РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 12 декември 2008 година
за използване на националните счетоводни стандарти на някои трети държави и на Международните стандарти за финансово отчитане от емитенти на ценни книжа от трети държави при изготвянето на техните консолидирани финансови отчети
(нотифицирано под номер C(2008) 8218)
(текст от значение за ЕИП)
(2008/961/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно хармонизиране на изискванията за прозрачност по отношение на информацията за емитентите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар, и за изменение на Директива 2001/34/ЕО (1), и по-специално член 23, параграф 4 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 19 юли 2002 г. относно прилагането на международните счетоводни стандарти (2) изисква от дружествата, спрямо които се прилага правото на някоя от държавите-членки и чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулирания пазар на която и да е държава-членка, да изготвят своите консолидирани финансови отчети в съответствие с международните счетоводни стандарти, познати понастоящем под наименованието Международни стандарти за финансово отчитане (МСФО), които са приети в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002 (наричани по-долу „приетите МСФО“), за всяка финансова година, започваща на 1 януари 2005 г. или след това.
(2)
В членове 4 и 5 от Директива 2004/109/ЕО се предвижда, че когато емитент трябва да изготви консолидирани отчети, годишните и шестмесечните финансови отчети трябва да включват такива консолидирани отчети, подготвени в съответствие с приетите МСФО. Въпреки че това изискване се отнася както за емитенти от Общността, така и за емитенти от трети държави, емитентите от трети държави могат да бъдат освободени от това изискване, при условие че законодателството на въпросната трета държава предвижда еквивалентни изисквания.
(3)
В Решение 2006/891/ЕО на Комисията (3) се предвижда, че емитент от трета държава може също така да изготви консолидираните си отчети за финансовите години, започващи преди 1 януари 2009 г., в съответствие с МСФО, публикувани от Съвета по международни счетоводни стандарти (IASB), с общоприетите счетоводни принципи на Канада, Япония или Съединените щати или с общоприетите счетоводни принципи на дадена трета държава, които подлежат на сближаване с МСФО.
(4)
Финансовите отчети, изготвени в съответствие с МСФО, публикувани от IASB, предоставят на лицата, ползващи тези финансови отчети, достатъчна информация, която да им позволи да направят обективна оценка на активите и пасивите, финансовото състояние, печалбата и загубата и перспективите за емитента. Ето защо е целесъобразно на емитентите от трети държави да се позволи да използват МСФО, публикувани от IASB, в Общността.
(5)
С оглед извършването на оценка на еквивалентността на общоприетите счетоводни принципи на трета държава и приетите МСФО в Регламент (ЕО) № 1569/2007 на Комисията от 21 декември 2007 г. за създаване на механизъм за определяне на еквивалентността на счетоводните стандарти, прилагани от емитенти на ценни книжа от трети държави съгласно директиви 2003/71/ЕО и 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) се предвиждат определяне на еквивалентността и създаване на механизъм за определяне на еквивалентността на общоприетите счетоводни принципи на дадена трета държава. Регламент (ЕО) № 1569/2007 изисква също решението на Комисията да позволява на емитенти от Общността да ползват МСФО, приети в съответствие с Регламент (ЕО) № 1606/2002, в съответната трета държава.
(6)
През декември 2007 г. Комисията се допита до Европейския комитет на регулаторите на ценни книжа (CESR) по въпроса за техническата оценка на еквивалентността на общоприетите счетоводни принципи на Съединените щати, Китай и Япония. През март 2008 г. Комисията включи в допитването и общоприетите счетоводни принципи на Южна Корея, Канада и Индия.
(7)
В становищата си от март, май и октомври 2008 г. съответно CESR препоръча общоприетите счетоводни принципи на САЩ и тези на Япония да бъдат приети за еквивалентни на МСФО с оглед на използването им в рамките на Общността. Освен това CESR препоръча временното приемане в рамките на Общността на финансовите отчети, за чието изготвяне са използвани общоприетите счетоводни принципи на Китай, Канада, Южна Корея и Индия, най-късно до 31 декември 2011 г.
(8)
През 2006 г. Съветът на САЩ за финансови счетоводни стандарти и IASB сключиха меморандум за разбирателство, с който се затвърди целта им за постигане на сближаване между общоприетите счетоводни принципи на САЩ и МСФО и се оформи работна програма в тази връзка. Благодарение на тази работна програма много съществени различия между общоприетите счетоводни принципи на САЩ и МСФО бяха преодолени. Освен това след проведения между Комисията и Комисията по ценните книжа и фондовите борси на САЩ диалог вече не е необходимо приравняване за емитентите от Общността, които изготвят своите финансови отчети в съответствие с МСФО, публикувани от IASB. Ето защо е целесъобразно от 1 януари 2009 г. общоприетите счетоводни принципи на САЩ да се считат за еквивалентни на приетите МСФО.
(9)
През август 2007 г. Съветът по счетоводните стандарти на Япония и IASB обявиха, че са се договорили за ускоряване на процеса на сближаване посредством заличаване на основните различия между общоприетите счетоводни принципи на Япония и МСФО до 2008 г., а на останалите различия - до края на 2011 г. Японските органи не изискват от емитентите от Общността, които изготвят финансовите си отчети в съответствие с МСФО, каквото и да било приравняване. Ето защо е целесъобразно от 1 януари 2009 г. общоприетите счетоводни принципи на Япония да се считат за еквивалентни на приетите МСФО.
(10)
В съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 1569/2007 на емитенти от трети държави може да бъде разрешено да използват общоприетите счетоводни принципи на други трети държави, които са в процес на сближаване или са поели ангажимент за приемане на МСФО, или са постигнали споразумение с Общността за взаимно признаване преди 31 декември 2008 г., за преходен период, завършващ най-късно на 31 декември 2011 г.
(11)
В Китай счетоводните стандарти за бизнес предприятия се съгласуват цялостно с МСФО и обхващат почти всички области, включени в действащите МСФО. Въпреки това, предвид факта, че счетоводните стандарти за бизнес предприятия се прилагат едва от 2007 г., е налице необходимост от допълнителни доказателства за правилното им прилагане.
(12)
През януари 2006 г. Съветът по счетоводните стандарти на Канада пое публичен ангажимент за приемане на МСФО до 31 декември 2011 г. и понастоящем взема ефективни мерки за осигуряване на своевременното и пълно преминаване към МСФО до тази дата.
(13)
През март 2007 г. Корейската комисия за финансов надзор и Корейският институт по счетоводство поеха публичен ангажимент за приемане на МСФО до 31 декември 2011 г. и понастоящем вземат ефективни мерки за осигуряване на своевременното и пълно преминаване към МСФО до тази дата.
(14)
През юли 2007 г. правителството на Индия и Индийският институт на дипломираните счетоводители поеха публичен ангажимент за приемане на МСФО до 31 декември 2011 г. и понастоящем вземат ефективни мерки за осигуряване на своевременното и пълно преминаване към МСФО до тази дата.
(15)
Въпреки че не е необходимо да се вземе окончателно решение относно еквивалентността на счетоводните стандарти, които са в процес на сближаване с МСФО, преди да се направи оценка на прилагането на тези счетоводни стандарти от дружествата и одиторите, е важно да се подкрепят усилията на държавите, които са се заели със сближаването на техните счетоводни стандарти с МСФО, и тези, които са се заели с приемането на МСФО. Във връзка с това е целесъобразно да се позволи на емитентите от трети държави да изготвят годишните и шестмесечните си финансови отчети в съответствие с общоприетите счетоводни принципи на Китай, Канада, Южна Корея или Индия в Общността, за преходен период, не по-дълъг от 3 години.
(16)
Комисията следва да продължи своя мониторинг на развитието на общоприетите счетоводни принципи на тези трети държави по отношение на приетите МСФО, с техническото съдействие на CESR.
(17)
Държавите следва да бъдат насърчавани да приемат МСФО. Когато тези държави са приели МСФО като свой единствен счетоводен стандарт, ЕС може да реши националните стандарти, определени като съответстващи на МСФО, да не могат повече да се използват при изготвянето на информацията, изисквана по силата на Директива 2004/109/ЕО или Регламент (ЕО) № 809/2004 на Комисията (5) за прилагане на Директива 2003/71/ЕО.
(18)
С цел постигане на по-голяма яснота и прозрачност Решение 2006/891/ЕО следва да бъде заменено.
(19)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Европейския комитет по ценни книжа,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
От 1 януари 2009 г. следните стандарти се считат за еквивалентни на МСФО, приети съгласно Регламент (ЕО) № 1606/2002, по отношение на консолидираните годишни и шестмесечни финансови отчети, в допълнение към МСФО, приети съгласно Регламент (ЕО) № 1606/2002:
а)
международните стандарти за финансово отчитане, при условие че бележките към одитираните финансови отчети съдържат изрично и безусловно заявление, че те съответстват на Международните стандарти за финансово отчитане съгласно МСС 1 Представяне на финансови отчети;
б)
общоприетите счетоводни принципи на Япония;
в)
общоприетите счетоводни принципи на Съединените американски щати.
Преди финансовите години, започващи на 1 януари 2012 г. или след това, на емитент от трета държава се позволява да изготви годишните и шестмесечните си консолидирани финансови отчети в съответствие с общоприетите счетоводни принципи на Китайската народна република, Канада, Република Корея или Република Индия.
Член 1а
Комисията, с техническото съдействие на CESR, продължава мониторинга на усилията от страна на трети държави да преминат към МСФО и провежда активен диалог с органите по време на процеса на сближаване. През 2009 г. Комисията ще представи доклад относно постигнатия напредък в това отношение пред Европейския парламент и Европейския комитет по ценни книжа. Комисията също така ще докладва своевременно на Съвета и на Европейския парламент при възникване на ситуации, в които от емитенти на ЕС се изисква да приравнят своите финансови отчети към националните общоприети счетоводни принципи на съответната чуждестранна юрисдикция.
Член 1б
Официално обявените от трети държави дати за преминаване към МСФО служат като референти дати за отмяна на признаването на еквивалентност по отношение на тези трети държави.
Член 2
Решение 2006/891/ЕО се отменя, считано от 1 януари 2009 г.
Член 3
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 12 декември 2008 година.
DECISÃO DA COMISSÃO
de 12 de Dezembro de 2008
relativa à utilização pelos emitentes de valores mobiliários de países terceiros das normas nacionais de contabilidade de determinados países terceiros e das normas internacionais de relato financeiro para efeitos de elaboração das respectivas demonstrações financeiras consolidadas
[notificada com o número C(2008) 8218]
(Texto relevante para efeitos do EEE)
(2008/961/CE)
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta a Directiva 2004/109/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 15 de Dezembro de 2004, relativa à harmonização dos requisitos de transparência no que se refere às informações respeitantes aos emitentes cujos valores mobiliários estão admitidos à negociação num mercado regulamentado e que altera a Directiva 2001/34/CE (1), nomeadamente o n.o 4 do artigo 23.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CE) n.o 1606/2002 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 19 de Julho de 2002, relativo à aplicação das normas internacionais de contabilidade (2) prevê que as sociedades regidas pela legislação de um Estado-Membro, cujos valores mobiliários estão admitidos à negociação num mercado regulamentado de qualquer Estado-Membro, elaborem as contas consolidadas respectivas, para cada exercício financeiro com início em 1 de Janeiro de 2005 ou após esta data, de acordo com as normas internacionais de contabilidade, comummente designadas, actualmente, por normas internacionais de relato financeiro, adoptadas nos termos do Regulamento (CE) n.o 1606/2002 (a seguir denominadas «IFRS adoptadas»).
(2)
Os artigos 4.o e 5.o da Directiva 2004/109/CE prevêem que, sempre que os emitentes estiverem obrigados a elaborar contas consolidadas, as demonstrações financeiras anuais e semestrais incluam as referidas contas consolidadas elaboradas de acordo com as IFRS adoptadas. Não obstante este requisito se aplicar, de igual modo, aos emitentes da Comunidade e dos países terceiros, os emitentes dos países terceiros podem ser dispensados deste, desde que a legislação do país terceiro em causa estabeleça requisitos equivalentes.
(3)
A Decisão 2006/891/CE da Comissão (3) prevê que os emitentes de países terceiros podem igualmente elaborar as contas consolidadas respectivas, para os exercícios financeiros com início antes de 1 de Janeiro de 2009, de acordo com as IFRS emitidas pelo International Accounting Standards Board (IASB), com os GAAP do Canadá, do Japão ou dos Estados Unidos ou com os GAAP de um país terceiro que estão sujeitos a convergência com as IFRS.
(4)
As demonstrações financeiras elaboradas de acordo com as IFRS emitidas pelo IASB proporcionam aos seus utilizadores um nível suficiente de informação, que lhes permite avaliar com conhecimento de causa os activos e os passivos, a posição financeira, os resultados e as perspectivas de um emitente. Importa, por conseguinte, autorizar os emitentes dos países terceiros a utilizarem na Comunidade as IFRS emitidas pelo IASB.
(5)
A fim de avaliar a equivalência dos princípios contabilísticos geralmente aceites (GAAP) de um país terceiro com as IFRS adoptadas, o Regulamento (CE) n.o 1569/2007 da Comissão, de 21 de Dezembro de 2007, que estabelece um mecanismo de determinação da equivalência das normas contabilísticas aplicadas pelos emitentes de valores mobiliários de países terceiros, em aplicação das Directivas 2003/71/CE e 2004/109/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (4), define equivalência e cria um mecanismo de determinação da equivalência dos GAAP de um país terceiro. O Regulamento (CE) n.o 1569/2007 prevê igualmente que a decisão da Comissão garanta que os emitentes comunitários possam utilizar as IFRS adoptadas nos termos do Regulamento (CE) n.o 1606/2002 no país terceiro em causa.
(6)
Em Dezembro de 2007, a Comissão consultou o Comité das Autoridades de Regulamentação dos Mercados Europeus de Valores Mobiliários (CARMEVM) sobre a avaliação técnica da equivalência dos GAAP dos Estados Unidos, da China e do Japão. Em Março de 2008, a Comissão alargou a consulta aos GAAP da Coreia do Sul, do Canadá e da Índia.
(7)
No seu parecer emitido em Março, Maio e Outubro de 2008, respectivamente, o CARMEVM recomendou que os GAAP dos Estados Unidos e do Japão fossem considerados equivalentes às IFRS para fins de utilização na Comunidade. O CARMEVM recomendou igualmente que, temporariamente, até 31 de Dezembro de 2011, o mais tardar, fossem aceites na Comunidade as demonstrações financeiras que utilizam os GAAP da China, do Canadá, da Coreia do Sul e da Índia.
(8)
Em 2006, o Financial Accounting Standards Board dos Estados Unidos e o IASB concluíram um memorando de entendimento que reafirmava o seu objectivo de convergência entre os GAAP dos Estados Unidos e as IFRS e esboçava o programa de trabalho para esse efeito. Graças a este programa de trabalho, foram sanadas inúmeras diferenças significativas entre os GAAP dos Estados Unidos e as IFRS. Além disso, na sequência do diálogo entre a Comissão e a Securities and Exchange Commission dos Estados Unidos, deixa de ser necessária a exigência de conciliação para os emitentes da Comunidade que elaboram as demonstrações financeiras respectivas de acordo com as IFRS emitidas pelo IASB. Importa, por conseguinte, considerar os GAAP dos Estados Unidos equivalentes às IFRS adoptadas a partir de 1 de Janeiro de 2009.
(9)
Em Agosto de 2007, o Accounting Standards Board do Japão e o IASB anunciaram o seu acordo a favor da aceleração da convergência mediante a eliminação das principais diferenças entre os GAAP do Japão e as IFRS até 2008 e das restantes diferenças antes do final de 2011. As autoridades japonesas não impõem qualquer exigência de conciliação aos emitentes da Comunidade que elaboram as demonstrações financeiras respectivas de acordo com as IFRS. Importa, por conseguinte, considerar os GAAP do Japão equivalentes às IFRS adoptadas a partir de 1 de Janeiro de 2009.
(10)
Nos termos do artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 1569/2007, os emitentes dos países terceiros podem ser autorizados a utilizar os GAAP de outro país terceiro, cujas autoridades competentes asseguram um processo de convergência, se comprometem a adoptar as IFRS ou tenham concluído um acordo de reconhecimento mútuo com a Comunidade antes de 31 de Dezembro de 2008 por um período transitório que termina em 31 de Dezembro de 2011.
(11)
Na China, as Accounting Standards for Business Enterprises são substancialmente convergentes com as IFRS e abrangem quase todos os temas actualmente contemplados pelas IFRS. No entanto, atendendo a que as Accounting Standards for Business Enterprises só são aplicadas desde 2007, são necessários mais elementos de prova da sua correcta aplicação.
(12)
O Accounting Standards Board do Canadá comprometeu-se publicamente, em Janeiro de 2006, a adoptar as IFRS até 31 de Dezembro de 2011, estando a tomar medidas eficazes no sentido de garantir uma transição em tempo útil e completa para as IFRS até essa data.
(13)
A Financial Supervisory Commission e o Accounting Institute da Coreia do Sul comprometeram-se publicamente, em Março de 2007, a adoptar as IFRS até 31 de Dezembro de 2011, estando a tomar medidas eficazes no sentido de garantir uma transição em tempo útil e completa para as IFRS até essa data.
(14)
O Governo indiano e o Indian Institute of Chartered Accountants assumiram publicamente o compromisso, em Julho de 2007, de adoptar as IFRS até 31 de Dezembro de 2011, estando a tomar medidas efectivas para garantir a transição oportuna e completa para as IFRS até essa data.
(15)
Embora não deva ser tomada nenhuma decisão definitiva sobre a equivalência das normas de contabilidade que convergem com as IFRS até as sociedades e os revisores oficiais de contas terem efectuado uma avaliação da aplicação das referidas normas de contabilidade, é importante apoiar os esforços dos países que se comprometeram a fazer convergir as normas de contabilidade respectivas com as IFRS e daqueles que se comprometeram a adoptar as IFRS. Consequentemente, importa autorizar os emitentes de países terceiros a elaborarem as demonstrações financeiras anuais e semestrais respectivas na Comunidade de acordo com os GAAP da China, do Canadá, da Coreia do Sul ou da Índia por um período transitório não superior a 3 anos.
(16)
A Comissão deve continuar a acompanhar, com a assistência técnica do CARMEVM, a evolução dos GAAP desses países terceiros em relação às IFRS adoptadas.
(17)
Os países devem ser incentivados a adoptar as IFRS. A UE pode determinar que as normas nacionais que foram consideradas equivalentes possam deixar de ser utilizadas na preparação das informações previstas na Directiva 2004/109/CE ou no Regulamento (CE) n.o 809/2004 da Comissão (5), que estabelece normas de aplicação da Directiva 2003/71/CE, quando os países respectivos tiverem adoptado IFRS enquanto norma contabilística única.
(18)
Por motivos de clareza e transparência, é necessário substituir a Decisão 2006/891/CE.
(19)
As medidas previstas na presente decisão estão em conformidade com o parecer do Comité Europeu dos Valores Mobiliários,
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
A partir de 1 de Janeiro de 2009, para além das IFRS adoptadas em conformidade com o Regulamento (CE) n.o 1606/2002, as normas abaixo indicadas serão consideradas equivalentes às IFRS adoptadas em conformidade com o Regulamento (CE) n.o 1606/2002 relativamente às demonstrações financeiras consolidadas anuais e semestrais:
a)
Normas internacionais de relato financeiro, desde que as notas às demonstrações financeiras auditadas contenham uma declaração explícita e sem reservas de que as referidas demonstrações financeiras cumprem as normas internacionais de relato financeiro, em conformidade com a IAS 1 Apresentação de Demonstrações Financeiras;
b)
Princípios contabilísticos geralmente aceites do Japão;
c)
Princípios contabilísticos geralmente aceites dos Estados Unidos da América.
Antes dos exercícios financeiros com início em ou após 1 de Janeiro de 2012, os emitentes dos países terceiros são autorizados a elaborar as demonstrações financeiras consolidadas anuais e semestrais respectivas de acordo com os princípios contabilísticos geralmente aceites da República Popular da China, do Canadá, da República da Coreia ou da República da Índia.
Artigo 1.o-A
A Comissão continuará a acompanhar, com a assistência técnica do CARMEVM, os esforços de passagem às IFRS envidados por países terceiros e estabelecerá um diálogo activo com as autoridades durante o processo de convergência. A Comissão apresentará ao Parlamento Europeu e ao Comité Europeu dos Valores Mobiliários (CEVM), no decurso de 2009, um relatório sobre os progressos alcançados nesta matéria. A Comissão apresentará igualmente relatórios ao Conselho e ao Parlmento Europeu, no mais breve prazo, caso surjam situações em que os emitentes da UE, no futuro, sejam obrigados a conciliar as demonstrações financeiras respectivas com os GAAP da jurisdição estrangeira em causa.
Artigo 1.o-B
As datas de passagem às IFRS anunciadas publicamente por países terceiros servirão de referência para a supressão do reconhecimento de equivalência relativamente a estes países terceiros.
Artigo 2.o
A Decisão 2006/891/CE é revogada com efeitos a partir de 1 de Janeiro de 2009.
Artigo 3.o
Os Estados-Membros são os destinatários da presente decisão.
Feito em Bruxelas, em 12 de Dezembro de 2008.