivalenol, zearalenona, toxinas T-2 e HT-2 e fumonisinas B1+B2.».
3.
O anexo I é alterado em conformidade com o anexo do presente regulamento.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
É aplicável a partir de 1 de Julho de 2006. O presente regulamento não se aplica a produtos que tenham sido introduzidos no mercado antes de 1 de Julho de 2006, em conformidade com as disposições aplicáveis. Incumbe ao operador da empresa do sector alimentar provar em que data os produtos foram introduzidos no mercado.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 6 de Junho de 2005.