31996R0482
L 070/4
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (EО) № 482/96 НА КОМИСИЯТА
от 19 март 1996 година
за изменение на Регламент (ЕИО) № 2454/93, който установява разпоредби по прилагането на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митническия кодекс на Общността
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (EИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (1), изменен последно от Акта за присъединяване на Австрия, Финландия и Швеция, и по-специално член 249 от него,
като има предвид, че се налага определяне на случаите, при които определени документи не следва задължително да придружават митническите декларации;
като има предвид, че за случаите когато деклариращият отказва да присъства при вземане на образци или да назначи свой представител, или по друг начин не предоставя на митническите органи необходимата им помощ, те следва да имат възможност да обявят декларацията за нищожна;
като има предвид, че членове от 325 до 340 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (2), последно изменен с Регламент (EО) № 1762/95 (3), установява специален метод за административно сътрудничество с цел да се докаже статутът на продукти от Общността от морски риболов, добити от плавателни съдове на държавите-членки и на стоките, добити на борда на подобни плавателни съдове от уловените продукти;
като има предвид, че с оглед на спецификата на начина, по който въпросните продукти са уловени, начина на получаване на стоките и начина, по който се изпращат и двете към Общността, следва да се добави отделен раздел към част II, дял II, глава 3 - Статут на местни стоки - от Регламент (ЕИО) № 2454/93, определящ конкретните условия за подобни продукти и стоки;
като има предвид, че статутът на тези продукти и стоки следва да се разглежда отделно от тарифната им ставка или класиране, както и от националността и използваните транспортни средства, или държавите-членки, през които се въвеждат в Общността;
като има предвид, че риболовните плавателни съдове и корабите фабрики на Общността следва да получат точно определение;
като има предвид, че с цел избягване на излишната документация, митническите органи следва да допускат изключения от процедурата на разтоварването на суша на продукти и стоки от риболовни плавателни съдове;
като има предвид, че за да се подобрят резултатите от проверките по използване на процедурата, формулярите Т2М следва да се парафират от орган, регистриращ плавателните съдове, за които се издават формуляри; като има предвид, че всеки сертификат, издаден от трета страна, следва да се включи във формулярите, а издалият ги митнически орган да бъде информиран как са били употребени;
като има предвид, че поради продължаващия проблем с измамни операции по митническия режим транзит на Общността, следва да се въведат разпоредби за посочване на обвързващи маршрути и да се забрани промяната на митническата служба по направление, особено за движение на стоките, за които е отменено пълното обезпечение; като има предвид, че това налага подсилване на използваната система с пълно обезпечение и въвеждане на бъдеща гъвкавост на разпоредбите за отмяна на пълно обезпечение чрез изменение на тези разпоредби; като има предвид, че за повече яснота членове 360, 361 и 362 от Регламент (EИО) № 2454/93 следва да се преработят; като има предвид, че това налага и адаптиране на разпоредбите на членове 368 и 376 от гореспоменатия регламент;
като има предвид, че е целесъобразно да се внесе повече гъвкавост при представяне на алтернативни доказателства, които позволяват освобождаване от транзитни операции при невръщане на Копие 5 от Единния административен документ;
като има предвид, че по отношение на разпоредбите за прилагане на карнетка TIR митническата територия на Общността представлява една територия;
като има предвид, че зачестилите случаи на нарушения, свързани с превоза на стоки по реда на процедурата TIR, могат да предизвика компетентните власти да приемат на основание на член 38 от Конвенцията TIR мерки по изключване от нея;
като има предвид, че правилата по прилагане на член 38 от Конвенцията TIR следва да се хармонизират на равнище на Общността;
като има предвид, че прилаганите икономически условия по реда на митническия режим за активно усъвършенстване следва да се прилагат еднакво в цялата Общност;
като има предвид, че стана очевидно, че митническите служби на държавите-членки срещат трудности при издаване на разрешителни за временен внос на стоки по реда на член 684 от Регламент (ЕИО) № 2454/93; като има предвид, че при високи суми те са длъжни да изискат писмена декларация, осигуряваща обезпечение, равно на точната сума на въпросното митническо задължение; като има предвид, че в много случаи това води до нежелателни пречки по границите на Общността за пътуващи, или от друга страна, за издаване на разрешителни за временен внос без обезпечение въпреки голяма сума митни сборове; като има предвид, че едно трайно решение на тези трудности изисква в подобни случаи допускането за временен внос и въвеждане на стоки по реда на член 684 да може да се извършва чрез устна митническа декларация; като има предвид, че това изисква приемане на съответните правила;
като има предвид, че когато вносни стоки се завеждат предварително по митнически режим на временен внос и впоследствие се признават за местни, се удържа компенсаторна лихва; като има предвид, че с оглед равноправното третиране следва да се удържа компенсаторна лихва и при възникнало митническо задължение по причини различни от признаването за местни стоки; доколкото следва да се отмени възникналото митническо задължение при поставяне на стоки под режим на временен внос с частично освобождаване от мита, поради отсъствието на каквото и да било финансово предимство; като има предвид, че същите причини се отнасят и до представяне на обезпечение в брой, равно на едно от митническите задължения по реда на член 192, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2913/93; като има предвид, че за постигане на по-голямо равнище на правна сигурност е необходимо да се изисква максимално съответствие между правните разпоредби по удържане на компенсаторна лихва; като има предвид, че това налага промяна на член 709 от Регламент (ЕИО) № 2454/92 и адаптирането му към разпоредбите на член 589; като има предвид, че в хода на тези промени и на адаптирането е целесъобразно да се извършат редакторски корекции на член 709;
като има предвид, че Единният административен документ следва да се приеме, за да се вземат предвид разпоредбите на Регламент (EО) № 1172/95 на Съвета от 22 май 1995 г. относно статистиките, свързани с търговията на стоки от страна на Общността и държавите-членки, от една страна, и трети държави от друга (4), както и регламентите, определящи разпоредби по прилагането му;
като има предвид, че е целесъобразно да се приравнят разпоредбите по попълване на графа 33 от контролния екземпляр T5, екземпляр T5a и колоната, наречена „Стока“ от товарителния списък на T5, свързан с Единния административен документ;
като има предвид, че следва да се разшири списъкът на компенсаторни продукти в рамките на митническия режим за активно усъвършенстване, за които се прилагат конкретни митни сборове;
като има предвид, че по икономически причини е целесъобразно да се разшири списъкът в приложение 87 към Регламент (ЕИО) № 2454/93;
като има предвид, че предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становището на Комитета за Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕИО) № 2454/93 се допълва и изменя, както следва:
1.
Член 218, параграф 3 се заменя със следния текст:
„3. Когато стоките отговарят на изискването за фиксирана митна ставка по реда на раздел II (Г) от предварителните разпоредби на Комбинираната номенклатура, или когато подлежат на освобождаване от митни сборове, не се изискват документите по реда на параграф 1, букви a), б) и в), освен когато митническите органи счетат това за необходимо за целите на прилагане на разпоредбите за признаване на стоки за местни.“
2.
Член 243, параграф 2 се заменя от следния текст:
„2. Когато деклараторът откаже да присъства при вземане на образци или да посочи лице, което да присъства на процедурата, или когато не окаже необходимото съдействие на митническите органи за улесняване на дейността им, се прилагат разпоредбите на второ изречение от член 241, параграф 1 и на член 241, параграфи 2, 3 и 4.“
3.
В част II, дял II, глава 3, се въвежда следното заглавие след заглавието на глава „Статут на общностни стоки“:
„Раздел 1
Общи разпоредби“
4.
След член 324 се въвежда следното заглавие:
„Раздел 2
Конкретни разпоредби относно продукти от морски риболов и други продукти, добивани от морето от плавателни съдове“
5.
Членове 325 и 326 се заменят със следните:
„Член 325
1. За целите на настоящия раздел:
a)
риболовен плавателен съд на Общността означава описан и регистриран в част от територията на държава-членка, която е част от митническата територия на Общността, плавателен съд, който плава под флаг на държава-членка, лови продукти от морски риболов и, според случая, ги преработва на борда си;
б)
кораб фабрика на Общността означава описан и регистриран в част от територията на държава-членка, която е част от митническата територия на Общността, плавателен съд, който плава под флаг на държава-членка, не лови продукти от морски риболов, но ги преработва на борда си.
2. Формулярът Т2М се представя за доказване на статут на местни стоки, попълнен по реда на членове от 327 до 337, за:
a)
продукти от морски риболов, уловени от риболовен плавателен съд на Общността, във води различни от териториалните на държава или територия извън митническата територия на Общността;
и
б)
стоки, получени на борда на такъв плавателен съд или кораб фабрика на Общността, в производството на които са използвани други стоки с местен статут,
които могат да са и опаковки, а след завършването им се въвеждат на митническата територия на Общността по реда на условията в член 326.
3. Доказателство за статут на местни стоки, за риболовни продукти и други взети или уловени във води различни от териториалните на държава или територия извън митническата територия на Общността от плавателни съдове, плаващи под флаг на държава-членка и описан и регистриран в част от територията на държава-членка, която е част от митническата територия на Общността, или от подобни продукти, събрани или уловени в териториалните води в границите на митническата територия на Общността от плавателни съдове на трета държава, се доказва чрез представяне на бордовата книга или друго средство, доказващо въпросния статут.
Член 326
1. Формулярът Т2М се представя за продукти и стоки по реда на член 325, параграф 2, които се превозват направо в митническата територия на Общността:
a)
от риболовен плавателен съд на Общността, който е уловил въпросните продукти, и за съответните случаи, ги е преработил; или
б)
от друг риболовен плавателен съд на Общността или от кораб фабрика на Общността, който е преработил продуктите след прехвърлянето им от упоменатия в буква a) плавателен съд; или
в)
от друг плавателен съд, където упоменатите продукти са прехвърлени от плавателни съдове, упоменати в букви a) и б), без да се извършват допълнителни промени; или
г)
от транспортни средства по реда на единния транспортен документ, издаден в държава или територия, намираща се извън митническата територия на Общността, когато продуктите или стоките са качени от плавателни съдове, упоменати в букви a), б) и в).
След което формулярът Т2М не може да се използва повече за доказване на статут на местни стоки на продуктите или стоките, упоменати в него.
2. Митническите органи, отговарящи за пристанището, където продуктите и/или стоките се разтоварват от плавателните съдове, упоменати в буква a) от параграф 1, могат да освободят от подаване на заявление по реда на параграф 1, когато няма съмнение за произхода на въпросните продукти и/или стоки, или когато се приложи атестат по реда на член 8, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2847/93 на Съвета (5).
6.
Членове 328 до 337 се заменят със следния текст:
„Член 328
Книжка от формуляри Т2М се издава по молба от съответното лице от митническата служба, отговарящо за надзора на основното пристанище на съответния риболовен плавателен съд на Общността, за който е предназначена книжката.
Книжка се издава само когато лицето е попълнило графи 1 и 2 по реда на формуляра и е попълнило и подписало графа 3 за всички оригинали и копия за съдържащите се в книжката формуляри. Когато митническото учреждение издава книжка, то попълва графа Б на всички оригинали и копия на формулярите в нея.
Книжката е валидна за срок от две години от датата ѝ на издаване, посочена на страница 2 от корицата. В допълнение валидността на формулярите се гарантира от поставянето в графа A на всеки един оригинал и копие на печата на органа, регистрирал риболовния плавателен съд на Общността, за който се издава книжката.
Член 329
Капитанът на риболовния плавателен съд на Общността попълва графа 4, а когато уловът се преработва на борда, графа 6, и попълва и подписва графа 9 от всеки оригинал и копие на книжката, винаги когато:
a)
прехвърля продукти на някой от плавателните съдове, упоменати в буква б) от член 326, параграф 1, който ги преработва;
б)
прехвърля продукти или стоки на друг плавателен съд, който няма да ги преработва, но ще ги превози направо до пристанище в митническата територия на Общността или до друго пристанище за последващ превоз до тази територия;
в)
при спазване на член 326, параграф 2, разтовари продукти или стоки в пристанище в митническата територия на Общността;
г)
разтовари продукти или стоки в пристанище извън митническата територия на Общността за последващ превоз до тази територия.
Всяка преработка на прехвърлените продукти се отбелязва в бордовата книга на плавателния съд.
Член 330
Капитанът на плавателен съд, упоменат в буква б) от член 326, параграф 1, попълва графа 6 и попълва и подписва графа 11 от оригинала на формуляр Т2М винаги когато разтоварва продукти или стоки в пристанище в митническата територия на Общността или в пристанище извън споменатата територия за последващ превоз до тази територия, или когато прехвърля стоки на друг плавателен съд за тази цел.
Преработките на прехвърлените продукти се отбелязва в бордовата книга на съответния плавателния съд.
Член 331
Когато се прехвърлят за първи път продукти или стоки, посочени в буква a) или буква б) от член 329, се попълва графа 10 от оригинала и копието на формуляра Т2М; когато има последващо прехвърляне по реда на член 330, се попълва също така графа 12 от оригинала и копието на формуляра Т2М. Декларацията по прехвърлянето се подписва от двамата въпросни капитани, а оригиналът на формуляра Т2М се предава на капитана на плавателния съд, на който са прехвърлени продуктите. Всяка една операция по прехвърляне се описва в бордовите книги на участващите плавателни съдове.
Член 332
1. Когато продукти или стоки, описани във формуляр Т2М отиват до държава или територия, които не са част от митническата територия на Общността, формулярът е валиден само и единствено, когато графа 13 от него е парафирана и подпечатана от митническите органи на въпросната държава или територия.
2. Когато някои от продуктите или стоките не достигнат до митническата територия на Общността, наименованието, видът, общото тегло и митническото направление на въпросните пратки се вписват в графа „Забележки“ на формуляра Т2М.
Член 333
1. Когато продукти или стоки, описани във формуляр Т2М, отиват до държава или територия, които не са част от митническата територия на Общността с цел последващо изпращане до тази територия на отделни пратки, заинтересованото лице или представителят му:
a)
вписват в графа „Забележки“ на първоначалния формуляр Т2М броя и вида на пакетите, общото тегло и митническото направление на въпросните пратки, както и броя на „Извадки“, посочени в буква б);
б)
извършват „Извадка“ от Т2М, като за целта използват оригинален формуляр от книжката на формуляри Т2М, издадена съобразно разпоредбите на член 328.
Всяка една „Извадка“ и копието ѝ, което остава в книжката T2M, съдържат препратка към първоначалния Формуляр Т2М по буква a) и са белязани ясно с една от следните думи:
-
Extracto
-
Udskrift
-
Auszug
-
Aπóσπασμα,
-
Extract,
-
Extrait
-
Estratto
-
Uitrrreksel,
-
Extracto,
-
Ote
-
Utdrag.
„Извадката“ от Т2М, която придружава отделните пратки до митническата територия на Общността, съдържа в графите си 4, 5, 6, 7 и 8 съответно наименованието, вида, кода по Комбинираната номенклатура и количеството продукти или стоки, които съставят въпросната пратка. Освен това митническите органи от държавата или територията, където продуктите или стоките са останали докато са били под режим транзит, попълват графа 13.
2. Когато всички продукти или стоки, покрити от формуляр Т2М, упоменати в буква a) от параграф 1, са изпратени до митническата територия на Общността, парафирането на графа 13 от формуляра се извършва от упоменатите в същия параграф митнически органи. Самият формуляр се изпраща на митническите органи, упоменати в член 328.
3. Когато някои продукти или стоки не достигнат до митническата територия на Общността, наименованието, видът, общото тегло и митническото направление на въпросните продукти или стоки се вписват в графа „Забележки“ на оригиналния формуляр Т2М.
Член 334
Всички формуляри Т2М, били те първоначални или „Извадка“, се представят в митническото учреждение по въвеждането им в митническата територия на Общността. Когато продукти или стоки се въвеждат по реда на митнически режим транзит с начало извън тази територия, формулярите се представят в митническото учреждение по местоназначението им.
Митническите органи в учреждението могат да изискат превод на формуляра. Освен него, за да проверят точността на посочените във формуляра Т2М данни, те могат да изискат и всички съответни документи, включително и тези от плавателни съдове. Учреждението попълва графа В на всеки един формуляр Т2М, като копие от него се изпраща до митническата служба, упомената в член 328.
Член 335
Като дерогация от членове 332, 333 и 334, когато продукти или стоки описани във формуляр Т2М се отправят към трета държава, която е договаряща се страна по Конвенцията за обща процедура транзит, с цел връщане изцяло или разделяне на пратките и връщането на части в митническата територия на Общността по реда на процедурата „Т2“, данните по тази процедура се вписват в графата „Забележки“ на формуляра Т2М.
Когато всички продукти или стоки, описани във формуляр Т2М, се изпращат в митническата територия на Общността, парафирането на графа 13 от формуляра се извършва от митническите органи. Попълнено копие на формуляра се изпраща на митническите органи, упоменати в член 328.
Разпоредбите на член 332, параграф 2 се прилагат по целесъобразност.
Член 336
Книжка, съдържаща формулярите Т2М, се представя при поискване от страна на митническите органи.
Когато плавателен съд с издадена книжка формуляри Т2М по реда на член 327 вече не отговаря на условията предвидени в нея, дори и преди да са изразходвани всички формуляри, или след изразходването им, или след като е изтекъл срокът ѝ на годност, следва да върне незабавно книжката на митническия орган, който я е издал.
Член 337
Разпоредбите на член 324 се прилагат mutatis mutandis.“
7.
Заличават се членове 338, 339 и 340.
8.
В член 348 се въвеждат следните параграфи 1a и 1 б:
„1a. Когато се прилагат разпоредбите на член 362, или митническите органи считат за необходимо, службата по напускане предписва маршрут за пратката. Маршрутът може да се променя само от митническите органи на държавата-членка, на чиято територия се намира пратката по предписания маршрут към момента на подаване на заявление в този смисъл от титуляра. Митническите органи вписват съответните данни в документа Т1 и незабавно информират митническите органи на службата по напускане.
Държавите-членки предприемат необходимите мерки за борба с нарушения или нередности и за налагане на ефективни наказания.
1б. При непреодолима сила, превозвачът може да се отклони от предписания маршрут. Пратката и документа Т1 се представят незабавно от него на най-близкия митнически орган на държавата-членка, в която се намира пратката. Митническите органи незабавно информират митническите органи от службата по напускане за отклонението и вписват съответните данни в документа Т1.“
9.
В член 356 се въвежда следният параграф 3a:
„3a. Когато митническите органи считат за необходимо, или в случаите на прилагане на разпоредбите на член 362, службата по местоназначение може да се промени само от митническите органи на държавата-членка, по молба на титуляра, на чиято територия се намира пратката и със съгласието на службата по напускане. Митническите органи информират за промяната предварително посочената служба и вписват съответните данни в документа Т1.“
10.
Членове 360, 361 и 362 се заменят със следния текст:
„Член 360
1. Използването на пълно обезпечение се разрешава само на лица:
a)
които са установени в държавата-членка, където се представя обезпечението;
б)
които са били редовни потребители, било като титуляри или като превозвачи, на системата на митническия режим транзит през предните шест месеца и са известни пред митническите органи с доброто си финансово положение, което позволява изпълнение на поетите им задължения; и
в)
които не са извършили сериозно или повторно нарушение на митническото или данъчно законодателство.
2. Пълно обезпечение се представя в служба по обезпечението.
3. Службата по обезпечението определя размера на обезпечението, приема гаранциите за него и издава разрешително за извършване от страна на титуляра му на всякакви транзитни операции, независимо от службата по напускане.
4. Всяко лице, получило разрешително, получава при условията в членове от 363 до 366, един или повече сертификати за обезпечение, съставени по образец, съдържащ се в приложение 51.
5. Върху всеки документ Т1 се упоменава сертификатът по обезпечението.
6. Службата по обезпечението отменя разрешителното за пълно обезпечение, когато вече не се спазват условията по параграф 1.
Член 361
1. Размерът на обезпечението се определя минимум на 30 % от дължимите митни сборове или други платими такси, като минималната сума е от 7 000 ECU по реда на процедурите, определени в параграф 2.
2. Учреждението по обезпечението извършва оценката си за едноседмичен срок по:
a)
изпратени пратки;
б)
митни сборове и други платими такси, като отчита най-високото равнище на облагане, прилагано в някоя от въпросните държави.
Преценката се извършва въз основа на търговската и счетоводната документация на заинтересованото лице за превозваните стоки през предходната година, като получената сума се разделя на 52.
В случаите на заявители за пълно обезпечение, учреждението по обезпечението в съдействие със заинтересованото лице изчислява количеството, стойността и съответните налози за пренасяните през определен срок от време стоки, като се основава на наличните данни. Чрез извлечение учреждението по обезпечението определя вероятната стойност на стоките, които ще се превозват за една седмица и налозитеq свързани с тях.
3. Службата по обезпечението извършва годишен преглед на размера на пълното обезпечение, в частност като се основава на информацията от службата по напускане, и, при необходимост, осъвременява размера.
Член 362
1. По инициатива от страна на Комисията или по искане от страна на държава-членка, използването на пълно обезпечение се забранява временно, когато е предназначено да покрие транзитни дейности със стоки, които са включени в решение на Комисията, съобразно процедурата на комитета, определящо ги като представляващи съществен риск от измама.
2. При необходимост, но поне веднъж годишно, Комисията публикува в Официален вестник на Европейските общности, в серия С, списъка на стоките, за които се отнасят разпоредбите на параграф 1.
3. Периодично, но поне веднъж годишно, Комисията решава, съобразно процедурата на Комитета, дали мерките по реда на параграф 1 следва да се продължат или да се прекратят.
Член 362a
Относно стоки, за които се прилагат разпоредбите на член 362, при транзитни операции се предприемат следните мерки:
a)
кодът по Комбинираната номенклатура се вписва в документа T1;
б)
в червено се изписва на съответния език изказването по-долу, което се отбелязва по диагонал на всички копия на документа Т1 и заема място не по-малко от 100 mm на 10 mm:
-
член 362 от Регламент (ЕИО) № 2454/93
-
Artículo 362 del Reglamento (CEE) no 2454/93
-
Forordning (EØF) nr. 2454/93, artikel 362
-
Artikel 362 der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93
-
Άρθρο 362 του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 2454/93
-
Article 362 of Regulation (EEC) No 2454/93
-
Article 362 du règlement (CEE) no 2454/93
-
Articolo 362 del regolamento (CEE) n. 2454/93
-
Artikel 362 van Verordening (EEG) nr. 2454/93
-
Artigo 362.o do Regulamento (CEE) n.o 2454/93
-
Asetuksen (ETY) N:o 2454/93 362 artikla
-
Förordning (EEG) nr 2454/93 artikel 362;
в)
обратните копия на документите Т1 с този печат се връщат в службата по напускане не по-късно от следващия работен ден след деня, през който пратките и формулярът Т1 са били представени в службата по напускане.“
11.
В член 368, параграф 2, втора алинея се заменя от следното:
„В частност за транспортна операция с увеличен риск за стоки под пълно обезпечение се прилагат разпоредбите на член 362.“
12.
Член 376, параграф 2 се заменя от следното:
„2. Освобождаване от обезпечение не се прилага, когато, съобразно член 362, е забранено ползването на пълно обезпечение.“
13.
Член 380 се заменя от следното:
„Член 380
Пред митническите органи се представя задоволително доказателство за редовността на транзитна операция по реда на член 378, параграф 1:
a)
чрез митнически или търговски документ, парафиран от митническите органи и показващ, че въпросните стоки са били представени в учреждението на напускане, или когато се прилага член 406 на упълномощения получател. Този документ задължително съдържа достатъчно данни за идентифициране на стоките; или
б)
чрез митнически документ, удостоверяващ митническия режим на стоките в трета държава или копие или фотокопие от него; копието или фотокопието задължително се парафират за достоверност от организацията, която е парафирала оригиналния документ, от органи на въпросната трета държава, или от органите на държава-членка. Документът задължително съдържа достатъчно данни за идентифициране на стоките.“
14.
В член 453, параграф 2 се заменя от следното:
„2. Упоменатият в параграф 1 местен статут на стоките се определя съобразно членове от 314 до 324, или, където се налага, по реда на членове от 325 до 334 в посочените от член 326 рамки.“
15.
Въвежда се следният член 457 a:
„Член 457a
Когато митническите органи на държава-членка решат да изключат лице от режима TIR по реда на разпоредбите на член 38 от Конвенцията TIR, решението им се прилага на цялата митническа територия на Общността.
За тази цел държавата-членка известява за решението си, заедно с датата, от която започва да се прилага, останалите държави-членки и Комисията.
Решението се прилага за всички карнетки TIR, представени на митническо учреждение за одобрение.“
16.
Буква a) от член 503 се заменя от следния текст:
„a)
„селскостопански стоки“ означава стоките, включени в регламентите, упоменати в член 1 от Регламент (ЕИО) № 565/80 на Съвета (6). Стоки по реда на Регламент (ЕО) № 3448/93 на Съвета (7) или Регламент (EО) № 1222/94 на Комисията (8) се считат за селскостопански;
17.
Член 536, параграф 1 се заменя от следния текст:
„1. Когато митническите органи изискват различни от упоменатите в член 98, параграф 1, буква б) и параграф 3 от Кодекса местни стоки, съхранявани в митнически склад, да се впишат в стоковите книги по член 105 от Кодекса, съобразно член 106, параграф 3 от Кодекса, вписването им следва да съдържа данни за статута на стоките.“
18.
Първата алинея от член 552, параграф 1, буква a), v) се заменя със следното:
„операции, при които стойността на стоките, според осемцифрения им код по Комбинираната номенклатура, не надхвърля 300 000 ECU на заявител и на календарна година, независимо от броя на заетите в операцията лица.“
19.
Втората алинея от член 696, параграф 2 се заменя със следния текст:
„Устната декларация за започване на процедура е заявление за разрешително, а описът на материалите от митническата служба е равностоен на разрешително.“
20.
Член 698 се допълва и изменя, както следва:
a)
първа алинея от параграф 1 се заменя със следния текст:
„Упоменатите в член 684 лични предмети на пътници и стоки, внасяни за спортни цели, се приемат за временен внос без писмено или устно заявление или разрешително.“
б)
към параграф 2 се добавя следното изречение:
„В такъв случай опростената процедура по реда на член 696 се прилага mutatis mutandis.“
21.
Член 705, параграф 2 се заменя със следния текст:
„2. Когато се прилага член 695 или член 696, всяка от декларациите по реда на параграф 1, или описът, според съответния случай, се подава в митническото учреждение, което е издало разрешителното.“
22.
Член 709 се заменя със следното:
„Член 709
1. При възникване на митническо задължение за предварително въведени стоки под режим на временен внос, компенсаторната лихва се плаща за целия размер на съответния митен сбор.
2. Параграф 1 не се прилага:
a)
когато митническото задължение възниква съобразно член 201, параграф 1, буква б) от Кодекса;
б)
при възникване на митническо задължение и налично обезпечение в брой, равно на една от сумите по митническото задължение според определеното по реда на член 192, параграф 1 от Кодекса;
в)
при възникване на митническо задължение поради признаването на стоките за местни след като са въведени под режим на временен внос по реда на членове 673, 678, 682, 684 или член 684a;
г)
когато компенсаторната лихва, изчислена съобразно параграф 3, не надхвърля 20 ECU за всеки случай на възникване на митническо задължение;
д)
когато титуляр на разрешително изиска признаване на стоки за местни и представи доказателства, че определени обстоятелства, които не се дължат на негов пропуск или грешка, правят невъзможно или нецелесъобразно икономически да се извърши реекспорт според условията, които е очаквал и доказал, когато е кандидатствал за разрешително. Член 589, параграф 3 се прилага mutatis mutandis.
3.
a)
Годишните лихвени проценти са тези към датата на възникване на митническото задължение и определени съобразно член 589, параграф 4, буква a).
б)
Лихвата се изчислява на календарен месец за срока, започващ от първия ден на месеца след месеца, през който вносните стоки се въвеждат за първи път, до последния ден на месеца, през който възниква митническото задължение. Срокът за изчисляване на компенсаторната лихва задължително е не по-малък от един месец.
в)
Размерът на лихвата се изчислява въз основа на съответните вносни мита, лихвата, посочена в буква a), и срока, посочен в буква б).“
23.
Приложение 37 се изменя съобразно приложение I .
24.
Приложение 38 се изменя съобразно приложение II .
25.
Приложения 43 и 44 се заменят от приложения III и IV.
26.
Приложения 63, 64 и 65 се изменят съобразно приложение V.
27.
Приложение 79 се изменя съобразно приложение Vl.
28.
Приложение 87 се изменя съобразно приложение Vll.
29.
Приложение 108 се изменя съобразно приложение VIII.
30.
Навсякъде изразът „Регламент (ЕИО) № 1736/75 на Съвета“ се заменя от израза „Регламент (EО) № 1172/95 на Съвета“.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Мерките, които в контекста на режима транзит за определени стоки определят размера на пълното обезпечение или на равнище равно на цялата сума, или на 50 % от митните сборове и други приложими вземания, или за такива, за които се забранява вземането на пълно обезпечение, и които мерки са приети въз основа на прилаганите мерки преди датата на влизане в сила на настоящия регламент, остават в сила до датата на първото решение, взето съобразно член 362, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, допълнен и изменен от настоящия регламент, но в никой случай не по-късно от 31 декември 1996 г.
Новите образци на формуляри по реда на настоящия регламент могат да се ползват веднага след влизането му в сила. Използваните до тази дата формуляри могат да се употребяват до изчерпване на наличностите, но не по-късно от 31 декември 1996 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 19 март 1996 година.
REGULAMENTO (CE) Nº 482/96 DA COMISSÃO de 19 de Março de 1996 que altera o Regulamento (CEE) nº 2454/93 que fixa determinadas disposições de aplicação do Regulamento (CEE) nº 2913/92 do Conselho que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CEE) nº 2913/92 do Conselho, de 12 de Outubro de 1992, que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Acto de Adesão da Áustria, da Finlândia e da Suécia, e, nomeadamente, o seu artigo 249º,
Considerando que é necessário precisar os casos em que podem não ser exigidos determinados documentos em apoio à declaração aduaneira;
Considerando que, sempre que o declarante se recusar a assistir à extracção de amostras ou a designar uma pessoa para esse fim ou não prestar às autoridades aduaneiras toda a assistência necessária para facilitar a operação, as autoridades aduaneiras devem ter a possibilidade de considerar a declaração inválida;
Considerando que os artigos 325º a 340º do Regulamento (CEE) nº 2454/93 da Comissão (2) com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 1762/95 (3) instituem um método de cooperação administrativa especial para comprovar o carácter comunitário dos produtos da pesca capturados pelos navios dos Estados-membros e das mercadorias obtidas a partir desses produtos nos referidos navios;
Considerando que, dada a especificidade da captura, obtenção e da expedição para a Comunidade dos referidos produtos e mercadorias, é conveniente introduzir no capítulo 3 do título II da parte II do citado Regulamento (CEE) nº 2454/93, relativo ao carácter comunitário das mercadorias, uma secção separada para as condições específicas aplicáveis a esses produtos e mercadorias;
Considerando que o carácter comunitário dos referidos produtos e mercadorias deve ser apreciado independentemente do seu tratamento ou classificação pautal, da nacionalidade e do tipo do meio de transporte e do Estado-membro de introdução na Comunidade;
Considerando que é conveniente definir de modo rigoroso os navios de pesca e os navios-fábrica comunitários;
Considerando que, com vista a evitar a proliferação de documentos, podem introduzir-se excepções ao procedimento seguidamente descrito para o desembarque dos referidos produtos e mercadorias dos navios de pesca;
Considerando que, a fim de melhorar o controlo da utilização do procedimento descrito, se torna necessário prever a aposição de um visto nos formulários T2M pelas autoridades competentes para o registo do navio destinatário dos referidos formulários, a inclusão nos referidos documentos de qualquer declaração efectuada por terceiros e as informações sobre a utilização dada aos referidos formulários destinadas à estância aduaneira que os emitiu;
Considerando que, dada a persistência de operações fraudulentas no âmbito do regime de trânsito comunitário, é apropriado introduzir disposições que permitam a determinação de itinerários fixados e proibam a alteração da estância de destino, nomeadamente no que respeita à circulação de mercadorias para as quais a garantia global é suspensa; que é necessário reforçar o sistema de recurso à garantia global e introduzir uma maior flexibilidade nas disposições relativas à suspensão dessa garantia, introduzindo as alterações adequadas; que, por motivos de clareza, é conveniente adaptar os artigos 360º, 361º e 362º do Regulamento (CEE) nº 2454/93; que é necessário harmonizar as correspondentes disposições dos artigos 368º e 376º do referido regulamento;
Considerando que é oportuno introduzir uma maior flexibilidade em matéria de apresentação de provas alternativas para permitir o apuramento das operações de trânsito comunitário em caso de não devolução do exemplar nº 5 do documento administrativo único;
Considerando que o aumento dos casos de fraude no transporte de mercadorias ao abrigo do regime TIR pode levar à adopção, pelas autoridades competentes, de medidas de exclusão do referido regime, em conformidade com o disposto no artigo 38º da Convenção TIR;
Considerando que é conveniente harmonizar a nível comunitário as normas de execução do artigo 38º acima referido;
Considerando que é conveniente assegurar que as condições económicas que estão previstas no âmbito do regime do aperfeiçoamento activo sejam aplicadas de modo igual por toda a parte na Comunidade;
Considerando que se apurou que as estâncias aduaneiras dos Estados-membros encontram dificuldades em permitir a importação temporária de mercadorias previstas no artigo 684º do Regulamento (CEE) nº 2454/93, sempre que o montante em causa é elevado; que, nestes casos, as autoridades só têm a possibilidade de exigir uma declaração por escrito; que à declaração por escrito está subjacente a prestação de uma garantia obrigatória num montante igual ao da dívida aduaneira; que este facto conduz, na maioria dos casos, ao refluxo indesejado de viajantes nas fronteiras da Comunidade ou à concessão da permissão de importação temporária sem prestação de uma garantia, não obstante o montante dos direitos em causa ser elevado; que para sanar adequadamente estas dificuldades há que submeter, nestes casos, a permissão e a sujeição ao regime das mercadorias referidas no artigo 684º a uma declaração verbal; que é, pois, conveniente adaptar as disposições correspondentes;
Considerando que a introdução em livre prática das mercadorias de importação previamente sujeitas ao regime de importação temporária dá origem à cobrança de juros compensatórios sobre o montante global dos direitos de importação devidos; que, por uma questão de igualdade de tratamento, a cobrança deve ser extensiva aos casos em que é constituída uma dívida aduaneira por motivos diferentes do da introdução em livre prática; que a constituição de dívidas aduaneiras resultante da sujeição das mercadorias ao regime de importação temporária com isenção parcial dos direitos de importação deve ser isenta desta regra, visto dela não decorrer nenhuma vantagem financeira; que as mesmas razões prevalecem também nos casos em que a garantia é constituída por depósito em espécie correspondendo a um ou outro dos montantes das dívidas aduaneiras referidas no primeiro parágrafo do artigo 192º do Regulamento (CEE) nº 2913/92; que, afim de se alcançar um nível mais elevado de segurança jurídica, é necessária uma maior coerência das disposições relativas à cobrança de juros compensatórios; que, para o efeito, é necessário alterar o artigo 709º do Regulamento (CEE) nº 2454/93 e adaptá-lo ao disposto no artigo 589º; que é oportuno, aquando dessa alteração e adaptação, introduzir correcções na redacção do artigo referido 709º;
Considerando que o documento administrativo único deve ser adoptado na consideração das normas do Regulamento nº 1172/95 do Conselho, de 22 de Maio de 1995, relativo às estatísticas das trocas de bens da Comunidade e dos seus Estados-membros com países terceiros (4) e de quaisquer outras normas de execução;
Considerando que é oportuno adaptar as disposições relativas à casa 33 do exemplar de controlo T5 e do exemplar T5A e à rubrica «Código das mercadorias» da lista de carga T5 às disposições relativas ao documento administrativo único.
Considerando que é conveniente alargar a lista dos produtos compensadores no âmbito do regime de aperfeiçoamento activo aos quais se pode aplicar a tributação de acordo com os elementos que lhe são próprios;
Considerando que, por razões de ordem económica, é conveniente completar a lista do anexo 87 do Regulamento (CEE) nº 2454/93;
Considerando que as medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade como parecer emitido pelo Comité do Código aduaneiro,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1º
O Regulamento (CEE) nº 2454/93 é alterado do seguinte modo:
1. O nº 3 do artigo 218º passa a ter a seguinte redacção:
«3. Todavia, se se tratar de mercadorias susceptíveis de beneficiar da tributação forfetária de direitos prevista no título II(D) das disposições preliminares da Nomenclatura Combinada, ou de mercadorias susceptíveis de beneficiar de uma franquia de direitos de importação, os documentos referidos nas alíneas a), b) e c) do nº 1 podem não ser exigidos, salvo se as autoridades aduaneiras o considerarem necessário para efeitos de aplicação das disposições que regem a introdução em livre prática das referidas mercadorias.».
2. O nº 2 do artigo 243º passa a ter a seguinte redacção:
«2. Sempre que o declarante se recusar a assistir à extracção de amostras ou a designar uma pessoa para esse fim ou não prestar às autoridades toda a assistência necessária para facilitar a operação, aplica-se o disposto no nº 1, segundo trecho, do artigo 241º e nos nºs 2, 3 e 4 do artigo 241º».
3. Ao capítulo 3 do título II da parte II, após o texto «carácter comunitário das mercadorias» é aditado o seguinte texto:
«Secção 1
Disposições gerais».
4. A seguir ao artigo 324º é aditado o seguinte texto:
«Secção 2
Disposições específicas relativas aos produtos da pesca marítima e aos produtos extraídos do mar por navios».
5. Os artigos 325º e 326º passam a ter a seguinte redacção:
«Artigo 325º
1. Para efeitos da presente secção entende-se por:
a) Navio de pesca comunitário: qualquer navio matriculado e registado na parte do território de um Estado-membro pertencente ao território aduaneiro da Comundiade e que arvore pavilhão de um Estado-membro, que efectue a captura dos produtos da pesca marítima e se for caso disso, o seu tratamento a bordo;
b) Navio-fábrica comunitário: qualquer navio matriculado ou registado na parte do território de um Estado-membro pertencente ao território aduaneiro da Comunidade e que arvore pavilhão de um Estado-membro, que não efectue a captura dos produtos da pesca marítima mas que efectue o seu tratamento a bordo.
2. Deve ser apresentado um formulário T2M, estabelecido em conformidade com o disposto nos artigos 327º e 337º, a fim de justificar o carácter comunitário:
a) Dos produtos da pesca marítima capturados fora das águas territoriais de um país ou território que não pertença ao território aduaneiro da Comunidade por um navio de pesca comunitário; e
b) Das mercadorias obtidas, a partir desses produtos, a bordo do referido navio ou de um navio-fábrica comunitário, no fabrico das quais tenham sido, eventualmente, utilizados outros produtos de carácter comunitário,
- acondicionados, se for caso disso, em embalagens com carácter comunitário e que se destinem a ser introduzidos no território aduaneiro da Comunidade nas circunstâncias previstas no artigo 326º.
3. A prova do carácter comunitário dos produtos da pesca marítima e dos outros produtos que são capturados ou extraídos do mar, fora das águas territoriais de um país ou território que não pertence ao território aduaneiro da Comunidade, ou dos produtos extraídos ou capturados em águas do território aduaneiro da Comunidade por navios de um país terceiro, deve ser fornecida pelo diário de bordo ou por qualquer outro meio comprovativo desse carácter.
Artigo 326º
1. O formulário T2M deve ser apresentado relativamente aos produtos e mercadorias mencionados no nº 2 do artigo 325º que sejam transportados directamente com destino ao território aduaneiro da Comunidade:
a) Pelo navio de pesca comunitário que efectuou a captura e, se for caso disso, o tratamento dos referidos produtos;
b) Por um outro navio de pesca comunitário ou pelo navio-fábrica comunitário que efectuou o tratamento dos referidos produtos transbordados do navio previsto na alíneas a);
c) Por qualquer outro navio para o qual tenham sido transbordados os referidos produtos e mercadorias dos navios previstos nas alíneas a) e b) sem que seja efectuada nenhuma alteração; ou
d) Por um meio de transporte coberto por um título de transporte único emitido no país ou no território que não pertence ao território aduaneiro da Comunidade em que os referidos produtos e mercadorias tenham sido desembarcados dos navios previstos nas alíneas a), b) e c).
A partir do momento em que é apresentado, o documento T2M não pode voltar a ser utilizado para justificar o carácter comunitário dos produtos e mercadorias a que se refere.
2. As autoridades aduaneiras responsáveis do porto onde os produtos e/ou as mercadorias são descarregados do barco referido na alínea a) do nº 1, podem renunciar a aplicar o primeiro parágrafo quando não subsistam dúvidas sobre a origem dos ditos produtos e/ou mercadorias, ou quando seja aplicável a declaração referido no nº 1 do artigo 8º do Regulamento (CEE) nº 2847/93 do Conselho (*).
(*) JO nº L 261 de 20. 10. 1993, p. 1.».
6. Os artigos 328º a 337º passam a ter a seguinte redacção:
«Artigo 328º
A caderneta de formulários T2M será emitida, mediante pedido do interessado, pela estância aduaneira comunitário competente para a fiscalização do porto de exploração do navio de pesca comunitário destinatário da referido caderneta.
A emissão processar-se-á apenas quando o interessado tiver preenchido, na língua do formulário, as casas 1 e 2, e preenchido e assinado a declaração que figura na casa 3, de todos os originais e cópias dos formulários que a caderneta contém. Aquando da emissão da caderneta, a referida estância preencherá a casa B de todos os originais e cópias dos formulários nela contidos.
A caderneta tem um prazo de eficácia de dois anos a contar da data de emissão indicada na página 2 da sua capa. A validade dos referidos formulários é atestada pela presença na casa A de todos os originais e cópias, de um carimbo da autoridade competente para o registo do navio de pesca comunitário destinatário da referida caderneta.
Artigo 329º
O capitão do navio de pesca comunitário deve preencher a casa 4, e a casa 6 sempre que os produtos capturados forem sujeitos a um tratamento a bordo do navio, devendo igualmente preencher e assinar a declaração que figura na casa 9 do original e da cópia de um dos formulários que compõem a caderneta, por ocasião:
a) De cada transbordo dos produtos para um dos navios, previstos no nº 1, alínea b) do artigo 326º, que efectuem o seu tratamento;
b) De cada transbordo dos produtos para qualquer outro navio que os transporte directamente, sem nenhum tratamento, com destino a um porto do território aduaneiro da Comunidade ou a um outro porto para serem, em seguida, encaminhados para o território aduaneiro da Comunidade;
c) De cada desembarque dos produtos ou das mercadorias num porto do território aduaneiro da Comunidade, sem prejuízo do disposto no nº 2 do artigo 326º;
d) De cada desembarque dos produtos ou das mercadorias num outro porto para serem, em seguida, encaminhados para o território aduaneiro da Comundiade.
O tratamento a que forem sujeitos os produtos acima mencionados deve ser registado no diário de bordo.
Artigo 330º
O capitão do navio referido no nº 1, alínea b), do artigo 326º, deve preencher a casa 6 e preencher e assinar a declaração que figura na casa 11 do original do formulário T2M por ocasião de cada desembarque das mercadorias num porto do território aduaneiro da Comunidade ou num outro porto - para serem, em seguida, encaminhadas para o território aduaneiro da Comunidade - ou do respectivo transbordo para outro navio tendo em vista o mesmo destino.
O tratamento a que forem sujeitos os produtos transbordados deve ser registado no diário de bordo.
Artigo 331º
Aquando do primeiro transbordo dos produtos ou das mercadorias previsto no artigo 329º, alínea a) ou alínea b), deve ser preenchida a casa 10 do original e da cópia do formulário T2M; em caso de segundo transbordo, tal como previsto no artigo 330º, deve ser igualmente preenchida a casa 12 do original do formulário T2M. A declaração do transbordo correspondente deve ser assinada pelos dois capitães em questão, devendo o orginal do formulário T2M ser entregue ao capitão do navio para o qual os produtos ou mercadorias forem transbordados. As operações de transbordo devem ser sempre registadas no diário de bordo dos dois navios.
Artigo 332º
1. Sempre que os produtos e as mercadorias a que se refere o formulário T2M tiverem sido transportados para um país ou território que não pertence ao território aduaneiro da Comunidade, o formulário só é válido se a declaração da casa 13 tiver sido preenchida e visada pelas autoridades aduaneiras desse país ou território.
2. Quando certos lotes de produtos ou mercadorias não forem encaminhados para o território aduaneiro da Comunidade, a designação, a natureza, a massa bruta e o destino atribuído aos lotes desses produtos ou mercadorias devem ser indicados na casa «Observações» do formulário T2M.
Artigo 333º
1. Sempre que os produtos e as mercadorias a que se refere o formulário T2M tiverem sido transportados para um país ou território que não pertence ao território aduaneiro da Comundiade e se destinarem a ser encaminhados para o território aduaneiro da Comunidade em remessas fraccionadas, relativamente a cada remessa o interessado ou o seu representante:
a) Deve indicar, na casa «Observações» do formulário T2M inicial, a quantidade e a natureza dos volumes, a sua massa bruta (em quilogramas), o destino atribuído à remessa, bem como o número do extracto abaixo referido;
b) Deve elaborar um «Extracto» T2M, utilizando para o efeito um formulário original extraído da caderneta de formulários T2M emitida nos termos do artigo 328º.
Em cada «Extracto» e na respectiva cópia que fica na caderneta T2M deve figurar uma referência ao formulário T2M inicial previsto na alínea a), devendo ser incluída uma das seguintes menções em caracteres visíveis:
- Extracto
- Udskrift
- Auszug
- Áðüóðáóìá
- Extract
- Extrait
- Estratto
- Uittreksel
- Extracto
- Ote
- Utdrag.
O formulário «Extracto» T2M que acompanha a remessa parcial para o território aduanerio da Comunidade deve conter, nas casas 4, 5, 6, 7 e 8, a indicação da designação, da natureza, do código NC e da quantidade dos produtos ou mercadorias objecto da remessa parcial. Além disso, a declaração da casa 13 deve ser preenchida e visada pelas autoridades aduaneiras do país ou território onde os produtos ou mercadorias permaneceram.
2. Sempre que a totalidade dos produtos e mercadorias que são objecto do formulário T2M inicial mencionado na alínea a) do nº 1 tiver sido encaminha para o território aduaneiro da Comunidade, a declaração da casa 13 do referido formulário deve ser preenchida e visada pelas autoridades mencionadas no nº 1. Esse formulário deve ser enviado à estância aduaneira prevista no artigo 328º.
3. Sempre que certos lotes de produtos ou mercadorias não forem encaminhados para o território aduaneiro da Comunidade, a designação, a natureza, a massa bruta e o destino atribuído aos lotes dos referidos produtos ou mercadorias devem ser indicados na casa «Observações» do formulário T2M inicial.
Artigo 334º
Os formulários T2M, inicial ou "Extracto", devem ser apresentados na estância aduaneira de introdução no território aduaneiro da Comunidade dos produtos e mercadorias a que se referem. Não obstante, quando a introdução se efectua ao abrigo de um regime de trânsito que se tenha iniciado fora do referido território, os formulários devem ser apresentados à estância aduaneira de destino desse regime.
As autoridades aduaneiras da referida estância têm a faculdade de exigir a sua tradução. As autoridades podem, com o fim de controlar a exactidão das menções apostas no documento T2M, exigir a apresentação de todos os documentos adequados, e, eventualmente, dos documentos de bordo dos navios. A estância aduaneira preencherá a casa C do referido formulário T2M e de uma das suas cópias que será enviada à estância aduaneira prevista no artigo 328º.
Artigo 335º
Em derrogação dos artigos 332º, 333º e 334º, quando os produtos ou as mercadorias a que se refere o formulário T2M tiverem sido transportados para um país terceiro parte na Convenção relativa a um regime de trânsito comum e se destinarem a ser encaminhados para o território aduaneiro da Comunidade ao abrigo de um procedimento "T2" numa única remessa ou em remessas fraccionadas, a casa "Observações" do formulário T2M é anotada com a(s) referência(s) desse procedimento.
Quando a totalidade dos produtos e das mercadorias objecto do referido formulário T2M tiver sido expedida para o território aduaneiro da Comunidade, a declaração da casa 13 desse formulário deve ser preenchida e visada pelas autoridades aduaneiras desse país. Uma cópia desse formulário já preenchido é enviada à estância aduaneira referida no artigo 328º.
Se for caso disso, é aplicável o disposto no nº 2 do artigo 332º.
Artigo 336º
A caderneta de formulários T2M deve ser apresentada sempre que as autoridades aduaneiras o exigirem.
Sempre que, antes de terem sido utilizados todos os formulários T2M, o navio ao qual se refere a caderneta prevista no artigo 327º deixar de reunir as condições exigidas, sempre que todos os exemplares contidos na caderneta tiverem sido utilizados ou sempre que tiver terminado o seu prazo de eficácia, a caderneta deve ser restituída imediatamente à estância aduaneira que a emitiu.
Artigo 337º
O artigo 324º aplica-se mutatis mutandis.».
7. Os artigos 338º, 339º e 340º são suprimidos.
8. No artigo 348º são aditados os seguintes números 1a e 1b:
«1a. Nos casos em que sejam aplicáveis as disposições do artigo 362º, ou nos casos em que as autoridades aduaneiras considerem necessário, a estância de partida pode determinar um itinerário para as mercadorias. O itinerário pode apenas ser alterado pelas autoridades aduaneiras do Estado-membro em que as mercadorias se encontram, no decurso do itinerário determinado após a apresentação dum pedido pelo responsável principal. As autoridades aduaneiras anotarão as informações pertinentes no documento T1 e informarão, sem demora, as autoridades aduaneiras da estância de partida.
Os Estados-membros adoptarão as disposições necessárias para lutar contra quaisquer infracções ou irregularidades e para as punir eficazmente.
1b. Em caso de força maior, o transportador pode desviar-se do itinerário fixado. As mercadorias e o documento T1 devem ser apresentados sem demora às autoridades aduaneiras mais próximas, no Estado-membro em que se encontra a remessa. Nesse caso, as autoridades aduaneiras devem informar sem demora a estância de partida da alteração do itinerário e anotar as informações pertinentes no documento T1.».
9. No artigo 356º é aditado o seguinte número 3a:
«3a. Nos casos em que sejam aplicáveis as disposições do artigo 362º, ou nos casos em que as autoridades aduaneiras considerem necessário, a estância de destino só pode ser alterada pelas autoridades aduaneiras do Estado-membro em que as mercadorias se encontram, após a apresentação de um pedido pelo responsável principal e com a concordância da estância de partida. As autoridades aduaneiras informarão a estância de destino inicialmente prevista e anotarão as informações pertinentes no documento T1.».
10. Os artigos 360º, 361º e 362º passam a ter a seguinte redacção:
«Artigo 360º
1. Só serão autorizadas a utilizar a garantia global as pessoas:
a) Estabelecidas no Estado-membro em que a garantia se encontra constituída;
b) Que tenham utilizado o regime de trânsito comunitário de modo regular durante os seis meses precedentes, seja como responsáveis principais ou expedidores, ou sejam reconhecidos pelas autoridades aduaneiras como tendo um historial sólido em termos de situação financeira que lhes permita satisfazer os seus compromissos;
c) Que não tenham cometido uma infracção grave ou repetida à legislação aduaneira e fiscal.
2. A garantia global será constituída numa estância de garantia.
3. A estância de garantia determinará o montante da fiança, aceitará o compromisso do fiador e dará um acordo prévio que permita ao responsável principal efectuar qualquer operação de trânsito comunitário, no limite da fiança, independentemente da estância de partida.
4. A quem tiver obtido um acordo prévio será passado, nas condições fixadas nos artigos 363º a 366º um ou mais certificados de garantia emitidos num formulário conforme ao modelo que consta do anexo 51.
5. Em cada documento T1 deve ser feita referência ao certificado de garantia.
6. A estância de garantia revogará o acordo prévio para utilização da garantia global quando deixarem de estar reunidas as condições referidas no nº 1.
Artigo 361º
1. O montante da garantia será fixado em, pelo menos, 30 % dos direitos e outras imposições legalmente devidos, e com o nível mínimo de 7 000 ecus, de acordo com o procedimento previsto no nº 2.
2. A estância de garantia procederá a uma avaliação relativa ao período de uma semana:
- das remessas expedidas,
- dos direitos e outras imposições legalmente devidos, tendo em conta a tributação mais elevada aplicável num dos países em causa.
A avaliação será feita com base na documentação comercial e contabilística do interessado relativa às mercadorias transportadas no decorrer do ano anterior, dividindo-se seguidamente o montante obtido por 52.
No caso de requerentes da garantia global, a estância de garantia procederá, em colaboração com o interessado, a uma estimativa das quantidades, valores e imposições aplicáveis às mercadorias que serão transportadas durante um determinado período, com base nos dados já disponíveis. Por extrapolação, a estância de garantia determinará o valor e a tributação previsíveis das mercadorias que serão transportadas durante um período de uma semana.
3. A estância de garantia deve proceder a um exame anual do montante da garantia global, em particular em função das informações obtidas junto das estâncias de partida, e reajustar, eventualmente, esse montante.
Artigo 362º
1. Seja por iniciativa da Comissão ou na sequência de pedido apresentado por um Estado-membro, o recurso à garantia global será temporariamente proibido nos casos em que a garantia se destinar a cobrir operações de trânsito comunitário externo relativas às mercadorias objecto de decisão da Comissão, em conformidade com o procedimento do comité, em virtude da qual tais mercadorias sejam consideradas como apresentando riscos acrescidos de fraude.
2. A Comissão publicará, sempre que for necessário, mas pelo menos uma vez por ano, no Jornal Oficial das Comunidades Europeias, série C, a lista das mercadorias às quais se aplica o nº 1 do presente artigo.
3. A Comissão decidirá periodicamente, mas pelo menos uma vez por ano, em conformidade com o procedimento do comité, se as medidas previstas no nº 1 do presente artigo devem ou não ser mantidas.
Artigo 362ºA
No caso de operações de trânsito comunitário externo abrangidas pelo disposto no artigo 362º são aplicáveis as seguintes medidas:
a) O código NC deve ser inscrito no documento T1;
b) Em todos os exemplares dos documentos T1 considerados deve figurar a menção seguinte, a vermelho, aposta transversalmente no formulário e com uma dimensão mínima de 100 × 10 milímetros:
- Artículo 362 del Reglamento (CEE) n° 2454/93
- Forordning (EØF) nr. 2454/93, artikel 362
- Artikel 362 der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93
- ¶ñèñï 362 ôïõ êáíïíéóìïý (ÅÏÊ) áñéè. 2454/93
- Article 362 of Regulation (EEC) No 2454/93
- Article 362 du règlement (CEE) n° 2454/93
- Articolo 362 del regolamento (CEE) n. 2454/93
- Artikel 362 van Verordening (EEG) nr. 2454/93
- Artigo 362º do Regulamento (CEE) nº 2454/ /93
- Asetuksen (ETY) N:o 2454/93 362 artikla
- Förordning (EEG) nr 2454/93 artikel 362;
c) As cópias de retorno dos documentos T1, ostentando a referida menção, devem ser devolvidas à estância de partida o mais tardar no dia útil seguinte àquele em que a remessa e o documento T1 forem apresentados na estância de destino.».
11. O segundo parágrafo do nº 2 do artigo 368º passa a ter a seguinte redacção:
«Uma operação de transporte deve, em especial, ser considerada como envolvendo riscos acrescidos quando se referir às mercadorias às quais, no que respeita à utilização da garantia global, sejam aplicáveis as disposições do artigo 362º».
12. O nº 2 do artigo 376º passa a ter a seguinte redacção:
«2. A dispensa de garantia não é aplicável nos casos em que, em conformidade com o disposto no artigo 362º, for proibido o recurso à garantia global.».
13. O artigo 380º passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 380º
A prova suficiente da regularidade da operação de trânsito, nos termos do nº 1 do artigo 378º, é feita, às autoridades aduaneiras, mediante:
a) A apresentação de um documento aduaneiro ou comercial certificado pelas autoridades aduaneiras que demonstre que as mercadorias em causa foram apresentadas na estância de destino ou, caso se aplique o artigo 406º, ao destinatário autorizado. Esse documento deve conter a identificação das referidas mercadorias;
ou
b) A apresentação de um documento aduaneiro de sujeição das mercadorias a um regime aduaneiro emitido num país terceiro ou da sua cópia ou fotocópia; essa cópia ou fotocópia deve ser certificada conforme quer pelo organismo que visou o documento original quer pelos serviços oficiais do país terceiro em causa quer pelos serviços oficiais de um dos Estados-membros. O documento deve conter a identificação das mercadorias em causa.».
14. O nº 2 do artigo 453º, passa a ter a seguinte redacção:
«2. O carácter comunitário das mercadorias referidas no nº 1 será estabelecido nos termos do disposto nos artigos 314º a 324º ou, se for caso disso, dos artigos 325º a 334º, dentro dos limites previstos no artigo 326º».
15. É inserido o artigo 457ºA seguinte:
«Artigo 457ºA
Nos casos em que as autoridades aduaneiras de um Estado-membro decidam excluir uma pessoa do regime TIR, nos termos do artigo 38º da Convenção TIR, tal decisão é aplicável em todo o território aduaneiro da Comunidade.
Para este efeito, o Estado-membro comunicará a sua decisão bem como a data de início dos seus efeitos aos outros Estados-membros e à Comissão.
Essa decisão diz respeito a todas as cadernetas TIR apresentadas para admissão numa estância aduaneira.».
16. A alínea a) do artigo 503º passa a ter a seguinte redacção:
«a) Mercadorias agrícolas: as mercadorias abrangidas pelos Regulamentos referidos no artigo 1º do Regulamento (CEE) nº 565/80 do Conselho (*). São assimiladas às mercadorias agrícolas as mercadorias abrangidas pelo Regulamento (CEE) nº 3448/93 do Conselho (**) e pelo Regulamento (CEE) nº 1222/94 da Comissão (***).
(*) JO nº L 62 de 7. 3. 1980, p. 5.
(**) JO nº L 318 de 20. 12. 1993, p. 18.
(***) JO nº L 136 de 31. 5. 1994, p. 5.».
17. O nº 1 do artigo 536º passa a ter a seguinte redacção:
«1. Sempre que as autoridades aduaneiras exigirem que mercadorias comunitárias, diferentes das referidas no nº 2, alínea b), e no nº 3 do artigo 98º do código, armazenadas nas instalações de um entreposto aduaneiro, sejam registadas, em conformidade com o disposto no nº 3 do artigo 106º do código, na contabilidade de existências referida no artigo 105º do código, a respectiva inscrição deve fazer ressaltar claramente o seu estatuto aduaneiro.».
18. O texto do nº 1, primeiro parágrafo do ponto v) da alínea a), do artigo 552º é substituído pelo texto seguinte:
«operações relativas a mercadorias cujo valor, por código NC de oito algarismos, a importar não é, por requerente e por ano civil, superior a 300 000 ecus, independentemente do número de operadores que efectuam a operação de aperfeiçoamento.».
19. O nº 2, segundo parágrafo, do artigo 696º passa a ter a seguinte redacção:
«A declaração verbal de sujeição constitui o pedido de autorização e o visto do inventário aposto pela estância aduaneira equivale à autorização.».
20. O artigo 698º é alterado do seguinte modo:
a) O primeiro parágrafo do nº 1 passa a ter a seguinte redacção:
«Os objectos de uso pessoal e as mercadorias importadas para fins desportivos, referidos no artigo 684º, ficam autorizados a beneficiar do regime sem que seja necessário um pedido ou uma autorização por escrito ou verbal.»;
b) É aditado ao nº 2 o seguinte trecho:
«Neste caso, o procedimento simplificado do artigo 696º aplica-se mutatis mutandis.».
21. O nº 2 do artigo 705º passa a ter a seguinte redacção:
«2. Sempre que se aplicar o disposto nos artigos 695º e 696º, a declaração referida no nº 1 ou o inventário, consoante o caso, deve ser entregue na estância aduaneira que emitiu a autorização.».
22. O artigo 709º passa a ter a seguinte redacção:
«Artigo 709º
1. A constituição de dívida aduaneira relativa às mercadorias previamente sujeitas ao regime de importação temporária dá lugar ao pagamento de juros compensatórios sobre o montante global dos direitos de importação devidos.
2. O nº 1 não se aplica:
a) No caso de constituição de dívida aduaneira nos termos do nº 1, alínea b), do artigo 201º do código;
b) No caso de constituição de dívida aduaneira quando tiver sido prestada uma garantia por depósito em espécie que corresponda a um ou outro dos montantes das dívidas aduaneiras referidas no nº 1 do artigo 192º do código;
c) No caso de constituição de dívida aduaneira pelo introdução em livre prática das mercadorias previamente sujeitas ao regime de importação temporária nos termos dos artigos 673º, 678º, 682º, 684º ou 684ºA;
d) Quando o montante dos juros compensatórios, calculado em conformidade com o nº 3, não exceder 20 ecus em cada caso de constiuição de dívida aduaneira;
e) Quando o titular da autorização solicitar a introdução em livre prática e fornecer a prova de que circunstâncias especiais que não implicaram qualquer negligência ou artifício da sua parte tornaram impossível ou economicamente impossível efectuar a reexportação planeada nas condições que havia previsto, e que foram devidamente justificadas aquando da entrega do pedido de autorização. O nº 3 do artigo 589º aplica-se, mutatis mutandis.
3. a) As taxas de juro anuais a tomar em consideração são as taxas em vigor no momento da constituição da dívida aduaneira e que foram fixadas nos termos do nº 4, alínea a), do artigo 589º.
b) Os juros são aplicados por mês civil e para o período compreendido entre o primeiro dia do mês seguinte ao mês em que se efectuou a primeira sujeição ao regime das mercadorias de importação e o último dia do mês durante o qual é constituída a dívida aduaneira. O período a tomar em consideração para a aplicação dos juros compensatórios não pode ser inferior a um mês.
c) O montante dos juros é calculado em função dos direitos de importação devidos, das taxas de juro referidas na alínea a) e do período referido na alínea b).».
23. O anexo 37 é alterado em conformidade com o anexo I do presente regulamento.
24. O anexo 38 é alterado em conformidade com o anexo II do presente regulamento.
25. Os anexos 43 e 44 são substituídos pelos anexos III e IV do presente regulamento.
26. Os anexos 63, 64 e 65 são alterados em conformidade com o anexo V do presente regulamento.
27. O anexo 79 é alterado em conformidade com o anexo VI do presente regulamento.
28. O anexo 87 é alterado em conformidade com o anexo VII do presente regulamento.
29. O anexo 108 é alterado em conformidade com o anexo VIII do presente regulamento.
30. As referências feitas ao «Regulamento nº 1736/75 do Conselho» consideram-se feitas ao «Regulamento (CE) nº 1172/95 do Conselho».
Artigo 2º
O presente regulamento entra em vigor no sétimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
As medidas que, para as operações de trânsito comunitário externo referentes a certas mercadorias, fixaram o nível da garantia global no montante total ou a 50 % dos direitos e outras imposições exigíveis ou para as quais o recurso à garantia global é proibido, e que foram adoptadas com base na regulamentação aplicável antes da data de entrada em vigor do presente regulamento, permanecem aplicáveis até à data da primeira decisão tomada por força do nº 1 do artigo 362º do Regulamento (CEE) nº 2454/93 com a redacção que lhe foi dada pelo presente regulamento e no máximo até 31 de Dezembro de 1996.
O disposto nos nºs 25 e 26 do artigo 1º é aplicável a partir de 1 de Janeiro de 1996. O novo modelo pode ser utilizado a partir da data de entrada em vigor do presente regulamento. Os formulários utilizados antes dessa data podem continuar a sê-lo até ao esgotamento das existências, mas o mais tardar até 31 de Dezembro de 1996.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros.
Feito em Bruxelas, em 19 de Março de 1996.