32004D0676
L 310/9
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 24 септември 2004 година
относно правилник за персонала на Европейската агенция по отбрана
(2004/676/ЕО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Съвместно действие 2004/551/ОВППС на Съвета от 12 юли 2004 г. за създаване на Европейската агенция по отбрана (1), и по-специално член 11, параграф 3, точка 3.1 от него,
РЕШИ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
1. Настоящият правилник за персонала се прилага за служители, наети с договор към Европейската Агенция за отбрана (оттук нататък наричани съответно „служители“ и „Агенция“).
Тези служители са:
-
срочно наети служители,
-
договорно наети служители.
2. За целите на настоящия правилник за персонала властите, упълномощени да сключват договори (наричани по-долу „ВУСД“) се определят в съответствие със съответните разпоредби на Съвместно действие 2004/551/ОВППС.
3. Всички препратки в настоящия правилник за персонала, които се отнасят за лице от мъжки пол, следва да се считат също за препратки, които се отнасят за лице от женски пол и обратно, освен ако от контекста ясно не се подразбира друго.
ДЯЛ II
СРОЧНО НАЕТИ СЛУЖИТЕЛИ
ГЛАВА 1
Общи разпоредби
Член 2
За целите на настоящия правилник за персонала „срочно наети служители“ означава служители, които временно заемат длъжност, включена в списъка от длъжности, приложен към бюджета на Агенцията.
Член 3
Временно наетите служители не могат да бъдат назначавани за повече от четири години, но тяхното назначение може да бъде ограничено до какъвто и да е по-кратък срок. Договорите им могат да бъдат подновявани не повече от веднъж за период от максимум две години, ако в първоначалния договор е предвидена възможност за подновяване, и в рамките на границите, предвидени в посочения договор. В края на този период те не могат повече да работят като срочно наети служители, съгласно настоящите разпоредби.
Член 4
В съответствие с настоящия правилник за персонала временно наети служители не могат да бъдат назначавани за друга цел, освен при заемане на вакантни длъжности, включени в списъка от длъжности, приложен към бюджета на Агенцията.
Член 5
1. При прилагането на настоящия правилник за персонала всяка дискриминация по каквато и да е причина, като пол, раса, цвят, етнически или социален произход, генетични характеристики, език, религия или вяра, политическо или каквото и да е друго мнение, членство в национално малцинство, имотно състояние, потекло, увреждане, възраст или сексуална ориентация, е забранена.
За целите на настоящия правилник за персонала несемейните съжителства се разглеждат като семейни, ако отговарят на условията, изброени в член 1, параграф 2, буква в) от приложение V.
2. С оглед да се осигури пълно равноправие в практиката между мъжете и жените в работната среда, което представлява основен елемент при изпълнението на всички аспекти на настоящия правилник за персонала, принципът за равно третиране не следва да пречи на Агенцията да поддържа или предприема мерки, осигуряващи определени предимства, с цел да улесни по-слабо представения пол да се стреми към професионална реализация, или да предотврати или компенсира недостатъците в професионалната кариера.
3. След консултации с Комитета на служителите Агенцията определя мерки и действия за предоставяне на равни възможности за мъжете и жените в областите, попадащи в полето на действие на настоящия правилник за персонала, и приема подходящи разпоредби за чувствително намаляване на такова фактическо неравноправие, като ограничените възможности за жените в тези области.
4. За целите на параграф 1 от настоящия член едно лице е лице с увреждания, ако има физическо или умствено увреждане, което е или вероятно ще бъде постоянно. Увреждането се определя в съответствие с процедурата, определена в член 37.
Лице с увреждания отговаря на условията, определени в член 36, параграф 2, буква г), ако може да изпълнява основните функции, свързани с работата, когато са осигурени приемливи условия.
„Приемливи условия“ по отношение на основните функции, свързани с работата, означават подходящи мерки, когато е необходимо, за да се осигури на лице с увреждане достъп до, участие в или напредък в работата или осигуряване на обучение, освен ако такива мерки не представляват прекомерна тежест за работодателя.
5. Когато лица, попадащи в обхвата на настоящия правилник за персонала, които считат себе си за онеправдани, тъй като принципът за равно третиране, така както е посочен по-горе, не се прилага спрямо тях, докажат факти, от които може да се заключи, че е налице пряка или непряка дискриминация, Агенцията се задължава да докаже, че няма нарушение на принципа за равно третиране. Настоящата разпоредба не се прилага при дисциплинарни процедури.
6. При спазването на принципа за недискриминация и на принципа за пропорционалност, всяко ограничаване на тяхното прилагане следва да бъде обективно и разумно оправдано и да отговаря на общите интереси в рамките на политиката на служителите.
Член 6
1. Действащите временно наети служители следва да имат достъп до мерки от социален характер, приети от Агенцията и до услуги, предлагани от Комитета на служителите. Бивши членове на временния състав могат да имат достъп до ограничени специфични мерки от социален характер.
2. Действащите временно наети служители договарят условията на работа, които отговарят на подходящи здравни стандарти и стандарти за безопасност, най-малко еквивалентни на минималните изисквания, приложими съгласно мерките, приети в тези области в съответствие с Договорите.
Член 7
1. Длъжностите, попадащи в полето на действие на настоящия правилник за персонала, се класифицират, в съответствие с характера и важността на задълженията, за които се отнасят, в група на административните длъжности (оттук нататък наричана „AD“) и група на асистентските длъжности (оттук нататък наричана „AST“).
2. Длъжностна група AD включва дванадесет длъжностни категории, съответно административни, консултативни, езикови и научни. Длъжностна група AST включва единадесет длъжностни категории, съответно изпълнителни, технически и чиновнически.
3. Минималните изисквания за наемане на работа са:
а)
в длъжностна група AST:
i)
висше образование, удостоверено с диплома, или
ii)
средно образование, удостоверено с диплома, даващо достъп до висше образование, както и най-малко три години съответен професионален опит, или
iii)
когато е в интерес на работата - еквивалентно ниво на професионално обучение или професионален опит.
б)
в длъжностна група AD за категории 5 и 6:
i)
ниво на образование, съответстващо на завършено най-малко тригодишно университетско обучение, удостоверено с диплома, или
ii)
когато е в интерес на работата - професионално обучение на еквивалентно равнище.
в)
в длъжностна група AD за категории от 7 до 16:
i)
ниво на образование, съответстващо на завършено университетско обучение, удостоверено с диплома, при което нормалният период за образование е четири години или повече, или
ii)
ниво на образование, съответстващо на завършено университетско обучение, удостоверено с диплома, и подходящ най-малко едногодишен професионален опит, при което нормалният период за университетско образование е най-малко три години, или
iii)
когато е в интерес на работата - професионално обучение на еквивалентно ниво.
4. Таблица, показваща видовете длъжности, е дадена в приложение VII. Като се позовава на тази таблица, Агенцията определя задълженията и правата, свързани с всеки тип длъжност, след консултация с Комитета на служителите.
Член 8
1. ВУСД, като действат единствено в интерес на работата и без оглед на националността, разпределят всеки от временно наетите служители чрез назначение или прехвърляне на длъжност в неговата група, която съответства на неговия ранг.
Временно нает служител може да кандидатства за прехвърляне в рамките на Агенцията.
2. Временно нает служител може да бъде определен да заеме по заместване длъжност в неговата група, изискваща по-висок от неговия ранг. От началото на четвъртия месец от това заместване той получава допълнителни надбавки, съответстващи на разликата между възнаграждението, което се полага за неговия ранг и степен, и възнаграждението, отговарящо на степента, която би получил, ако е бил назначен с ранга, съответстващ на длъжността, на която замества.
Срокът на заместването не може да надвишава една година, освен когато не трябва да се осигури пряко или косвено заместване на член на временния състав, който е временно преместен в интерес на работата, мобилизиран в армията, или е в продължителен отпуск по болест.
Член 9
1. Степента и рангът на временно наетите служители следва да бъдат посочени в договора им.
2. Назначаването на временно наети служители на длъжност с по-висок ранг от тази, за която са наети, следва да се отрази в допълнително споразумение към техния договор за работа.
ГЛАВА 2
Права и задължения
Член 10
1. Временно нает служител изпълнява задълженията си и съзнателно съобразява поведението си единствено с интересите на Агенцията; той нито търси, нито приема инструкции от което и да е правителство, орган, организация или лице извън Агенцията. Той изпълнява поставените му задачи обективно, безпристрастно и като съблюдава своето задължение да бъде лоялен към Агенцията.
2. Временно нает служител от ВУСД не приема без разрешение от правителство или какъвто и да е друг източник извън Агенцията, към която принадлежи, почести, отличителни знаци, покровителство, подаръци или заплащане, независимо от какъвто и да е вид с, освен за работа, извършена или преди неговото назначаване, или по време на специална отпуска за военна или друга служба и във връзка с такава служба.
Член 11
1. Съгласно предвиденото по-долу, временно нает служител при изпълнение на своите задължения не участва при разглеждането на въпроси, в които той, пряко или непряко има личен интерес, като накърняване на неговата независимост, и по-специално семейни и финансови интереси.
2. Всеки член на временния състав, на когото се налага при изпълнение на неговите задължения да работи по въпрос, визиран по-горе, следва незабавно да уведоми ВУСД. ВУСД предприемат всички необходими мерки и може в конкретни случаи да освободят временно наетия служител от отговорност по този случай.
3. Временно нает служител не може да запазва или да придобива, пряко или косвено, в учрежденията, които са под контрола на Агенцията или са свързани с нея, каквито и да било ползи от такъв вид или значимост, че да могат да накърнят неговата независимост при изпълнение на неговите задължения.
Член 12
Временно нает служител се въздържа от всякакви действия или поведение, които могат да се отразят негативно върху неговата позиция.
Член 13
1. Членовете на временния състав се въздържат от всяка форма на психически или сексуален тормоз.
2. Агенцията не може да действа в ущърб на временно нает служител, който е станал жертва на психически или сексуален тормоз. Агенцията не може да действа в ущърб на временно нает служител, който е представил доказателства за психически или сексуален тормоз, при условие че временно наетият служител е действал добросъвестно.
3. „Психически тормоз“ означава всяко непристойно поведение, извършено в определен период, което се повтаря или е системно, и включва физическо действие, неприличен език в устен или писмена форма, жестове или други действия, които са преднамерени и които могат да уронят човешкото достойнство или физическото и психическото равновесие на всеки човек.
4. „Сексуален тормоз“ означава сексуално ориентирано поведение, нежелано от лицето, към което е насочено, и което има за цел или резултат да засегне въпросното лице или да предизвика страх, враждебност, унижение или неудобство. Сексуалният тормоз се третира като дискриминация, основана на пола.
Член 14
1. Съгласно член 16, временно нает служител, който желае да упражнява външна дейност, независимо дали тя е платена или не, или да поеме някаква задача извън Агенцията, предварително трябва да поиска разрешение от ВУСД. Разрешение може да му бъде отказано само ако дейността или задачата са от такова естество, че могат да попречат на временно наетия служител да изпълнява своите задължения, или са несъвместими с интересите на Агенцията.
2. Служителят уведомява ВУСД за всяка промяна на разрешената външна дейност или задача, която е настъпила, след като служителят е поискал разрешение от ВУСД, съгласно параграф 1. Разрешението може да бъде отменено, ако дейността или задачата са престанали да отговарят на условията, определени в последното изречение на параграф 1.
Член 15
Ако брачният партньор на член от временния състав е на платена работа, временно наетият служител информира ВУСД. Ако се докаже, че характерът на работата е несъвместим с тази на члена на временния състав и временно наетият служител не може да гарантира, че тя ще преустановена в рамките на определен период, ВУСД, след консултации с Комитета на служителите, решават дали членът на временния състав ще продължи да заема същата длъжност или ще бъде прехвърлен на друга длъжност.
Член 16
1. Временно нает служител, който има намерение да заема обществена длъжност, следва да нотифицира за това ВУСД. ВУСД решават, с оглед на интересите на работата, дали въпросният член на временния състав:
а)
трябва да подаде молба за отпуска по лични причини, или
б)
трябва да получи редовен годишен отпуск, или
в)
може да му бъде позволено да съвместява двете длъжности на непълен работен ден, или
г)
може да продължи да изпълнява длъжността си, както до момента.
2. Временно нает служител, избран или назначен на обществена служба незабавно информира ВУСД. ВУСД, като вземат предвид интересите на работата важността на службата, задълженията, които произтичат от нея и възнаграждението и възстановяването на разходите, произтичащи от изпълнението на такива задължения, вземат едно от решенията, изброени в параграф 1. Ако от члена на временния състав се изиска да вземе отпуска по лични причини или му се позволи да съвместява двете длъжности на непълен работен ден, срокът на тази отпуска или работата на непълен работен ден съответства на времето, през което членът на временния състав е бил на този пост.
Член 17
Временно нает служител след прекратяване на служебните правоотношения е длъжен да спазва поетите задължения за почтено поведение и дискретност, когато става въпрос да приеме дадено назначение или печалба.
Членове на временния състав, които възнамеряват да упражняват професионална дейност, независимо дали тя е платена или не, в рамките на две години след напускане на службата, следва да информират Агенцията за това. Ако тази дейност е свързана с работата, извършвана от члена на временния състав по време на последните три години от службата и може да доведе до конфликт със законните интереси на Агенцията, ВУСД могат, с оглед интересите на службата, или да му забранят да упражнява тази дейност, или да поставят условия, каквито сметнат за необходими за упражняването ѝ. Агенцията, след консултации с Комитета на служителите, обявява своето решение в рамките на 30 работни дни от момента, в който бъде информирана. Ако до края на този период не бъде обявено никакво решение, това се приема за мълчаливо одобрение.
Член 18
1. Временно нает служител не може да разгласява неправомерно информация, която му е станала известна при изпълнение на служебните му задължения, освен ако тази информация вече не е била публично оповестена или не е обществено достъпна.
2. Временно нает служител следва да спазва това свое задължение и след прекратяване на служебните си правоотношения.
Член 19
1. Временно наетият служител има право да изразява свободно мнение, като спазва принципите на лоялност и безпристрастност.
2. Без да се засягат разпоредбите на членове 12 и 18, временно нает служител, който възнамерява да публикува или да възложи публикуването, независимо дали сам или в колектив, на какъвто и да е материал, засягащ работата на Агенцията, следва предварително да уведоми ВУСД.
Ако ВУСД успеят да докажат, че материалът може сериозно да накърни законните интереси на Агенцията, ВУСД информират писмено члена на временния състав за своето решение в рамките на 30 работни дни от получаване на информацията. Ако такова решение не бъде оповестено в рамките на посочения срок, се счита, че ВУСД нямат възражения.
Член 20
1. Всички права върху всякакви писмени документи или друг вид трудове, извършени от който и да е член на временния състав при изпълнение на неговите задължения, представляват собственост на Агенцията, за чиято дейност се отнасят такива писмени документи или трудове. Агенцията притежава правото да придобие принудително авторските права върху такива трудове.
2. Всяко изобретение, извършено от временно нает служител по време на или във връзка с изпълнението на неговите задължения, принадлежи безусловно на Агенцията. На свои собствени разноски Агенцията може да кандидатства, за да получи патенти за същото във всички страни. Всяко изобретение, свързано с дейността на Агенцията, извършено от временно нает служител през годината, следваща изтичането на срока на неговата служба, се счита - освен ако не се докаже противното - за извършено по време на или във връзка с изпълнение на неговите задължения. Когато изобретенията се патентоват, се обявява името на изобретателя или изобретателите.
3. В подходящи случаи Агенцията може да присъди на временно нает служител - автор на патентовано изобретение, награда, размерът на която се определя от Агенцията.
Член 21
Временно нает служител няма право без разрешение на ВУСД да разгласява, поради каквито и да е причини, при каквито и да е правни спорове, информация, която му е станала известна при изпълнение на служебните му задължения. Разрешение ще бъде отказано, единствено когато го изискват интересите на Агенцията и такъв отказ не може да предизвика криминално преследване, дотолкова, доколкото е засегнат член на временния състав. Временно нает служител продължава да спазва това свое задължение и след напускане на службата.
Разпоредбите на първата алинея не се прилагат за временно нает служител или бивш член на временния състав, представил доказателства пред Комисията по жалбите или пред дисциплинарната комисия по въпрос, засягащ временно нает служител или бивш член на временния състав.
Член 22
Временно нает служител живее или на мястото, където работи, или на неголямо разстояние от него, което да е съвместимо с надлежното изпълнение на неговите задължения. Членът на временния състав нотифицира ВУСД за настоящия си адрес и ги информира незабавно за всички промени в адреса.
Член 23
Временно нает служител независимо от своя ранг подпомага и изказва мнение пред висшестоящите; той е отговорен за изпълнението на възложените му задължения.
Временно нает служител на работа в който и да е отдел на службата носи отговорност пред висшестоящите, в съответствие с предоставените му пълномощия, и за издадените от него инструкции. Отговорността, която носят подчинените му, по никакъв начин не го освобождава от неговите собствени отговорности.
Член 24
1. Временно нает служител, който получава нареждания, които според него са неправомерни или има вероятност да доведат до сериозни последствия, информира своя пряк ръководител, който е длъжен, ако информацията му е предоставена в писмена форма, да отговори в писмена форма. Съгласно параграф 2, ако прекият ръководител потвърди нарежданията, но членът на временния състав е убеден, че такова потвърждение не представлява разумно решение на мотивите за неговото съмнение, членът на временния състав отнася въпроса в писмена форма до непосредствено по-висшестоящия орган. Ако последният потвърди нарежданията в писмена форма, членът на временния състав е длъжен да ги изпълни, освен ако те не представляват явно нарушение или не противоречат на действащите норми за безопасност.
2. Ако прекият ръководител счете, че нарежданията трябва да бъдат изпълнени незабавно, членът на временния състав е длъжен да ги изпълни, освен ако те не представляват явно нарушение или не противоречат на действащата норми за безопасност. По искане на служителя на временния състав прекият му началник е длъжен да потвърди писмено тези нареждания.
Член 25
Член на временния състав може да бъде принуден да предостави обезщетение, изцяло или частично, за всяка вреда, нанесена от Агенцията като резултат от лошо ръководене от негова страна по време на или във връзка с изпълнение на неговите задължения.
Представителите на ВУСД предоставят мотивирано решение в съответствие с процедурата, предвидена за дисциплинарни нарушения.
Комисията по жалбите има неограничена юрисдикция при спорове, възникнали при условията на настоящата разпоредба.
Член 26
1. Всеки член на временния състав, който по време на или във връзка с изпълнение на служебните си задължения узнае факти, които предизвикват съмнение за наличието на възможна неправомерна дейност, включително измама или корупция, накърняващи интересите на Агенцията, или за поведение, свързано с изпълнение на професионалните задължения, което може да представлява сериозно неспазване на служебните задължения на членове на временния състав на Агенцията, следва незабавно да информира или прекия си началник, или ако сметне за необходимо, изпълнителния директор на Агенцията.
Информацията, посочена в първата алинея, се подава в писмена форма.
2. Агенцията не може да действа в ущърб на временно нает служител вследствие на получаването на информацията, упомената в параграф 1, при условие че той е действал разумно и добросъвестно.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат за документи, материали, доклади, бележки или информация под каквато и да е форма, предназначени, или създадени, или предадени на член на временния състав в рамките на разглежданото съдебно дело, независимо дали то е висящо или решено.
Член 27
1. Агенцията не може да действа в ущърб на временно нает служител, който разкрива информацията, упомената в член 26, на председателя на Съвета на Европейския съюз или на Европейския парламент, при условие че са изпълнени следните условия:
а)
членът на временния състав и служители искрено и логично вярва, че разкритата информация, както и всяко твърдение, което се съдържа в нея, са верни, и
б)
членът на временния състав предварително е разкрил същата информация пред Агенцията и е изчакал посочения от Агенцията срок, съобразен със сложността на случая, за да се предприемат подходящи действия. Членът на временния състав следва да бъде надлежно информиран за този срок в рамките на 60 дни.
2. Срокът, посочен в параграф 1, не се прилага, когато член на временния състав може да докаже, че той не е разумен с оглед всички обстоятелства по случая.
3. Параграфи 1 и 2 не се прилагат за документи, материали, доклади, бележки или информация под каквато и да е форма, предназначени или създадени, или предадени на член на временния състав в рамките на разглежданото съдебно дело, независимо дали то е висящо или решено.
Член 28
Агенцията подпомага всеки член на временния състав, и по-специално при дела срещу всяко лице, което е причинило заплаха, нанесло е обида или е извършило клевета чрез действия или изказвания, или всяка нападка срещу лице или имущество, на която са подложени той или член от семейството му във връзка с неговата длъжност или задължения.
Тя компенсира члена на временния състав за вреди, нанесени в подобни случаи, дотолкова, доколкото членът на временния състав, умишлено или поради сериозна небрежност, не е станал причина за вредата и не е бил в състояние да получи компенсация от лицето, което я е причинило.
Член 29
Агенцията улеснява по-нататъшната подготовка и обучение на члена на временния състав, доколкото това съответства на точното изпълнение на служебните задължения и е в съответствие с нейните собствени интереси.
Такива подготовка и обучение се вземат предвид при планирането на служебно повишение.
Член 30
Членовете на временния състав могат да упражняват право на сдружаване, по-специално те могат да бъдат членове на търговски обединения или професионални организации.
Член 31
Членовете на временния състав могат да отправят искания към ВУСД, засягащи въпроси, попадащи в полето на действие на настоящия правилник за персонала.
Всяко решение, свързано с конкретна личност, прието съгласно настоящия правилник за персонала, незабавно се свежда до знанието на съответния член на временния състав в писмена форма. За всяко решение, нанасящо вреда на временно нает служител, следва да бъдат обявени мотивите, върху които то се основава.
Индивидуалните решения по назначаването, преминаването на щатна длъжност, служебното повишение, преместването, определянето на административния статут и прекратяването на служебните правоотношения на временно нает служител се обявяват официално в Агенцията. Обявата е достъпна за целия персонал за съответен период от време.
Член 32
Личното досие на временно нает служител съдържа:
а)
цялата документация, засягаща неговия административен статут, и всички доклади, отразяващи неговите умения, ефективност и поведение;
б)
всички забележки на члена на временния състав относно посочената документация.
Документите се регистрират, номерират и подреждат в хронологичен ред; документите, посочени в буква а), не могат да бъдат използвани или цитирани от страна на Агенцията срещу временно нает служител, освен ако не са били доведени до знанието му, преди да бъдат картотекирани.
Предоставянето на какъвто и да е документ на временно нает служител се доказва с неговия подпис или ако това не стане, се изпраща препоръчано писмо на последния адрес за връзка на члена на временния състав.
Личното досие на временно нает служител не съдържа информация относно неговата политическа дейност, участието му в търговски организации, философски или религиозни дейности и възгледи, или относно неговата расова или етническа принадлежност или сексуална ориентация.
Въпреки това предходният параграф не забранява включването в досието на административни действия и документи, известни на члена на временния състав, които са необходими за прилагането на настоящия правилник за персонала.
За всеки член на временния състав се изготвя само едно досие.
Временно нает служител има право дори и след прекратяване на служебните правоотношения да се запознае със съдържанието на всички документи в своето досие и да получи копия от тях.
Личното досие е конфиденциално и може да бъде обсъждано само в служби на администрацията или на защитен електронен носител. Въпреки това обаче то се предоставя на Комисията по жалбите, ако е заведено дело, засягащо члена на временния състав.
Член 33
Членовете на временния състав имат право да се запознаят с медицинското си досие в съответствие с разпоредбите, определени от Агенцията.
Член 34
Всяко решение, изискващо компенсиране на нанесени вреди от страна на Агенцията в резултат на сериозни нарушения в службата, се взема от ВУСД след проучване на формалностите, предвидени в случаи на уволнение за сериозно нарушение в службата, съгласно разпоредбите на член 25.
Решения, засягащи отделни членове на временния състав, се публикуват съгласно разпоредбите на член 31.
Член 35
Привилегиите и имунитетът на членове на временния състав са съобразени единствено с интересите на Агенцията. Членове на временния състав не се освобождават от изпълнението на техните собствени задължения или от спазването на закона и действащите разпоредби на полицията.
Когато привилегиите и имунитета са спорни, заинтересованият член на временния състав незабавно информира Агенцията.
ГЛАВА 3
Условия за наемане на работа
Член 36
1. Наемането на временния състав за нуждите на Агенцията цели да ѝ осигури съдействието на лица, отличаващи се с най-висок професионализъм по отношение на компетентност, ефикасност и почтеност, набирани на възможно най-широк географски принцип измежду гражданите на държавите-членки, участващи в Агенцията.
Временният състав се подбира без оглед на раса, политически, философски или религиозни убеждения, пол или сексуална ориентация, и без да се вземат предвид брачното или семейно положение.
2. Член на временния състав може да бъде нает единствено при условие, че:
а)
той е гражданин на една от участващите държави-членки и притежава пълни права като гражданин;
б)
той е изпълнил всички свои задължения съгласно закона, засягащи военната служба;
в)
представи подходящи писмени препоръки за своята годност за изпълнение на неговите задължения;
г)
той е физически годен да изпълнява своите задължения, и
д)
представя доказателства за добро владеене на един от езиците на Европейския съюз и за задоволително владеене на друг от езиците на Съюза до степен, необходима за изпълнението на неговите задължения.
3. Инициативният комитет приема конкретни разпоредби за необходимите процедури при набиране на срочно наети служители, в рамките на Съвместно действие 2004/551/ОВППС.
Член 37
Преди да бъде нает, членът на временния състав преминава медицински преглед от военен лекар, упълномощен от Агенцията, за да може Агенцията да се увери, че той отговаря на изискванията на член 36, параграф 2, буква г).
Когато в резултат на медицинския преглед, предвиден в първия параграф, се даде отрицателно медицинско становище, кандидатът може в рамките на 20 дни от момента, в който е уведомен от Агенцията за това становище, да поиска неговият случай да бъде отнесен за разглеждане от медицинска комисия, състояща се от трима лекари, избрани от ВУСД измежду военните лекари в Комисията. Военният лекар, който е дал първоначалното отрицателно становище, следва да бъде изслушан от медицинската комисия. Кандидатът може да предостави на медицинската комисия становище от лекар по свой избор. Ако мнението на медицинската комисия потвърди заключенията от медицинския преглед, упоменат в първата алинея, кандидатът заплаща 50 % от таксата и от непредвидените разходи.
Член 38
Член на временния състав може да бъда задължен да служи за изпитателен срок, който не надвишава шест месеца.
Ако по време на изпитателния срок член на временния състав е възпрепятстван, поради заболяване или злополука, да изпълнява своите задължения за един месец или повече, ВУСД могат да удължат неговия изпитателен срок за съответния период от време.
Не по-малко от един месец преди изтичането на изпитателния срок се изготвя доклад за умението на члена на временния състав да изпълнява задълженията, присъщи на неговата длъжност, а също за неговото поведение и ефективност в службата. Докладът се предоставя на заинтересованото лице, което има право да изложи своето становище в писмена форма. Член на временния състав, чиято работа не е достатъчно задоволителна, за да оправдае оставането му на тази длъжност, се освобождава от този пост.
Въпреки това ВУСД могат при извънредни обстоятелства да удължат изпитателния срок за максимум шест месеца; възможно е също да назначат члена на временния състав в друг отдел.
Доклад за член на временния състав, подложен на изпитателен срок, може да бъде изготвен по всяко време по време на изпитателния срок, ако неговата работа се окаже очевидно незадоволителна. Докладът се предоставя на заинтересованото лице, което има право да изложи своето становище в писмена форма. Въз основа на доклада ВУСД могат да решат да освободят члена на временния състав преди края на изпитателния срок, като му отправят едномесечно предупреждение.
Член 39
1. Временно нает служител се назначава с най-ниската степен на своя ранг.
ВУСД могат да предоставят бонификация за прослужено време от най-много 24 месеца, за да вземат предвид професионалния опит на лицето. За изпълнението на настоящия член се приемат общи разпоредби за изпълнение.
2. Ако член на временния състав е назначен на длъжност, съответстваща на по-висок ранг, съгласно разпоредбите на втория параграф от член 9 той се назначава с първата степен на въпросния ранг. Въпреки това обаче, членове на временния състав с рангове от AD 9 до AD 13, изпълняващи длъжността на ръководител на поделение, назначени с по-висок ранг, се назначават с втората степен на новия ранг. Същото правило се прилага за всеки член на временния състав, който е получил повишение и е назначен като директор или генерален директор.
Член 40
Поне веднъж на две години се изготвя периодичен доклад за уменията, ефективността и поведението в службата на всеки член на временния състав служители. Изпълнителният директор постановява разпоредби, предвиждащи правото на обжалване в рамките на процедурата за оценяване, което следва да се упражни преди подаването на жалба, съгласно член 167, параграф 2.
Както при ранг 4, за членове на временния състав в група AST докладът може да съдържа и становище относно това дали въз основа на неговата работа той има потенциал да изпълнява административна функция.
Докладът се предоставя на члена на временния състав. Той може да прави всякакви коментари по него, които смята за уместни.
ГЛАВА 4
Условия за работа
Раздел А
Родителски или семеен отпуск
Член 41
Временно нает служител има право на родителски отпуск за всяко дете с максимална продължителност шест месеца, без да получава основно възнаграждение, която може да ползва по време на първите дванадесет години след раждането или осиновяването на детето. Срокът на този отпуск може да бъде удвоен за самотни родители, признати като такива по силата на общите разпоредби за изпълнение, приети от Агенцията. Минималният отпуск, взет по което и да е време, не може да бъде по-малък от един месец.
По време на родителски отпуск членът на временния състав запазва социалноосигурителните си права; той запазва придобиването на пенсионни права, добавките за отглеждане на дете и добавките за образователна степен. Членът на временния състав запазва своята длъжност, правата за повишаване в степен или повишаване в ранг. Отпуската може да бъде взета като пълно откъсване от работата или като работа на половин работен ден. Ако родителският отпуск се ползва като половин работен ден, максималната му продължителност, упомената в първия параграф, се удвоява. По време на родителски отпуск членът на временния състав има право на месечна надбавка от 798 EUR,77 или на 50 % от тази сума, ако работи на половин работен ден, но не може да извършва друга платена работа. Пълните вноски за социално осигуряване, предвидени в членове 67 и 68, се поемат от Агенцията и се изчисляват на базата на основната заплата на члена на временния състав.
Въпреки това обаче, в случай на отпуск, когато се работи на половин работен ден, настоящата разпоредба се прилага само за разликата между пълния размер и пропорционално намаления размер на основната заплата. За действително изплатената част от основната заплата осигурителната вноска на служителя се изчислява чрез прилагането на същите проценти, както и ако работи при пълен работен ден.
Месечната надбавка възлиза на EUR 1065,02 или 50 % от тази сума, ако членът на временния състав работи на половин работен ден, за самотните родители, упоменати в първия параграф, и по време на първите три месеца от родителския отпуск, когато тази отпуска се ползва от бащата по време на отпуска по майчинство или от един от двама родители непосредствено след отпуска по майчинство, или непосредствено след отпуска за осиновяване. Сумите, посочени в настоящия член, се актуализират в съответствие с възнаграждението.
Член 42
В случай на медицински удостоверено сериозно заболяване или увреждане на съпруг на временно нает служител, роднина по възходяща линия, роднина по низходяща линия, брат или сестра, членът на временния състав има право за определен срок да ползва семейна отпуска, без да получава основно възнаграждение. Общата продължителност на такъв отпуск не може да надвишава девет месеца за цялата професионална кариера на временно наетия служител.
Прилага се втората алинея на член 41.
Раздел Б
Работно време
Член 43
Действащите временно наети служители през цялото време са на разположение на Агенцията. Въпреки това обаче, нормалната работна седмица не надвишава 42 часа, броят часове на работния ден се определят от ВУСД. В рамките на същите граници ВУСД могат след консултации с Комитета на служителите да определят работните часове на определени групи членове на временния състав, наети за специални задачи.
Освен това временно нает служител може да бъде задължен, ако работата го налага или поради правилата за безопасност, да остане на разположение на работното си място или вкъщи извън нормалните работни часове. Агенцията приема подробни правила за прилагането на настоящия параграф след консултации с Комитета на служителите.
Член 44
1. Временно нает служител може да поиска разрешение да работи на непълно работно време.
ВУСД могат да дадат такова разрешение, ако това е съвместимо с интересите на работата.
2. Членът на временния състав получава разрешение в следните случаи:
а)
да се грижи за дете под деветгодишна възраст;
б)
да се грижи за дете на възраст между 9 и 12 години, ако намаляването на работното време не представлява повече от 20 % от нормалното работно време;
в)
да се грижи за съпруг, роднина по възходяща линия, роднина по низходяща линия, брат или сестра със сериозно заболяване или
г)
да участва в допълнително обучение, или
д)
от навършването на 55-годишна възраст през последните пет години преди излизането му в пенсия.
Ако молбата за непълно работно време се подава с цел участие в допълнително обучение или при навършването на 55-годишна възраст, ВУСД могат да откажат разрешение или да отложат срока на неговото изпълнение само при извънредни обстоятелства и при наличието на причини, свързани с работата.
Когато такова разрешение са упражнява с цел грижа за съпруг, роднина по възходяща линия, роднина по низходяща линия, брат или сестра със сериозно заболяване или увреждане, или за участие в по-нататъшно обучение, общата продължителност на този срок не може да надвишава пет години за цялата професионална кариера на временно наетия служител.
3. ВУСД дават отговор на молбата на временно наетия служител в рамките на 60 дни.
4. Правилата за прилагане на непълното работно време и процедурата за даване на разрешение са определени в приложение II.
Член 45
Временно нает служител може да поиска разрешение да работи на половин работен ден под формата на половин щат на длъжност, определена от ВУСД като подходяща за такава цел. Разрешението за работа на половин работен ден на половин щат не се ограничава в определен срок. Въпреки това то може да бъде отказано от ВУСД в интерес на работата, като се отправи шестмесечно предизвестие до члена на временния състав. По същия начин ВУСД могат да оттеглят разрешението по молба на заинтересования член на временния състав, който отправя шестмесечно предизвестие. В този случай членът на временния състав може да бъде преместен на друга служба.
Прилагат се член 53 и член 3 от приложение II, с изключение на третото изречение от параграф 2. ВУСД могат да приемат подробни правила за прилагането на настоящия член.
Член 46
Временно нает служител не може да бъде задължен да работи извънредно, освен при спешни случаи или при извънредно натоварване в работата; работа през нощта и всяка работа в неделя или на официални празници може да бъде разрешена само в съответствие с процедура, определена от ВУСД. Общият размер на извънредно работно време, което временно нает служител може да бъде помолен да положи, не може да надвишава 150 часа на всеки шест месеца.
Извънредният труд, положен от членове на временния състав в група AD и в групи AST от 5 до 11, не дава право на компенсация или допълнително възнаграждение.
Съгласно разпоредбите на приложение IV, извънредният труд, положен от членове на временния състав с рангове от AST 1 до AST 4, им дава право или на допълнителна отпуска като компенсация, или на допълнително възнаграждение, ако условията на работа не позволяват допълнителна отпуска като компенсация през месеца, последващ този, по време на който е положен извънредния труд.
Член 47
Временно нает служител, от когото се очаква редовно да работи през нощта, в събота и неделя или на официални празници получава специални добавки, когато участва в непрекъснат работен процес по искане на Агенцията, ако работата го налага, или поради правилата за безопасност и когато това се приема като редовна и постоянна характеристика.
ВУСД определя категориите членове на временния състав, които имат право на такива добавки, както и размера и условията за изплащането им.
Нормалното работно време на временно нает служител при непрекъснат работен процес не може да надвишава общия годишен брой нормални работни часове.
Член 48
Временно нает служител има право на специални добавки, когато е задължен да остане на разположение на работното си място или вкъщи извън нормалното работно време, в съответствие с решение, прието от ВУСД, ако работата го налага или поради правилата за безопасност.
ВУСД определят кои са категориите, при които членове на временния състав имат право на такива добавки, условията за изплащане на добавките, както и размера им.
Член 49
На определени членове на временния състав могат да се изплатят специални добавки за компенсация на особено тежки работни условия.
Агенцията определя категориите бенефициери, както и размера и условията за получаване на такива специални добавки.
Раздел В
Отпуска
Член 50
Членове на временния състав имат право на годишен отпуск не по-малко от 24 работни дни и не повече от 30 работни дни за календарна година, в съответствие със същите правила, като тези, приети по общо съгласие в институциите на Общността.
Освен въпросния годишен отпуск, временно нает служител може, предимно ако подаде молба, да получи специален отпуск. Правилата относно такъв отпуск са определени в приложение III.
Член 51
При представяне на медицинско свидетелство бременна жена получава двадесет седмици допълнителен отпуск, освен отпуска, предвиден в член 50. Отпускът започва не по-рано от шест седмици преди очакваната дата на раждането, отбелязана в свидетелството, и се прекратява не по-рано от 14 седмици след датата на раждането. В случай на раждане на близнаци или преждевременно раждане, или при раждане на дете с увреждания продължителността е 24 седмици. Преждевременно раждане за целите на настоящите разпоредби представлява раждане, което е станало преди края на 34-та седмица от бременността.
Член 52
1. Временно нает служител, който представи доказателство за невъзможност да изпълнява задълженията си поради заболяване или злополука, получава отпуск по болест.
Заинтересованият член на временния състав нотифицира Агенцията за своята неспособност възможно най-бързо и в едновременно с това уточнява мястото, където се намира. Той представя медицинско свидетелство, ако отсъства за повече от три дни. Упоменатото свидетелство трябва да бъде изпратено най-късно на петия ден от отсъствието му, за което свидетелства датата на пощенското клеймо. Ако не направи това, освен в случаите, когато свидетелството не е било изпратено по независещи от него причини, отсъствието на временно наетия служител се счита за неоснователно.
Член на временния състав може по всяко време да бъде задължен от Агенцията да се подложи на медицинско изследване. Ако изследването не се осъществи по вина на члена на временния състав, неговото отсъствие се приема за неоснователно, считано от датата, за която е било насрочено изследването.
Ако при изследването се установи, че членът на временния състав е в състояние да изпълнява своите задължения, неговото отсъствие, съгласно следващата алинея, се приема за неоснователно, считано от датата на провеждане на изследването.
Ако членът на временния състав счита, че заключенията от медицинското изследване, назначено от ВУСД, са неоправдани от медицинска гледна точка, той или лекар, действащ от негово име, може, в срок от два дни, да подава в Агенцията молба случаят да бъде даден за становище на независим лекар.
Агенцията незабавно препраща молбата до друг лекар, избран при взаимно споразумение от лекаря на члена на временния състав и военния лекар на Агенцията. Ако до пет дни от подаването на молбата не се постигне споразумение, Агенцията избира едно от лицата в списъка с независими лекари, който се съставя всяка година за тази цел с общо съгласие между ВУСД и Комитета на служителите. Членът на временния състав може в рамките на два работни дни да оспори избора на Агенцията, като в този случай Агенцията избира друго лице от списъка, чийто избор е окончателен.
Становището на независимия лекар, издадено след консултация с лекаря на временно наетия служител и с военния лекар на Агенцията, е задължително. Ако становището на независимия лекар потвърди заключението от изследването, назначено от Агенцията, отсъствието се счита за неоснователно от датата на провеждане на изследването. Ако становището на независимия лекар не потвърди заключението от цитираното изследване, отсъствието се счита като напълно основателно.
2. Когато отсъствията по болест без медицинско свидетелство до три дни са повече от дванадесет дни в рамките на дванадесет месеца, служителят е длъжен да представи медицинско свидетелство за всяко следващо отсъствие по болест. Отсъствието се приема за неоснователно, считано от тринадесетия ден на отсъствие по болест без медицинско свидетелство.
3. Без да се засяга прилагането на разпоредбите, отнасящи се за дисциплинарните процедури, когато е подходящо всяко отсъствие, което се счита за неоснователно по силата на параграфи 1 и 2, се приспада от размера на годишния отпуск на съответния член на временния състав. В случай че този отпуск е изчерпан, членът на временния състав губи правото си на възнаграждение за съответния период.
4. ВУСД могат да сезират експертна лекарска комисия за случаите, когато отпуските по болест на член на временния състав са с по-голяма продължителност от 12 месеца за период от три години.
5. Временно нает служител може да бъде задължен да излезе в отпуск след изследване, направено му от военния лекар на Агенцията, ако неговото здравословно състояние налага това или ако в дома му има заразно заболяване.
При спорни случаи се прилага процедурата, определена в петата и седмата алинея на параграф 1.
6. Член на временния състав се подлага на медицински преглед всяка година или от военния лекар към Агенцията, или от друго медицинско лице, избрано от тях.
Във втория случай таксата на медицинското лице се заплаща от Агенцията до максималния размер, фиксиран от ВУСД за период, не по-дълъг от три години.
Член 53
Годишният отпуск на временно нает служител, който е получил разрешение да работи на непълно работно време, се намалява пропорционално за съответния срок на разрешението.
Член 54
Освен в случаите на заболяване или злополука, временно нает служител не може да отсъства без предварително разрешение от прекия си ръководител. Без да се накърняват съответните дисциплинарни мерки, всяко неоснователно отсъствие, надлежно доказано, се удържа от годишния отпуск на съответния член на временния състав. Ако той вече е използвал годишния си отпуск, губи правото си на възнаграждение за съответния период.
Ако временно нает служител желае да прекара отпуската си на място, различно от това на неговата месторабота, той взема предварително разрешение за това от ВУСД.
Специалният отпуск или родителския и семеен отпуск не може да продължи след срока, за който е сключен договорът.
Платеният отпуск по болест, предвиден в член 52, обаче не може да надвишава три месеца или продължителността на прослуженото време от страна на члена на временния състав, ако последната е по-дълга. Отпускът не може да продължава след срока на неговия договор.
При изтичане на тези срокове член на временния състав, чийто договор не е прекратен, независимо от това, че той не е в състояние да възобнови изпълнението на своите задължения, се пуска в неплатен отпуск.
Въпреки това, ако член на временния състав получи професионално заболяване или претърпи злополука при изпълнение на своите задължения, той продължава да получава пълния размер на своето възнаграждение за времето, през което не е в състояние да работи за такъв период, за какъвто му е присъдена пенсия за инвалидност съгласно член 76.
Раздел Г
Официални празници
Член 55
Агенцията изготвя списък с официалните празници.
Член 56
1. При извънредни обстоятелства член на временния състав може по негова молба да получи неплатен отпуск, ако има основателни лични причини. ВУСД определят продължителността на такъв отпуск, който не надвишава една четвърт от продължителността на времето, което членът на временния състав вече е прослужил, или:
-
три месеца, ако трудовият стаж на временно наетия служител е по-малък от четири години;
-
дванадесет месеца във всички останали случаи.
2. Всяка продължителност на отпуска, получен в съответствие с предишния параграф, не се отчита при прилагането на деветия параграф от член 59.
3. Ако член на временния състав е в неплатен отпуск, той не запазва социалноосигурителните си права, упоменати в член 67.
Въпреки това член на временния състав, който не е на платена работа, може не по-късно от един месец след започването на неплатения му отпуск да кандидатства за продължаване на неговата застраховка срещу риск, упомената в член 67, като поеме половината от разноските по обезщетението съгласно цитирания член за срока на неговия отпуск; обезщетението се изчислява въз основа на неговата последна основна заплата.
Освен това член на временния състав, който докаже, че не може да получи пенсионни права по друга пенсионно осигурителна схема, може да кандидатства за продължаване на по-нататъшните му пенсионни права за времето на неплатения отпуск, при условие че той поема разноските по обезщетението, равни на тройния размер на сумата, упомената в член 89; обезщетението се изчислява в съответствие с основната заплата за неговите ранг и степен.
Член 57
Член на временния състав, който е получил повиквателна за военна служба, алтернативна служба или допълнителна тренировка, или който е получил заповед за връщане на служба във въоръжените сили, получава отпуск за военна повинност; такъв отпуск при никакви обстоятелства не може да превишава срока на действие на договора.
Член на временния състав, който е получил повиквателна за военна или алтернативна служба, престава да получава възнаграждение, но запазва правата си, съгласно настоящия правилник за персонала, за повишаване в по-висока степен. Той запазва също правото си на пенсия за прослужено време, ако след отбиване на военната или алтернативната служба заплати пенсионните си вноски със задна дата.
Член на временния състав, който е получил повиквателна за допълнителна тренировка или е получил заповед за връщане на служба във въоръжените сили, по време на тренировката или завръщането продължава да получава възнаграждение, което е намалено до сума, съответно на неговото заплащане по време на службата.
ГЛАВА 5
Възнаграждение и разноски
Член 58
Възнаграждението на временно нает служител обхваща основната заплата, семейните добавки и други добавки.
Член 59
1. Възнаграждението на членове на временния състав се изплаща в еуро. Надбавките, удръжките, годишният преглед и актуализация се определят в съответствие със същите правила, като тези, установени в членове 63, 64, 65, 65a и 66a от Правилника за висшите длъжностни лица на Европейските общности, установени с Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 (2), оттук нататък наричан „правилник за служителите на ЕО“, и в Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 260/68 на Съвета от 29 февруари 1968 г. относно определяне на условията и процедурата за прилагане на данъка в полза на Европейските общности (3). Удръжките, предвидени в правилника за служителите на ЕО, са в полза на бюджета на Агенцията, освен когато се използват за обезщетения при заболявания, злополуки и схеми за осигуряване при безработица.
2. Основните заплати се определят в съответствие със същите правила като тези, предвидени в член 66 от правилника за служителите на ЕО.
3. Семейните добавки включват:
а)
обезщетение за издръжка на домакинство;
б)
добавки за отглеждане на дете;
в)
добавки за образование.
4. Членовете на временния състав при получаване на семейни добавки, упоменати в настоящия член, декларират надбавки от подобен характер, получавани от други източници; по този начин последните надбавки се удържат от тези, платени съгласно членове 1, 2 и 3 от приложение V.
5. Надбавката за отглеждане на дете може да се удвои с решение, взето поради специфични причини от ВУСД, основано на медицински документи, показващи, че детето, за което се отнасят, страда от умствено или физическо увреждане, което е причина за големи разходи на члена на временния състав.
6. Ако по силата на членове 1, 2 и 3 от приложение V такива семейни добавки се изплащат на лице, което не е член на временния състав, тези добавки се заплащат във валутата на страната, на която въпросното лице е гражданин, изчислени, когато това е приложимо, въз основа на обменните курсове, посочени във втората алинея на член 63 от правилника за служителите на ЕО. Те се включват като надбавка към заплатата във въпросната страна, ако тя се намира в Европейския съюз, или като надбавка към заплатата, равна на 100, ако страната по местоживеене е извън Съюза.
Параграфи 4 и 5 се прилагат, ако семейни добавки се изплащат на такова лице.
7. Добавките за експатриране са равни на 16 % от общата основна заплата, обезщетението за издръжка на домакинството и добавките за отглеждане на дете, на които членът на временния състав има право. Добавките за експатриране не могат да са по-малко от 442,78 EUR месечно.
8. В случай на смърт на временно нает служител, преживелият съпруг или детето, което отглежда, получават пълното възнаграждение на починалия до края на третия месец, последващ месеца, когато е настъпила смъртта.
В случай на смърт на лице, получаващо пенсия за инвалидност, се прилагат горните разпоредби по отношение на надбавката на починалия.
9. Временно нает служител, който е имал една степен в своя ранг в продължение на две години, автоматично се повишава в следващата степен на същия ранг.
Член 60
Изплащането на семейни добавки и добавки за експатриране се определя съгласно членове 1, 2, 3 и 4 от приложение V.
Член 61
При условията на членове 62 до 65 член на временния състав има право, в съответствие с членове 5 до 16 от приложение V, да си възстанови разходите, направени от него при встъпването му в длъжност, прехвърлянето или напускането на службата, а също да си възстанови разходите, направени по време на или във връзка с изпълнението на неговите задължения.
Член 62
Член на временния състав, нает за срок не по-малък от 12 месеца, има право в съответствие с разпоредбите на член 9 от приложение V да му бъдат възстановени разходите по преместването.
Член 63
1. Член на временния състав, нает за срок не по-малък от една година, получава надбавка за наемане на жилище съгласно разпоредбите на член 5 от приложение V, възлизаща за очаквания период на службата на:
-
не по-малко от една година, но по-малко от две години, до една трета от размера съгласно член 5 от приложение V
-
не по-малко от две години, но по-малко от три години, до две трети от размера съгласно член 5 от приложение V
-
три или повече години, до три трети от размера съгласно член 5 от приложение V
2. Надбавката за преселване, предвидена в член 6 от приложение V, се полага на временно наети служители, които са работили пълни четири години. Член на временния състав, който е работил повече от една, но по-малко от четири години, получава надбавка за преселване, пропорционална на прослуженото време.
3. Въпреки това надбавката за наемане на жилище, предвидена в параграф 1, и надбавката за преселване, предвидена в параграф 2, не могат да бъдат по-малко от:
а)
976,85 EUR за временно нает служител, който има право на обезщетението за издръжка на домакинството, и
б)
580,83 EUR за временно нает служител, който няма право на обезщетението за издръжка на домакинството.
В случаи, когато съпруг и съпруга, и двамата членове на временния състав на Агенцията, имат право, всеки един от тях, на надбавка за наемане на жилище или надбавка за преселване, тя може да бъде изплатена само на лицето, чиято основна заплата е по-висока.
В случаи, когато съпругът или съпругата на член на временния състав на Агенцията е длъжностно лице или друг служител в Европейските общности, който има право на надбавка за наемане на жилище или надбавка за преселване и получава по-висока основна заплата, такава надбавка не може да бъде изплатена на члена на временния състав.
Член 64
Дневната надбавка се определя в член 10 от приложение V. Въпреки това, член на временния състав, който е нает за определен период, по-кратък от 12 месеца и който представи доказателство, че е невъзможно за него да продължи да живее на досегашното си местожителство, има право на дневна надбавка за срока на неговия договор или за максимум една година.
Член 65
Член 8 от приложение V за годишно изплащане на пътни разноски от местоработата до мястото на произход се прилага само за временно наети служители, които са работили не по-малко от девет месеца.
Член 66
Заплащането на дължимите суми е определено в членове 17 и 18 от приложение V.
ГЛАВА 6
Помощи за социално осигуряване
Раздел А
Осигурителен режим при болест и злополука, социално осигуряване
Член 67
1. Временно нает служител за срока, в който е служебно ангажиран, по време на отпуска по болест, по време на неплатен отпуск, посочени в членове 16 и 56 в съответствие с условията, определени в тях, или при получаване на пенсия за инвалидност, неговият съпруг, когато този съпруг не отговаря на условията за получаване на парична помощ от такъв характер и в същия размер по силата на каквито и да било други законови разпоредби или правила, негово дете и други лица на негова издръжка съгласно смисъла на член 2 от приложение V, и преживелите лица, които получават пенсия от починалия, са осигурени в случай на заболяване в размер до 80 % от направените разходи, обект на същите правила като тези, установени със споразумение между институциите на Общността съгласно член 72 от правилника за служителите на ЕО. Този размер се увеличава до 85 % за следните услуги: консултации и посещения, хирургически операции, хоспитализация, фармацевтични продукти, изследвания с рентген, лабораторни тестове и поставяне на протези по лекарско предписание, с изключение на зъбни протези. Той се увеличава до 100 % в случаи на туберкулоза, полиомиелит, рак, умствени заболявания и други заболявания, признати от ВУСД като такива с изключителна сериозност, и за прегледи с цел ранно диагностициране и в случай на раждане. Въпреки това 100-процентното възстановяване не се прилага в случай на професионално заболяване или злополука, в които случаи се прилага член 68.
Несемейният партньор от временния състав се приема за съпруг при прилагането на схемата за осигуряване срещу заболяване, когато първите три условия в член 1, параграф 2, буква б) от приложение V са изпълнени.
Една трета от обезщетението, необходимо за покриването на такава осигуровка, се взема от члена на временния състав, но по такъв начин, че общата сума, която му е удържана, не надвишава 2 % от основната му заплата.
2. Временно нает служител, чийто договор изтича и който представи доказателство, че не е на платена работа, може не по-късно от един месец от датата на изтичане на договора му да кандидатства за продължаване на осигуровките му срещу заболяване за максимум шест месеца след изтичането на договора, съгласно разпоредбите на параграф 1. Обезщетението, упоменато в параграф 1, се изчислява на базата на последната получена от члена на временния състав основна заплата, като половината от обезщетението се поема от него.
С решение на ВУСД, взето след консултации с военния лекар на Агенцията, срокът от един месец за подаване на молба и шестмесечният срок, упоменат в първия параграф, не се прилагат, ако съответното лице страда от сериозно или продължително заболяване, което е получило преди прекратяване на служебните му правоотношения и за което то е нотифицирало Агенцията преди края на шестмесечния срок, упоменат в първата алинея, при условие че заинтересованото лице премине медицинско изследване, назначено от Агенцията.
3. Ако бивш съпруг на временно нает служител, дете, което престава да бъде на издръжката на временно нает служител, или лице, което престава да бъде разглеждано като дете на издръжка съгласно член 2 от приложение V, може да представи доказателство, че той или тя не е на платена работа, той или тя може да продължи за максимум от една година да получава осигуровка срещу заболяване съгласно разпоредбите на параграф 1, в неговите или нейните права като осигурено лице със застраховка за член на временния състав; тази осигуровка не предполага налагането на обезщетение. Упоменатият едногодишен период започва да тече от датата на изричното постановяване на развода или от момента на промяна на статуса на дете, което престава да бъде на издръжката на временно нает служител или лице, което престава да бъде разглеждано като дете на издръжка.
4. Временно нает служител, който е продължил да работи в Агенцията до навършване на 63-годишна възраст или който получава пенсия за инвалидност, има право на парична помощ съгласно параграф 1, след като е прекратил служебните си правоотношения. Сумата на обезщетението се изчислява въз основа на размера на пенсията или надбавката.
Посочените парични помощи се полагат също на лице, което има право да получава пенсия от починалия след смъртта на член на временния състав на действителна служба или който е останал на служба в Агенцията до навършването на 63-годишна възраст или смъртта на лице с право на пенсия за инвалидност. Размерът на обезщетението се изчислява въз основа на размера на пенсията от починалия.
5. Лица, които имат право да получават пенсия за сираци не получават парична помощ при условията на параграф 1, освен ако не кандидатстват за нея. Обезщетението се изчислява въз основа на размера на пенсията за сираци.
6. В случаите, когато лице има право да получава пенсия от починало лице, обезщетението при условията на параграфи 4 и 5 не може да бъде по-малко от това, изчислено въз основа на основната заплата, съответстваща на първата степен на ранг 1.
7. Ако всички разходи, които не са изплатени за срок от 12 месеца, надвишават половината от основната месечна заплата на временно нает служител, ВУСД разрешават извънредно плащане, като се вземе предвид материалното положение на семейството на въпросното лице по начина, предвиден в правилата, определени в параграф 1.
8. Лица, които са получили разрешение за предишни парични помощи, декларират размера на всички получени суми или тези, за които могат да предявят иск съгласно всяка друга схема за осигуряване срещу заболяване, предвидена от закон или нормативна уредба, за себе си или за лица, които те осигуряват.
Ако сумата, която те биха получили чрез извънредно плащане, надвишава сумата на извънредното плащане, предвидена в параграф 1, разликата се удържа от общата сума, която се изплаща съгласно параграф 1, с изключение на извънредните плащания, получени по лична допълнителна схема за осигуряване срещу заболяване, покриваща онази част от разходите, които не могат да бъдат възстановени от схемата за осигуряване срещу заболяване на Агенцията.
Член 68
1. Временно нает служител по времето, когато е на работа, по време на отпуск по болест, по време на неплатен отпуск, посочени в членове 16 и 56 в съответствие с условията, определени в тях, е осигурен от датата на неговото постъпване на работа срещу риск от професионални заболявания и злополуки, предмет на същите правила като тези, определени по общо споразумение на институциите в Общността, съгласно член 73 от правилника за персонала в ЕО. Той доплаща за стойността на осигуровката срещу нетрудов риск до 0,1 % от основната си заплата.
Такова правила определят кои рискове не са включени.
2. Платимите парични помощи са, както следва:
а)
В случай на смърт:
Изплащане на лицата, изброени по-долу на обща сума, равна на петкратната годишна основна заплата на починалия, изчислена въз основа на месечната равностойност на заплатата, получавана в продължение на 12 месеца преди злополуката:
-
на съпруга и децата на починалия временно нает служител, в съответствие със Закона за наследството, уреждащ въпросите за имуществото на члена на временния състав; платимата на съпруга сума обаче не може да бъда по-малка от 25 % общата сума,
-
ако няма лица от описаната по-горе категория - на друг наследник в съответствие със Закона за наследството, уреждащ имуществените въпроси на члена на временния състав,
-
ако няма лица от нито една от двете категории, описани по-горе, на роднини по възходяща линия в съответствие със Закона за наследството, уреждащ имуществените въпроси на члена на временния състав,
-
ако няма лица от нито една от трите категории, описани по-горе - на Агенцията.
б)
В случай на пълна постоянна инвалидност:
Изплащане на члена на временния състав на обща сума, равна на осемкратната годишна основна заплата, изчислена въз основа на месечната равностойност на заплатата, получавана в продължение на 12 месеца преди злополуката:
в)
В случай на частична постоянна инвалидност:
Изплащане на члена на временния състав на такава част от сумата, предвидена в буква б), изчислена въз основа на размера, установен в правилата съгласно параграф 1.
При условията на тези правила един анюитет може да бъде изплатен вместо плащанията, предвидени по-горе.
Паричните суми, изброени по-горе, могат да бъдат изплатени в допълнение на тези, предвидени в раздел Б.
3. По начина, предвиден в правилата съгласно параграф 1, могат също да се обезпечат, както следва: медицински, фармацевтични, болнични, хирургически разноски, разноски за протези, за рентгенови прегледи, масаж, ортопедични, клинични и транспортни разноски, както и всякакви други подобни разходи, направени в резултат на злополука или професионално заболяване.
Въпреки това извънредно плащане се извършва само когато размерът на сумата, изплатена на члена на временния състав съгласно член 67, не покрива напълно направените разходи.
Член 69
1. Вноските, направени от временно наети служители и от Агенцията по схема за осигуряване срещу заболяване и злополука, се изплащат изцяло по схемата за осигуряване при болест и злополука, определена в правилника за служителите на ЕО.
2. Ако въпреки това медицинското изследване, предвидено в член 36, покаже че служителят страда от заболяване или увреждане, ВУСД могат да вземат решение разноските, направени поради това заболяване или увреждане, да бъдат изключени от предвиденото в член 67 изплащане на разходите.
Ако член на временния състав докаже, че не може да бъде осигурен при каквато и да е друга схема за осигуряване срещу заболяване, предвидена от закона или нормативна уредба, той може да подаде молба не по-късно от един месец след изтичането на договора му да бъде продължено изплащането на парична помощ поради заболяване, предвидена в 67 и 68, за срок, не по-дълъг от шест месеца след изтичането на договора му. Обезщетенията, предвидени в член 67, параграф 2 се изчисляват въз основа на неговата последна основна заплата и той заплаща половината от тях.
3. Размерът на обезщетението се преразглежда и актуализира при необходимост от Съвета след шестгодишен период с оглед на риска от заболяване или злополука, на който са подложени временно наетите служители на Агенцията.
4. ВУСД могат, след като се консултират с военен лекар, упълномощен от Агенцията, да решат, че едномесечният срок, в рамките на който трябва да бъде подавана молбата, и шестмесечният срок, предвиден в параграф 2, не се прилагат, когато заинтересованото лице страда от сериозно или продължително заболяване, получено по време на работата му, за което той е докладвал пред Агенцията преди края на шестмесечния период, предвиден в параграф 2, при условие че заинтересованото лице се подложи на медицинско изследване, назначено от Агенцията.
Член 70
1. Бивш член на временния състав, останал без работа след прекратяване на служебните му правоотношения с Агенцията:
-
който не получава пенсия за инвалидност от Агенцията,
-
чиито служебни правоотношения не са прекратени вследствие на оставка или чрез анулиране на договора поради дисциплинарни причини,
-
който е служил минимум шест месеца,
-
и който е гражданин на държава-членка на Европейския съюз,
има право на месечно обезщетение за безработица съгласно условията, посочени по-долу.
В случай че лицето има право на парична помощ за безработица в рамките на национален режим, то е задължено да декларира това пред Агенцията. В такива случаи размерът на това обезщетение се приспада от обезщетението, изплатено съгласно параграф 3.
2. За да има право на обезщетение за безработица, бивш член на временния състав следва:
а)
да бъде регистриран по негово искане като търсещ работа към службите по заетостта на държавата-членка на ЕС, в която той живее;
б)
да изпълнява задълженията, предвидени в законодателството на цитираната държава-членка на ЕС за лица, ползващи обезщетения за безработица съгласно това законодателство;
в)
да изпраща всеки месец до Агенцията удостоверение, издадено от компетентната национална служба по заетостта, в което се посочва дали изпълнява задълженията и условията, предвидени в букви а) и б).
Обезщетението може да бъде отпуснато или да продължи да бъде изплащано от Агенцията, дори ако националните изисквания, предвидени в буква б), не са били изпълнени в случай на заболяване, злополука, майчинство, увреждане или при подобна ситуация, или ако националните власти, отговорни за спазването на тези задължения, са освободили лицето от тях.
Инициативният комитет въвежда подобни разпоредби, когато това е необходимо за прилагането на настоящия член.
3. Обезщетението за безработица се определя въз основа на основната заплата, получавана от члена на временния състав в момента на прекратяване на службата му. Това обезщетение се определя, както следва:
а)
60 % от основната заплата за начален период от 12 месеца;
б)
45 % от основната заплата за тринадесетия до двадесет и четвъртия месец.
Извън първоначалния период от шест месеца, през който долната граница, определена по-долу се прилага, а горната граница - не, така изчислената сума не може да бъде нито по-ниска от 1171,52 EUR, нито да надвишава 2343,04 EUR. Тези граници се регулират в съответствие със същите правила като тези, определени в член 66 от правилника за служителите на ЕО, в съответствие с член 65 от цитирания правилник.
4. Периодът, през който обезщетението за безработица се изплаща на бивш член на временния състав не може да бъде по-дълъг от 24 месеца от датата на прекратяване на службата му и при никакви обстоятелства не надвишава равностойността на една трета от действителната продължителност на периода, в който е работил. Въпреки това, ако по време на този период бившият член на временния състав престане да изпълнява условията, определени в параграфи 1 и 2, изплащането на обезщетение за безработица се прекратява. Обезщетението се възстановява, ако преди изтичането на този период бившият член на временния състав започне отново да изпълнява упоменатите условия и не е придобил право на получил национални парични помощи за безработица.
5. Бивш член на временния състав, ползващ обезщетение за безработица, има право на семейни добавки в съответствие със същите правила, като тези, предвидени в член 67 от правилника за служителите на ЕО. Обезщетението за издръжка на домакинството се изчислява въз основа на обезщетението за безработица съгласно условията, определени в член 1 от приложение V.
Заинтересованото лице се задължава да декларира обезщетения от един и същи вид, от други източници, изплащани на него или на съпруга, като тези обезщетения се приспадат от тези, които се изплащат въз основа на настоящия член.
Бивш член на временния състав, ползващ обезщетение за безработица, има право, както е предвидено в член 67, на осигуровка срещу заболяване, без да е длъжен да внася никаква лична вноска.
6. Обезщетението за безработица и семейните добавки се изплащат от специален фонд „Безработица“ в еуро. Не се прилага никакъв корекционен коефициент.
7. Членовете на временния състав правят вноски в размер на една трета за финансиране на осигурителния режим при безработица. Тези вноски представляват 0,81 % от основната заплата на въпросното лице след приспадане на стандартна сума от 1065,02 EUR и без да се вземат предвид корекционните коефициенти, предвидени в член 64 от правилника за служителите на ЕО.
Вноската се приспада всеки месец от заплатата на въпросното лице и се внася, заедно с останалите две трети, които се поемат от Агенцията, в специалния фонд „Безработица“, основан в съответствие с член 28а от Условията за назначаване на други служители в Европейските общности, както са установени в Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 (наричани по-нататък „УНДС на ЕО“). Размерът на вноската се преразглежда и актуализира, когато е необходимо от Агенцията след шестгодишен период в светлината на риска от безработица при временно наетите служители на Агенцията.
8. Изплащането на обезщетения за безработица на бивш член на временния състав, който е безработен, е предмет на същите правила, каквито са предвидени в Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 260/68.
9. Националните ведомства, отговарящи за трудовата заетост и безработицата, като действат в съответствие с тяхното национално законодателство, и Агенцията ефективно си сътрудничат с цел правилното прилагане на настоящия член.
10. Подробните разпоредби за прилагането на настоящия член са предмет на същите правила, като тези, определени в общо споразумение между институциите на Общността, без да се засягат разпоредбите на последната алинея на параграф 2.
Член 71
1. При раждане на дете на временно нает служител лицето, което действително се грижи а отглеждането на детето, получава парична помощ от 198,31 EUR.
Същата парична помощ се изплаща на временно нает служител, който е осиновил дете на по-малко от петгодишна възраст и е на негова издръжка по смисъла на член 2, параграф 2 от приложение V.
2. Такава парична помощ се изплаща също и в случай на прекратяване на бременност след не по-малко от седем месеца.
3. Получателят на паричната помощ при раждане на дете декларира всички парични помощи от подобно естество, получени от други източници за същото дете; тази помощ се приспада от паричната помощ, предвидена по-горе. Ако и двамата родители са членове на временния състав на Агенцията, паричната помощ се изплаща само веднъж.
Член 72
В случай на смърт на временно нает служител, съпруг на временно нает служител или дете на негова издръжка, или всяко друго лице на негова издръжка по смисъла на член 2 от приложение V, което е част от домакинството на члена на временния състав, Агенцията изплаща разходите, включително за транспортирането на тялото от мястото, където е работил, до мястото на произход на члена на временния състав.
Въпреки това в случай на смърт на временно нает служител по време на мисия, Агенцията поема разходите, включително за транспортиране на тялото от мястото на смъртта до мястото на произход на члена на временния състав.
Член 73
На временно наети служители могат да се отпускат дарения, заеми или аванси за срока на действие техните служебни правоотношения или след изтичането на договора, ако в резултат на настъпило сериозно продължително заболяване или увреждане, или поради злополука, възникнала по време на работа, членът на временния състав не е в състояние да работи и докаже, че това заболяване или злополука не попадат в полето на действие на друга социалноосигурителна схема.
Раздел Б
Осигуряване при инвалидност и смърт
Член 74
Членовете на временния състав се осигуряват в съответствие със следните разпоредби срещу риск от смърт или увреждане, възникнал по време на изпълнение на служебните задължения.
Плащанията и паричните помощи, предвидени в настоящия раздел, се прекратяват, ако възнаграждението, което член на временния състав получава за изпълнение на служебните си задължения, бъде прекратено съгласно настоящия правилник за служителите.
Член 75
Ако медицинско изследване, извършено преди наемането на работа на член на временния състав, покаже че той страда от заболяване или увреждане, ВУСД могат дотолкова, доколкото това се отнася до рисковете, които могат да възникнат вследствие на такова заболяване или увреждане, да решат да му предоставят правото да ползва предвидените гаранции при инвалидност или смърт само след изтичането на петгодишен период от датата постъпването му на работа в Агенцията.
Членът на временния състав може да обжалва това решение пред експертна лекарска комисия, която се свиква от Агенцията. Съгласно споразумение между Агенцията и Съвета на Европейския съюз, Агенцията може да използва експертната лекарска комисия на Съвета.
Член 76
1. Член на временния състав, който страда от пълна инвалидност и който по тази причина е задължен да прекрати служебните си правоотношения с Агенцията, има право на пенсия за инвалидност за целия срок на инвалидността, размерът на която се определя, както следва.
Ако член на временния състав, който получава пенсия за инвалидност, навърши 65-годишна възраст, се прилагат общите правила за пенсия за прослужено време при прекратяване на трудов договор. Размерът на пенсията за прослужено време при прекратяване на трудов договор се базира на ранга и степента, заемани от служителя към момента на настъпване на инвалидността.
2. Пенсията за инвалидност представлява 70 % от последната основна заплата на члена на временния състав. Въпреки това тя не може да бъде по-малка от сумата, отговаряща на екзистенциалния минимум, т.е. основната заплата на член на временния състав на Европейската общност, полагаща се за първата степен на първи ранг. Пенсията за инвалидност не се разглежда като парична вноска по пенсионната схема, изчислена въз основа на упоменатата пенсия.
3. Ако увреждането на член от временния състав възникне вследствие на злополука по време или вследствие на изпълнение на неговите задължения, на професионално заболяване, на действие в полза на обществото или вследствие на риск, който е поел с опасност за живота, за да спаси живота на друго човешко същество, пенсията за инвалидност не може да бъде по-малко от 120 % от екзистенциалния минимум. В подобни случаи пенсионните вноски се покриват от бюджета на Агенцията.
4. В случай на умишлено причинено увреждане от член на временния състав, ВУСД могат да вземат решение той да получи само сумата, предвидена в член 85.
5. Лица с право на пенсия за инвалидност имат право също на семейни добавки, определени в съответствие с член 59, параграф 3. В съответствие с приложение V, обезщетението за издръжка на домакинството се определя въз основа на обезщетението на получателя.
Член 77
1. Инвалидността се установява от експертна лекарска комисия, съгласно член 75.
2. Агенцията може да изиска получателят на пенсия за инвалидност да се подлага периодично на изследвания, за да удостовери, че продължава да отговаря на условията за изплащане на такава пенсия. Ако експертната лекарска комисия установи, че тези условия вече не са изпълнени, членът на временния състав подновява работата си в Агенцията, при условие че договорът му не е изтекъл.
Въпреки това ако се окаже невъзможно въпросното лице да бъде наето на работа в Агенцията, договорът може да бъде прекратен, като му бъде изплатена сума, съответстваща на възнаграждението, което би получило през периода на предизвестние и ако е подходящо - на обезщетението за прекратяване на договора, предвидено в член 95. Прилага се и член 85.
Член 78
Лицата, ползващи права поради смъртта на член на временния състав, така както са определени в съответствие със същите правила, като тези, определени в глава 3 от приложение VI, имат право на пенсия от починалия съпруг, както е предвидено в членове 79 до 82.
Ако бивш член на временния състав, който получава пенсия за инвалидност почине, лицата, ползващи права поради смъртта на член на временния състав, както са определени в глава 3 от приложение VI, имат право на пенсия от починалия съпруг, както е предвидено в цитираното приложение.
Ако местонахождението на член на временния състав или на бивш член на временния състав, който получава пенсия за инвалидност, е неизвестно за повече от една година, се определя условна пенсия, която се отпуска на съпруга или на лице, което е на негова издръжка, в съответствие със същите правила като тези, установени в глави 5 и 6 от приложение VIII от правилника за служителите на ЕО.
Член 79
Правото за получаване на пенсия влиза в сила от първия ден на месеца след този, през който е настъпила смъртта или когато е приложимо - на първия ден от месеца след периода, по време на който преживелият съпруг, сираците или лицата на издръжка получават неговото възнаграждение съгласно член 59, параграф 8.
Член 80
Преживелият съпруг на член на временния състав има право на пенсия от починалия съпруг в съответствие с глава 3 от приложение VI. Пенсията не може да бъде по-малка от 35 % от последната основна месечна заплата, получена от члена на временния състав, нито по-малка от основната заплата на член на временния състав от първа степен на първи ранг.
Лице, което получава пенсия от починалия съпруг, има право съгласно условията, определени в приложение V, на семейно обезщетение, упоменато в член 59, параграф 3. Въпреки това надбавката за дете на издръжка се равнява на двойния размер на обезщетението, предвидено в член 59, параграф 3, буква б).
Член 81
Ако временно нает служител или лице, което има право на пенсия за инвалидност, почине, без да остави съпруг с право на пенсия от починалия съпруг, децата на издръжка на починалия по смисъла на член 2 от приложение V след смъртта му получават право на пенсия за сираци в съответствие с член 10 от приложение VI.
Такова право на пенсия се прилага за деца, които отговарят на горните условия в случай на смърт или повторен брак на съпруга, който получава пенсия от починалия съпруг.
Ако временно нает служител или лице, което има право на пенсия за инвалидност, почине, но условията, определени в първия параграф, не са изпълнени, децата на издръжка по смисъла на член 2 от приложение V имат право на пенсия за сираци в съответствие с член 10 от приложение VI; въпреки това пенсията се равнява на половината от пенсията, изчислена в съответствие с цитирания член.
За лица, разглеждани като деца на издръжка по смисъла на член 2, параграф 4 от приложение V, пенсията за сираци не може да надвишава размер, равен на удвоената надбавка за дете на издръжка.
Не се изплаща пенсия за сираци, ако истински родител, заменен от осиновител, почине.
Сираците имат право на надбавка за образование в съответствие с член 3 от приложение V.
Член 82
В случай на развод или ако има няколко групи преживели лица, които са в правото си да предявят искане за пенсия на преживяло лице, пенсията се разпределя по начина, предвиден в приложение VI.
Член 83
1. Независимо от всякакви други разпоредби, особено тези, които се отнасят до минималния размер на пенсията за преживял съпруг, определена в полза на правоимащите, общата стойност на пенсията за преживял съпруг, увеличена със семейните добавки, намалена с размера на данъка и другите задължителни удръжки, платима на вдовицата и другите правоимащи, не може да надхвърля:
а)
в случай на смърт на член на временния състав, който е бил на действителна служба или в отпуск по лични причини, в отпуск поради военна служба, родителски отпуск или семеен отпуск, размерът на възнаграждението, което членът на временния състав би получавал при същите ранг и степен, ако все още е бил на служба, увеличен със семейните добавки, които е получавал при тези обстоятелства, намален с размера на данъка и други задължителни удръжки;
б)
за периода, следващ датата, на която членът на временния състав, посочен в буква а) по-горе, би навършил 65-годишна възраст - размера на пенсията за прослужени години, на която той би имал право от този момент, ако е бил жив, основана на същия ранг и степен в момента на смъртта, увеличен със семейните добавки, които би получил, намален с размера на данъка и другите задължителни удръжки;
в)
в случай на смърт на бивш член на временния състав с право на пенсия за инвалидност - размера на пенсията, на която той би имал право, ако е бил жив, определен в зависимост от добавките и удръжките, посочени в буква б).
2. За целите на параграф 1 надбавките към заплатата не се вземат под внимание, което може да доведе до различие във въпросните суми.
3. Максималният размер, определен в букви а) до в) от параграф 1, се разпределя между лицата с право на пенсия за преживял съпруг пропорционално според съответните им права, като за тази цел параграф 1 не се взема под внимание.
Втора и трета алинея от член 84, параграф 1 се прилагат към сумите, разпределени по цитирания начин.
Член 84
1. Пенсиите, предвидени по-горе, се изчисляват в съответствие с действащите таблици за работната заплата на първия ден от месеца, в който правата влизат в сила.
Към пенсиите не се прилага корекционен коефициент.
Пенсии, изчислени в евро, се изплащат в една от валутите, упоменати в член 29 от приложение VI.
2. Ако възнаграждението е актуализирано в съответствие с член 59, същата актуализация се прилага към пенсията.
3. Разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат аналогично към получателите на пенсия за инвалидност.
Раздел В
Пенсия за прослужено време
Член 85
При напускане на службата, временно нает служител получава право на пенсия за прослужено време или на прехвърляне на актюерната равностойност на неговите пенсионни права, в съответствие с член 1 от приложение VI.
Член 86
Ако член на временния състав упражни възможността, предоставена в член 90, неговата пенсия за прослужено време се намалява пропорционално в съответствие с периода, в който сумите са били удържани.
Първата алинея не се прилага за член на временния състав, който в рамките на три месеца, следващи прилагането на настоящия правилник за персонала в неговия случай, поиска да му бъдат изплатени същите суми, увеличени със сложна годишна лихва от 3,5 %, която може да бъде преразгледана в съответствие с процедурата, определена в член 87.
Член 87
1. Размерът на сумата, въз основа на който се изчислява сложната лихва, е действителният размер на сумата, посочена в параграфи 2 и 3, който ако е необходимо се преразглежда на базата на петгодишни актюерни (разчетни) стойности.
2. Размерът на лихвата, който се взема предвид при актюерското изчисление, се базира на наблюдаваното средно годишно равнище на размера на лихвата при дългосрочен държавен дълг на държавите-членки на ЕО, както е публикуван от Комисията на Европейските общности. За изчисляване на съответния размер на лихвата, без да се отчита инфлацията, необходим за извършването на актюерските изчисления, се използва подходящ показател на потребителските цени.
3. Действителният годишен размер на лихвата, който се взема предвид за актюерските изчисления, е средната стойност на действителните средни стойности на лихвата за 12 години, предхождащи текущата година.
Раздел Г
Финансиране при осигурителна схема за инвалидност и смърт и при пенсионна схема
Член 88
1. Помощи, които се изплащат по социалноосигурителната схема, предвидена в раздели Б и В, са за сметка на бюджета на Агенцията. Държавите-членки, участващи в Агенцията, са солидарно отговорни за изплащането на такива парични помощи, в съответствие със схемата, приета за финансиране на такива разходи.
2. При всички случаи върху заплатите и пенсиите за инвалидност се начисляват удръжки върху вноските по социалноосигурителната схема, предвидена в раздел Б.
3. Финансирането на социалноосигурителната схема, предвидено в раздели Б и В, е уредено с член 89 от настоящия правилник за служителите и членове 21 и 22 от приложение VI.
4. Вноските от временно наетите служители и от Агенцията по социалноосигурителната схема, предвидена в раздели Б и В, се изплащат изцяло от бюджета на Агенцията.
Член 89
Членовете на временния състав внасят една трета от сумата за финансиране по тази пенсионна схема. Вноската представлява 9,25 % от основната заплата на временно нает служител, като надбавките, предвидени в член 59, не се вземат предвид. Тя се удържа всеки месец от заплатата на члена на временния състав. Вноската се актуализира в съответствие със същите правила като тези, определени в приложение XII към правилника за служителите на ЕО.
Член 90
В съответствие с условия, въведени от Агенцията, член на временния състав може да поиска от Агенцията да превежда вноските, които той е длъжен да прави, за да получи или поддържа пенсионните си права, в държавата му на произход. Агенцията също може да вземе решение да превежда вноските, които член на временния състав е длъжен да прави, за да получи или поддържа пенсионните си права в държавата му на произходи, дори ако липсва отправена молба от такъв член на временния състав. В този случай Агенцията е длъжна надлежно да обоснове решението си.
Такива вноски не могат да надвишават двукратния размер на сумата, предвидена в член 89, и са за сметка на бюджета на Агенцията.
Раздел Д
Искови молби от временно наети служители
Член 91
Схемата за инвалидност или схемата за пенсия на преживелия съпруг са уредени с членове 19 до 23 от приложение VI.
Раздел Е
Изплащане на парични помощи
Член 92
1. Изплащанията на парични помощи се извършват в съответствие с членове 83 и 84 от настоящия правилник за служителите и с член 28 от приложение VI.
2. Всички суми, които членът на временния състав дължи на Агенцията във връзка с тази осигурителна схема към датата, на която паричните помощи се изплащат, се удържат от общия размер на паричната му помощ или от паричните помощи, които се изплащат на правоимащия. Удръжката може да бъде разсрочена за няколко месеца.
Раздел Ж
Суброгиране в полза на Агенцията
Член 93
1. Когато смърт, нараняване при злополука или за заболяване, от които е пострадало лице, обект на настоящия правилник за персонала, са причинени от трета страна, Агенцията е пълноправно суброгирана, в рамките нейните задължения, съгласно настоящия правилник за персонала, произтичащи от увреждащото събитие, в правата, включително правото на действие, на пострадалия или на неговите правоприемници срещу третата страна.
2. Суброгирането, предвидено в параграф 1, обхваща inter alia следното:
-
запазване плащането на възнаграждението на члена на временния състав в съответствие с член 52 за срока на неговата временна нетрудоспособност,
-
плащания, извършвани в съответствие с член 59, параграф 8 след смъртта на временно нает служител или на лице с право на пенсия за инвалидност,
-
парични помощи съгласно членове 67 и 68 и правилата за тяхното прилагане относно осигуряването срещу заболяване и злополука,
-
плащането на разходите, включващи транспортирането на тялото, предвидени в член 72,
-
изплащане на допълнителни семейни надбавки, в съответствие с член 59, параграф 5 и с член 2, параграфи 3 и 5 от приложение V във връзка с дете на негова издръжка, страдащо от сериозно заболяване, недъг или увреждане,
-
изплащане на пенсия за инвалидност в случай на злополука или заболяване, водеща до постоянна инвалидност, която не позволява на члена на временния състав да изпълнява своите задължения,
-
изплащане на пенсия на преживяло лице в случай на смърт на временно нает служител или на бивш член на временния състав или поради смърт на съпруг на временно служител или на бивш член на временния състав с право на пенсия, когато съпругът не е временно нает служител,
-
изплащане на пенсия за сираци, независимо от възрастта на детето на временно нает служител или бивш член на временния състав, когато сериозно заболяване, недъг или увреждане не позволяват на детето да се издържа след смъртта на лицето, на чиято издръжка е било.
3. Въпреки това суброгацията не се разпростира върху правото на обезщетение в случай на нанесени вреди от чисто личен характер като нематериални щети, обезщетение при болка и страдание или компенсация за обезобразяване и загуба на самочувствие, надхвърлящи размера на обезщетението, отпускано при случаите съгласно член 68.
4. Разпоредбите на параграфи 1, 2 и 3 не могат да бъдат пречка за предприемане на преки действия от страна на Агенцията.
ГЛАВА 7
Възстановяване на надвзети суми
Член 94
Всяка надвзета сума се възстановява, ако получателят е знаел, че не съществува основателна причина за плащането или ако надплащането е от такова естество, че то е било очевидно за получателя и той не е имало как да не знае за това.
Искането за възстановяне трябва да се извърши не по-късно от пет години от датата, на която е била платена сумата. Ако ВУСД могат да докажат, че получателят е заблудил умишлено администрацията с цел да присвои въпросната сума, искането не се анулира, дори ако този период е изтекъл.
ГЛАВА 8
Прекратяване на трудовите правоотношения
Член 95
Освен случаите на прекратяване поради смърт, трудовите правоотношения с временно наети служители се прекратяват:
а)
в края на месеца, в който членът на временния състав навърши 65-годишна възраст;
б)
на датата, посочена в договора, или
в)
след изтичане на срока за предизвестие, определен в договора, даващ възможност на члена на временния състав или на Агенцията да прекратят този договор по-рано. Срокът за предизвестие не може да бъде по-кратък от един месец за всяка година прослужено време, при минимум от един месец и максимум от три месеца.
За временно наети служители, чиито договори са били подновени, максимумът е шест месеца. Въпреки това срокът на предизвестието не може да започне да тече по време на отпуска по майчинство или отпуска по болест, при условие че отпуската по болест не надвишава три месеца. Освен това той временно спира да тече по време на майчинство или отпуска по болест в упоменатите по-горе граници. Ако Агенцията прекрати договора, членът на временния състав има право на обезщетение, равно на една трета от основната му заплата за периода между датата, на която са прекратени служебните му правоотношения, и датата, на която изтича неговият договор, или
г)
ако член на временния състав не отговаря повече на условията, определени в член 36, параграф 2, буква а), ако е възможно да се направи изключение съгласно тази разпоредба. Ако такова изключение не бъде одобрено, се прилага срокът за предизвестие, посочен в буква в).
Член 96
Агенцията може да прекрати трудовите правоотношения без предупреждение:
а)
по време или в края на изпитателен срок, в съответствие с член 38;
б)
ако членът на временния състав не е в състояние да изпълнява задълженията си след изтичането на отпуска по болест, съгласно разпоредбите на член 52. В този случай членът на временния състав получава обезщетение, равняващо се на основната му заплата, увеличена с размера на семейните добавки за два дни месечно за периода на прослуженото време.
Член 97
1. След изпълнение на дисциплинарната процедура, предвидена в дял V, трудовите правоотношения могат да бъдат прекратени без предизвестие поради дисциплинарно нарушение в случай на сериозно неизпълнение на задълженията на временно нает служител допуснато съзнателно или поради небрежност. ВУСД вземат мотивирано решение, след като на засегнатия член на временния състав бъде дадена възможност да представи своята защита.
Преди прекратяването на трудовите правоотношения, към члена на временния състав могат да бъдат наложени суспендиращи мерки при условията на член 160.
2. Ако трудовите правоотношения са прекратени в съответствие с параграф 1, ВУСД могат да решат:
а)
да се ограничи пенсията за прослужено време, предвидена в член 85 до изплащане на обезщетението, предвидено в член 88, сумирано със сложна лихва от 3,5 % месечно;
б)
да се удържи пълният размер или част от размера на обезщетението при преместване, предвидена в член 63, параграф 2.
Член 98
1. Агенцията прекратява без предупреждение трудовите правоотношения с член на временния състав, ако ВУСД установят:
а)
че по време на своето назначаване той съзнателно е дал невярна информация относно професионалната си квалификация и опит, или за своите способности да изпълни изискванията на член 36, параграф 2, и
б)
подадената невярна информация е била определящ фактор при наемането му на работа.
2. В такива случаи ВУСД, след изслушване на заинтересования член на временния състав и след прилагане на дисциплинарната процедура, предвидена в дял V, обявяват трудовите правоотношения с него за прекратени.
Преди прекратяването на трудовите му правоотношения към временно нает служител могат да бъдат приложени суспендиращи мерки в съответствие с член 160.
Прилагат се разпоредбите на член 97, параграф 2.
Член 99
Без да се засягат разпоредбите на членове 97 и 98, всяко нарушение при изпълнение на задълженията, предвидени в настоящия правилник за персонала, извършено съзнателно или поради нехайство от страна на член на временния състав или на бивш член на временния състав, води до прилагането на дисциплинарни действия спрямо служителя, в съответствие с дял V от настоящия правилник за персонала.
ДЯЛ III
ДОГОВОРНО НАЕТ СЪСТАВ
ГЛАВА 1
Общи разпоредби
Член 100
За целите на настоящия правилник за служителите „договорно нает състав“ означава персонал, който не е назначен на длъжност, включена в списъка с длъжности, приложен към бюджета на Агенцията, и нает на служба на пълен или непълен работен ден.
Член 101
1. На договорно наетия състав се заплаща от общата сума, предназначена за тази цел, съгласно бюджета на Агенцията.
2. Инициативният комитет приема, когато е необходимо, специални разпоредби, уреждащи числеността на договорно наетия състав, в рамките на Съвместно действие 2004/551/ОВППС.
3. Агенцията представя годишна индикативна прогноза за числеността на договорно наетия състав по длъжностни групи, в рамките на бюджетната процедура.
Член 102
1. Договорно наетият състав се разпределя в четири длъжностни групи в зависимост от задачите, които следва да изпълняват. Всяка длъжностна група се подразделя на рангове и степени.
2. Видовете задължения и съответните длъжностни групи са показани в следната таблица:
Длъжностна група
Рангове
Задължения
IV
от 13 до 18
Административни, консултантски, езикови и равностойни технически задачи, изпълнявани под ръководството на служители на временния състав.
III
от 8 до 12
Оперативни задачи, планиране, счетоводство и други равностойни технически задачи, изпълнявани под ръководството на временния състав.
II
от 4 до 7
Канцеларски и секретарски задачи, управление на офиса и други равностойни задачи, изпълнявани под ръководството на временния състав.
I
от 1 до 3
Ръчна работа и задачи по обслужване на административната поддръжка, изпълнявани под ръководството на временния състав.
3. Въз основа на тази таблица Агенцията определя правомощията, свързани с всеки вид задължения.
4. Член 6 се прилага аналогично.
ГЛАВА 2
Права и задължения
Член 103
Членове 10 до 34 се прилагат аналогично.
ГЛАВА 3
Условия за наемане на работа
Член 104
1. Договорно наетият състав се набира на възможно най-широк географски принцип измежду гражданите на участващите държави-членки и без оглед на расов или етнически произход, политически, философски или религиозни вярвания, възраст или увреждания, родова или сексуална ориентация, и без да се взема предвид брачното или семейното им положение.
2. Кандидатът за член на договорно наетия състав следва да отговаря на следните минимални изисквания:
а)
в група I, успешно завършено задължително образование;
б)
в групи II и III:
i)
висше образование, удостоверено с диплома;
ii)
средно образование, удостоверено с диплома, даващо достъп до висше образование, както и най-малко три години съответен професионален опит, или
iii)
когато е в интерес на работата - еквивалентно ниво на професионално обучение или професионален опит;
в)
в група IV:
i)
ниво на образование, съответстващо на завършено университетско обучение, удостоверено с диплома с минимален период за три години, или
ii)
когато е в интерес на работата - професионално обучение на еквивалентно ниво.
3. Член на договорно наетия състав може да бъде нает единствено при условие, че:
а)
е гражданин на една от участващите в Агенцията държави-членки и притежава пълни граждански права като такъв;
б)
е изпълнил всичките си задължения съгласно закона, засягащи военната служба;
в)
представи необходимите писмени препоръки относно неговата годност за изпълнение на задълженията му;
г)
е физически годен да изпълнява задълженията си, и
д)
представи доказателства за задълбочено владеене на един от езиците на Европейския съюз и задоволително владеене на друг език от езиците на Европейския съюз до степен, необходима за изпълнението на неговите задължения.
4. При сключване на първоначалния договор ВУСД могат да поискат от заинтересованото лице да представи документи, удостоверяващи, че отговаря на условията в букви а), б) и в) от параграфи 2 и 3, ако не се предвижда правоотношението му да превиши три месеца.
5. Инициативният комитет приема специални разпоредби за наемане на договорно нает състав, когато това е необходимо, в рамките на Съвместно действие 2004/551/ОВППС.
Член 105
Преди да бъде назначен, член на договорно наетия състав се явява на медицински преглед пред военен лекар, упълномощен от Агенцията, с цел Агенцията да получи уверение, че той отговаря на изискванията на член 103, параграф 3, буква г).
Член 37 се прилага аналогично.
Член 106
1. Член на договорно наетия състав, чийто договор е сключен за срок от минимум една година, служи на изпитателен срок през първите шест месеца от работата си, ако е в длъжностна група I, и през първите девет месеца, ако е в някоя от другите длъжностни групи.
2. Ако по време на изпитателния срок член на договорно наетия състав не може да изпълнява своите задължения поради заболяване или злополука за един месец или повече, ВУСД могат да удължат пробния срок със съответния период от време.
3. Не по-малко от един месец преди изтичането на пробния срок се изготвя доклад за компетентността на члена на договорно наетия състав да изпълнява служебните си задължения, както и за неговото поведение и продуктивност на работното място. Докладът се предоставя на заинтересованото лице, което има право да направи писмени забележки по него. Член на договорно наетия състав, който не е показал достатъчно качества, които да мотивират оставането му на тази длъжност, се освобождава. Въпреки това ВУСД могат при извънредни обстоятелства да удължат пробния срок за максимум от шест месеца, като евентуално назначат члена на договорно наетия състав в друг отдел.
4. По всяко време на изпитателния срок може да бъде изготвен доклад за члена на договорно наетия състав, който е на изпитателен срок, ако покаже очевидно несправяне с работата. Докладът се предоставя на заинтересованото лице, което има право да представи своите забележки в писмена форма. Въз основа на доклада ВУСД могат да вземат решение да освободят члена на договорно наетия състав преди края на изпитателния срок, като му представят едномесечно предизвестие.
5. Освободен член на договорно наетия състав има право на обезщетение в размер на една трета от основната му заплата за всеки изпълнен пробен месец.
Член 107
Договорите с договорно наетия състав могат да бъдат сключени за определен срок от най-малко три месеца и не повече от четири години. Те не могат да бъдат подновявани повече от веднъж за определен период, не по-дълъг от пет години. Първоначалният договор и първото подновяване трябва да бъдат с обща продължителност, не по-малка от шест месеца за длъжностна група I и не по-малка от девет месеца за останалите длъжностни групи.
Член 108
1. Договорно нает състав се набира само:
i)
с рангове 13, 14, или 16 за длъжностна група IV,
ii)
с рангове 8, 9 или 10 за длъжностна група III,
iii)
с рангове 4 или 5 за длъжностна група II,
iv)
с ранг 1 за длъжностна група I.
Подреждането по рангове на договорно наетия състав в рамките на всяка длъжностна група се извършва, като се вземат предвид квалификациите и опитът на заинтересованите лица. За да се отговори на специфичните нужди на Агенцията, може също да се вземат предвид преобладаващите условия на пазара на труда в Европейския съюз. Договорно наетият състав се назначава на първата степен в неговия ранг.
2. Ако член на договорно наетия състав се премести на нова длъжност в рамките на една длъжностна група, той не може да бъде получи по-нисък ранг или степен, отколкото е имал на предишната си длъжност.
Ако член на договорно наетия състав се премести в по-висока длъжностна група, той получава ранг и степен такива, че неговото възнаграждение е най-малко равно на това, на което е имал право съгласно предишния си договор.
Член 109
1. Първата алинея на член 40 се прилага аналогично спрямо договорно наетия състав, нает за срок, не по-малък от една година.
2. Член на договорно наетия състав с две години прослужено време на дадена степен от заемания ранг автоматично преминава в следващата по-горна степен в същия ранг.
3. Класирането в следващия по-горен ранг в същата длъжностна група на договорно наетия състав се взема от Агенцията. По силата на това решение членът на договорно наетия състав се класира в първата степен на следващия по-висок ранг. Това повишение се извършва изключително чрез подбор измежду членовете на договорно наетия състав, назначени за срок от най-малко три години, които имат минимум две години служебен стаж в същия ранг, след обсъждане на резултатите, получени при сравнение на заслугите на членовете на договорно наетия състав, подлежащи на повишение на по-висок ранг, и на изготвените за тяхната работа доклади. Когато обсъждат сравнението на заслугите, ВУСД по-специално вземат предвид докладите за членовете на договорно наетия състав, другите чужди езици, използвани при изпълнението на техните задължения, освен този, за който са представили доказателство за добро владеене в съответствие с член 104, параграф 3, буква д), и когато е целесъобразно - нивото на техните отговорности.
4. Член на договорно наетия състав може да се премести в по-висока длъжностна група само чрез участие в обща разпределителна процедура.
ГЛАВА 4
Условия за работа
Член 110
Членове 41 до 57 се прилагат аналогично.
ГЛАВА 5
Възнаграждение и разноски
Член 111
Членове 58 до 66 се прилагат аналогично, предмет на измененията, определени в членове 112 и 113.
Член 112
Таблицата с основните заплати се определя в съответствие със същата таблица като тази, определена в член 93 от УНДС на ЕО.
Член 113
Въпреки разпоредбите на член 63, параграф 3, надбавката за наемане на жилище, предвидена в параграф 1, и надбавката за преместване, предвидена в параграф 2 от същия член, не могат да бъдат по-малко от:
-
734,76 EUR за член на договорно наетия състав, който има право на надбавка за домакински нужди, и
-
435,62 EUR за член на договорно наетия състав, който няма право на надбавка за домакински нужди.
ГЛАВА 6
Раздел А
Социално осигуряване
Член 114
Членове 67 до 69 се прилагат аналогично. Въпреки това член 67, параграфи 4 и 5 не се прилагат спрямо член на договорно наетият състав, който е останал на служба в Агенцията до навършване на 63-годишна възраст, освен ако не е бил нает на работа за повече от 3 години като член на този състав.
Член 115
1. Бивш член на договорно наетия състав, който е останал без работа след прекратяване на служебните му правоотношения с Агенцията и:
а)
който не получава пенсия за инвалидност от Агенцията;
б)
чието прекратяване на служебните правоотношения не е настъпило в резултат на оставка или прекратяване на договора по дисциплинарни причини;
в)
чието прослужено време е не по-малко от шест месеца;
г)
който е гражданин на държава-членка на ЕС,
има право на месечно обезщетение за безработица при условията, посочени по-долу.
Ако той има право на парична помощ за безработица съгласно национална схема, той е длъжен да декларира това пред Агенцията. В този случай размерът на въпросната парична помощ се удържа от обезщетението, изплащано съгласно параграф 3.
2. За да има право да получава такова обезщетение за безработица, член на договорно наетия състав следва да:
а)
бъде регистриран по негово собствено желание като търсещ работа пред органите по заетостта в държавата-членка на ЕС, на която той е гражданин;
б)
изпълнява предвидените от закона във въпросната държава-членка на ЕС задължения за лица, ползващи парични помощи за безработица по силата на този закон;
в)
изпраща ежемесечно на Агенцията удостоверение, издадено от компетентната национална служба по заетостта, от което е видно дали той отговаря или не на задълженията и условията, определени в букви а) и б).
Осигуровката може да бъде разрешена или поддържана от Агенцията, дори ако не са изпълнени националните условия, определени в буква б) в случай на заболяване, злополука, майчинство, инвалидност или подобна ситуация, или ако националният орган, компетентен да следи за тези задължения, е дал разрешение.
Инициативният комитет установява разпоредбите, необходими за прилагането на настоящия член.
3. Обезщетението за безработица се определя в съответствие с основната заплата, която бившият член на договорно наетия състав е получавал по време на прекратяване на неговата служба. Обезщетението се определя на:
а)
60 % от основната заплата за начален период от 12 месеца,
б)
45 % от основната заплата за 13-я до 24-я месец,
в)
30 % от основната заплата за 25-я до 36-я месец.
Освен по време на началния шестмесечен период, в който се прилага по-ниската граница, посочена по-долу, но по-високата - не, размерът на сумата, изчислена по този начин, не може нито да бъде по-малка от 878,64 EUR, нито да надвишава 1757,28 EUR. Тези граници се актуализират по същия начин, както и таблиците за заплатите, определени в член 66 от правилника за служителите на ЕО, в съответствие със същите правила като тези, определени в член 65 цитирания правилник.
4. Периодът, в рамките на който се изплаща обезщетението за безработица на члена на договорно наетия състав, не може да надвишава 36 месеца, считано от датата на прекратяване на трудовите правоотношения, и при никакви случаи не надвишава равностойността на една трета от действителната продължителност на прослуженото време. Въпреки това ако по време на този период се случи така, че членът на договорно наетия състав изпълни условията, определени в параграфи 1 и 2, изплащането на обезщетението за безработица се прекратява. Плащането се възобновява, ако преди изтичането на този период бившият член на договорно наетия състав започне отново да отговаря на посочените условия и няма право на национална парична помощ за безработица.
5. Бивш член на договорно наетия състав, който има право на обезщетение за безработица, получава право на семейни надбавки в съответствие със същите правила като тези, предвидени в член 67 от правилника за служителите на ЕО. Надбавката за домакински разходи се изчислява въз основа на обезщетението за безработица съгласно условията, определени в член 1 от приложение V от настоящия правилник служителите.
Заинтересованото лице е длъжно да декларира всички обезщетения от същия вид, които му се изплащат от други източници, както и тези, платими на съпруга; такива обезщетения се удържат от тези, които се изплащат въз основа на настоящия член.
Бивш член на договорно наетия състав, който има право на обезщетение за безработица, придобива правото, съгласно разпоредбите на член 67, който се прилага аналогично, на осигуровки срещу заболяване, без да е длъжен да прави каквито и да е вноски.
6. Обезщетението за безработица и семейните надбавки се изплащат от специален фонд „Безработица“ в евро. Не се прилага никакъв корекционен коефициент.
7. Членовете на договорно наетия състав правят вноски в размер на една трета за финансиране по схема за осигуряване при безработица. Тази вноска се равнява на 0,81 % от основната заплата на заинтересованото лице след удръжка на стандартната отстъпка от 798,77 EUR и без да се взема предвид никакъв корекционен коефициент като този, предвиден в член 64 от правилника за служителите на ЕО. Вноската се удържа всеки месец от заплатата на заинтересованото лице и се внася, заедно с останалите две трети, които са за сметка на Агенцията, в специален фонд „Безработица“, основан в съответствие с член 28a от УНДС на ЕО. Размерът на вноската се преразглежда и актуализира при необходимост от Съвета след изтичането на шестгодишен период в светлината на риска от безработица при договорно наетия състав на Агенцията.
8. Обезщетенията за безработица, изплащани на бивш член на договорно наетия състав, който е безработен, са предмет на същите правила като тези, определени в Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 260/68.
9. Националните служби, отговорни за трудовата заетост и безработицата, като действат в съответствие с техните национални законодателства, и Агенцията взаимно си сътрудничат по ефективен начин, за да гарантират правилното прилагане на настоящия член.
10. За прилагането на настоящия член се приемат подробни разпоредби въз основа на член 70, параграф 10, без да се накърняват разпоредбите на третата алинея на параграф 2 от упоменатия член.
Член 116
Членове 71 и 72 се прилагат аналогично.
Член 117
На служители от договорно наетия състав могат да се отпускат дарения, заеми или аванси за срока на действие техните служебни правоотношения или след изтичането на договора, ако в резултат на настъпило сериозно продължително заболяване или увреждане, или поради злополука, възникнала по време на работа, членът на договорно наетия състав не е в състояние да работи и докаже, че това заболяване или злополука не попадат в полето на приложение на друга социалноосигурителна схема.
Раздел Б
Осигуряване срещу риск от инвалидност и смърт
Член 118
Договорно наетият състав е осигурен срещу риск от смърт или инвалидност, възникнали по време на тяхната работа, в съответствие със следните разпоредби.
Плащанията и паричните помощи, предвидени в настоящия раздел, се прекратяват, ако възнаграждението, което член на този състав получава по време на работа, е суспендирано съгласно настоящия правилник за служителите.
Член 119
Ако медицински преглед, направен преди наемането на члена на договорно наетия състав покаже, че той страда от заболяване или инвалидност, ВУСД могат, дотолкова доколкото това се отнася до рисковете, произтичащи от такова заболяване или инвалидност, да решат да му предоставят правото на парични помощи, предвидени за инвалидност или смърт само след петгодишен период от датата не постъпването му на служба в Агенцията.
Член на договорно наетия състав може да обжалва това решение пред експертна лекарска комисия, предвидена в член 75 от настоящия правилник за служителите.
Член 120
1. Член на договорно наетия състав, който страда от пълна инвалидност и който поради тази причина е задължен да прекрати правоотношенията си с Агенцията, има право за целия срок на инвалидност да получава пенсия за инвалидност, размерът на която се определя, както следва.
Ако член на договорно наетия състав, който получава пенсия за инвалидност навърши 65-годишна възраст, се прилагат общите правила при получаване на пенсия за прослужено време. Размерът на пенсията за прослужено време се базира върху заплатата за ранга и степента, заемани от члена на договорно наетия състав към момента на настъпването на инвалидността.
2. Пенсията за инвалидност представлява 70 % от последната основна заплата на члена на договорно наетия състав. Въпреки това тя не може да бъде по-малка от основната месечна заплата на член на договорно наетият състав в група I, ранг 1, степен 1. Лицата, получаващи пенсия за инвалидност, правят осигурителни вноски по пенсионна схема, изчислени въз основа на посочената надбавка.
3. Ако инвалидността на член на договорно наетия състав се задълбочи вследствие на злополука в процеса на или във връзка с изпълнение на неговите задължения, вследствие на професионално заболяване, на действие в полза на обществото или вследствие на риск, който е поел с опасност за живота, за да спаси живота на друго човешко същество, пенсията за инвалидност не може да бъде по-малко от 120 % от основната месечна заплата на член на договорно наетия състав с длъжностна група I, ранг 1, степен 1. В подобни случаи пенсионните вноски се покриват от бюджета на бившия работодател.
4. В случай на умишлено причинена инвалидност от член на договорно наетия състав, ВУСД могат да вземат решение той да получи само сумата, предвидена в член 128.
5. Лицата с право на пенсия за инвалидност имат право също на семейни надбавки, определени в съответствие с член 59, параграф 3, в съответствие с приложение V; надбавката за домакински нужди се определя въз основа на пенсията, получавана от лицето.
Член 121
1. Инвалидността се установява от експертна лекарска комисия, предвидена в член 75.
2. Правото на пенсия за инвалидност влиза в сила в деня, след който се прекратяват служебните правоотношения на члена на договорно наетия състав съгласно членове 95 и 96, които се прилагат аналогично.
3. Агенцията може да изиска получателят на пенсия за инвалидност периодично да се подлага на прегледи, за да установи, че все още отговаря на условията за получаване на такава пенсия. Ако експертната лекарска комисия установи, че тези условия вече не са изпълнени, членът на договорно наетия състав се връща на работа в Агенцията, при условие че договорът му не е изтекъл.
Въпреки това ако се докаже, че е невъзможно заинтересованото лице отново да започне работа, договорът му може да бъде прекратен, като му бъде изплатена сума, съответстваща на възнаграждението, което то би получавало за срока на предизвестие, и когато е приложимо - обезщетението за прекратяване на договора, предвидено в член 95. Член 128 също се прилага.
Член 122
1. Правоимащи лица, които са получили правата си вследствие на смъртта на член на договорно наетия състав, съгласно определението дадено в съответствие със същите правила като тези, определени в глава 3 от приложение VI, имат право на пенсия на преживяло лице съгласно разпоредбите на членове 123 до 126.
2. В случай на смърт на бивш член на договорно наетия състав, който е получавал пенсия за инвалидност, правоимащите лица вследствие на смъртта на бивш член на договорно наетия състав съгласно определението в глава 3 от приложение VI имат право на пенсия на преживяло лице съгласно разпоредбите на цитираното приложение.
3. Ако местонахождението на член на договорно наетия състав или на бивш член на договорно наетия състав, който получава надбавка за инвалидност, е неизвестно за повече от една година, се определя условна пенсия, която се отпуска на съпруга и на лице, което е на негова издръжка, в съответствие със същите правила като тези, установени в глави 5 и 6 от приложение VIII от правилника за служителите на ЕО.
Член 123
Правото за получаване на пенсия влиза в сила от първия ден на месеца след този, през който е настъпила смъртта, или когато е приложимо - на първия ден от месеца след периода, по време на който преживелият съпруг, сираците или лицата на издръжка получават неговото възнаграждение съгласно член 59, параграф 8.
Член 124
Преживелият съпруг на член на договорно наетия състав има право на пенсия от на преживяло лице в съответствие с глава 3 от приложение VI. Пенсията не може да бъде по-малка от 35 % от последната основна месечна заплата, получена от члена на договорно наетия състав, нито по-малка от основната месечна заплата на член на договорно наетия състав в група I, ранг 1, степен 1.
Лице, което получава пенсия на преживяло лице, има право съгласно условията, определени в приложение V, на семейно обезщетение, посочено в член 59, параграф 3. Въпреки това надбавката за дете на издръжка се равнява на двойния размер на обезщетението, предвидено в член 59, параграф 3, буква б).
Член 125
1. Ако член на договорно наетия състав или бивш член на договорно наетия състав, който получава пенсия за инвалидност, почине, без да остави съпруг с право на пенсия от починалия съпруг, децата на издръжка на починалия след смъртта му получават право на пенсия за сираци в съответствие с член 81, който се прилага аналогично.
2. Такова право се прилага за деца, които отговарят на горните условия в случай на смърт или повторен брак на съпруга, който получава пенсия на преживяло лице.
3. Ако член на договорно наетия състав или бивш член на договорно наетия състав, който получава пенсия за инвалидност, почине, но условията, определени в параграф 1, не са изпълнени, се прилагат аналогично разпоредбите на третия параграф от член 81.
4. За лица, разглеждани като деца на издръжка по смисъла на член 2, параграф 4 от приложение V, пенсията за сираци не може да надвишава размер, равен на удвоената надбавка за дете на издръжка. Въпреки това пенсионните права се прекратяват, ако трета страна е отговорна за издръжката съгласно прилаганото национално законодателство.
5. Не се изплаща пенсия за сираци, ако истински родител, заменен от осиновител, почине.
6. Сираците имат право на надбавка за образование в съответствие с член 3 от приложение V.
Член 126
В случай на развод или ако има няколко групи преживели лица, които са в правото си да предявят искане за пенсия на преживяло лице, пенсията се разпределя по начина, предвиден в глава 3 от приложение VI.
Член 127
Членове 83 и 84 се прилагат по аналогия.
Раздел В
Пенсия за прослужено време
Член 128
При напускане на службата член на договорно наетия състав получава право на пенсия за прослужено време или на прехвърляне на актюерната равностойност на неговите пенсионни права в съответствие с член 1 от приложение VI.
Член 129
1. Ако член на договорно наетия състав е упражнил възможността, предвидена в член 131, пенсията за прослужено време на члена на договорно наетият състав се намалява пропорционално в съответствие с периода, в който сумите са били удържани.
2. Предишният параграф не се прилага за член на договорно наетия състав, който в рамките на три месеца, следващи прилагането на настоящия правилник за персонала в неговия случай, поиска да му бъдат изплатени същите суми, увеличени със сложна годишна лихва от 3,5 %, която може да бъде преразгледана в съответствие с процедурата, определена в член 87.
Раздел Г
Финансиране при осигурителна схема за инвалидност и смърт и при пенсионна схема
Член 130
Членове 88 и 89 се прилагат аналогично.
Член 131
В съответствие с условия, въведени от Агенцията, член на договорно наетия състав може да поиска от Агенцията да превежда вноските, които той е длъжен да прави, за да получи или поддържа пенсионните си права, осигуровка за безработица, осигуровка срещу инвалидност, застраховка живот и осигуровка срещу заболяване в държавата, където последно е бил осигурен по такива схеми. Агенцията също може да вземе решение да превежда вноските, които член на договорно наетия състав е длъжен да прави, за да получи или поддържа пенсионните си права в държавата му на произходи, дори ако липсва отправена молба от такъв член на договорно наетия състав. В този случай Агенцията е длъжна надлежно да обоснове решението си. По време на периода на тези вноски, членът на договорно наетия състав не ползва осигурителната схема на Агенцията срещу заболяване. Освен това за периода, отнасящ се до тези вноски, членът на договорно наетия състав не ползва осигуровка живот от Агенцията и не се ползва от схеми за инвалидност и не придобива права по пенсионните схеми и схемите за осигуряване при безработица на Агенцията.
Действителният период при такива плащания за всеки член на договорно наетия състав не надвишава шест месеца. Въпреки това Агенцията може да вземе решение да удължи този период до една година. Плащанията са за сметка на бюджета на Агенцията. Плащания за получаване или поддържане на пенсионни права не надвишават двукратния размер, предвиден в член 89.
Раздел Д
Искови молби от договорно наетия състав
Член 132
Схемите за инвалидност или схемите за пенсия на преживяло лице са определени в членове 19 до 23 от приложение VI.
Раздел Е
Изплащане на парични помощи
Член 133
1. Членове 83 и 84 от настоящия правилник за служителите се прилагат аналогично, както и член 29 от приложение VI.
2. Всички суми, които членът на договорно наетия състав дължи на Агенцията във връзка с тази осигурителна схема към датата, на която паричните помощи се изплащат, се удържат от общия размер на паричната помощ или от паричните помощи, които се изплащат на правоимащите. Удръжката може да бъде разсрочена за няколко месеца.
Раздел Ж
Суброгиране в полза на Агенцията
Член 134
Разпоредбите на член 93 се прилагат аналогично в полза на Агенцията.
ГЛАВА 7
Възстановяване на надвзети суми
Член 135
Разпоредбите на член 94 се прилагат по аналогия.
ГЛАВА 8
Прекратяване на трудовите правоотношения
Член 136
Членове 95 до 99 се прилагат по аналогия спрямо договорно наетия състав.
В случай на дисциплинарно производство срещу член на договорно наетия състав, дисциплинарната комисия, посочена в член 142, провежда среща с още двама членове в същата длъжностна група и със същия ранг като заинтересования член на договорно наетия състав. Посочените двама членове се избират чрез специална (ad hoc) процедура, одобрена от ВУСД и Комитета на служителите.
ДЯЛ IV
ИЗБОР НА СЪСТАВ
Член 137
1. Комитетът на служителите се формира в съответствие с модели, определени от Инициативния комитет.
2. Комитетът на служителите представлява интересите на състава пред (vis-à-vis) Агенцията и поддържа непрекъснат контакт между Агенцията и състава. Той допринася за улесняване управлението на службата, като осигурява на състава връзка, чрез която да изрази своето мнение.
Той свежда информация до компетентните власти на Агенцията за всяка пречка, която има съществени последици, засягащи тълкуването и прилагането на настоящия правилник за служителите. С него могат да бъдат обсъждани всякакви пречки от този вид.
Комитетът на служителите представя пред компетентните власти на Агенцията предложения, засягащи организацията и дейността на службата и предложения за подобряване условията за работа на състава или общите условия за живот.
Комитетът на служителите участва в управлението и надзора на органите, обезпечаващи социалното благополучие, учредени от Агенцията в интерес на нейния състав. Той може със съгласието на Агенцията да създаде служби за обезпечаване на социалното благополучие.
ДЯЛ V
ДИСЦИПЛИНАРНА ПРОЦЕДУРА
Раздел А
Общи разпоредби
Член 138
1. Всяко нарушение от страна на член на състава или на бивш член на състава при изпълнение на неговите задължения, съгласно настоящия правилник за служителите, независимо дали е умишлено или поради проявена небрежност, предизвиква дисциплинарни действия спрямо него.
2. Ако ВУСД получат доказателство за нарушение по смисъла на параграф 1, те могат да предприемат административно разследване, за да установят дали е извършено такова нарушение.
Член 139
1. Ако при вътрешно разследване бъде разкрита възможността член на състава или бивш член на състава да е замесен лично в някакво деяние, лицето се информира незабавно, при условие че това не е във вреда на разследването. Във всички случаи след приключване на разследването не могат да бъдат правени заключения, отнасящи се поименно до член на състава, без заинтересованият член на състава да е получил възможността да изложи становището си по фактите, които се отнасят до него. Това становище се отбелязва в заключенията.
2. В случаите, налагащи пълна секретност за целите на разследването и изискващи използването на следствени процедури от компетенцията на национален съдебен орган, изпълнението на задължението членът на състава да бъде поканен за становище може да бъде отложено при споразумение с ВУСД. В такива случаи не могат да бъдат открити никакви дисциплинарни процедура, преди да бъде дадена възможност на члена на състава да изрази становището си.
3. Ако вътрешното разследване не е довело до установяване на факти срещу член на състава, спрямо когото са били отправени твърденията, въпросното разследване се прекратява по решение на директора на Агенцията, който писмено уведомява члена на състава, без да бъдат предприемани по-нататъшни действия. Членът на състава може да поиска това решение да бъде вписано в личното му досие.
4. ВУСД информират заинтересованото лице за приключването на разследването и го запознават със заключенията на доклада от разследването и - по негово искане и при условие че се запазят законните интереси на трети лица - с всички документи, пряко свързани с твърденията, отправени срещу него.
Член 140
Въз основа на доклада от разследването, след като заинтересованият член на състава е бил нотифициран за всички доказателства по делото и след изслушване на заинтересования член на състава, ВУСД могат:
а)
да вземат решение, че не са установени факти срещу члена на състава и в този случай го информират, съответно в писмена форма, или
б)
да вземат решение, дори ако е имало или има предположение, че е имало нарушение при изпълнение на служебните задължения, да не предприемат никакви дисциплинарни мерки и ако е подходящо - да отправят предупреждение към члена на състава, или
в)
в случай на нарушение при изпълнение на задълженията по смисъла на член 138:
i)
да вземат решение за откриване на дисциплинарната процедура, предвидена в раздел Г от настоящия дял, или
ii)
да вземат решение за откриване на дисциплинарна процедура пред дисциплинарната комисия.
Член 141
Член на състава, който по обективни причини не може да бъде изслушан в съответствие с разпоредбите на този дял, може да бъде приканен да направи писмено изявление или да бъде представляван от лице по негов избор.
Раздел Б
Дисциплинарна комисия
Член 142
1. В Агенцията се създава дисциплинарна комисия. Дисциплинарната комисия включва най-малко един член, който може да бъде председателят, избран от състава на Съвета на Европейския съюз.
2. Дисциплинарната комисия се състои от председател и четирима пълноправни членове, които могат да бъдат замествани от заместници, от които поне един член е в същата длъжностна група, като члена на състава, срещу когото е открита дисциплинарна процедура.
Член 143
1. ВУСД и Комитетът на служителите, посочени в член 137, назначават едновременно, всеки от своя страна, двама членове и двама заместници
2. Председателят и заместник-председателят се избират от ВУСД.
3. Председателят, членовете и заместниците се назначават за срок от три години. Въпреки това Агенцията може да предвиди по-кратък срок за членовете и заместниците, при условие че той е най-малко една година.
4. Заинтересованият член на състава има право да отхвърли един от членовете на дисциплинарната комисия в рамките на пет дни от създаването на дисциплинарната комисия. Агенцията също има право да отхвърли един от членовете на дисциплинарната комисия.
В същия срок членовете на дисциплинарната комисия могат да поискат да бъдат освободени от задълженията по уважителни причини и се оттеглят, ако е налице конфликт на интереси.
Член 144
Дисциплинарната комисия се подпомага от секретар, назначен от ВУСД.
Член 145
1. Председателят и членовете на дисциплинарната комисия са напълно независими при изпълнение на техните задължения.
2. Дебатите и заседанията на дисциплинарната комисия са секретни.
Раздел В
Дисциплинарни мерки
Член 146
1. ВУСД могат да наложат едно от следните наказания:
а)
писмено предупреждение;
б)
порицание;
в)
отлагане на повишението в по-висока степен за срок между един и 23 месеца;
г)
понижаване в степен;
д)
временно понижаване за период между 15 дни и една година;
е)
понижаване в рамките на същата длъжностна група;
ж)
класиране в по-ниска длъжностна група, с или без понижаване;
з)
отстраняване от длъжност и когато е подходящо - удържане на определена сума от пенсията за инвалидност за определен срок; действието на тези мерки не се простира върху лицата, които са на издръжка на члена на състава. Въпреки това, в случай че се правят такива удръжки, приходът на бивш член на състава не може да бъде по-малък от размера на екзистенциалния минимум, съответстващ на основната заплата на временно нает служител с първа степен на първи ранг, заедно с изплащаните семейни надбавки.
2. Ако членът на състава получава пенсия за инвалидност, ВУСД могат да вземат решение да удържат определена сума от пенсията за инвалидност за определен срок; действието на тези мерки не се простира върху лицата на издръжка на члена на състава. Въпреки това, доходът на член на състава не може да бъде по-нисък от размера на екзистенциалния минимум, съответстващ на основната заплата на временно нает служител с първа степен на ранг 1, заедно с изплащаните семейни надбавки.
3. За едно и също нарушение не може да се наложи повече от едно дисциплинарно наказание.
Член 147
Строгостта на наложеното дисциплинарно наказание съответства на сериозността на нарушението. За да се определи сериозността на нарушението и да се вземе решение както дисциплинарно наказание да бъде наложено, се взема предвид по-специално следното:
а)
характерът на нарушението и обстоятелствата, при които е извършено;
б)
размерът на последиците за почтеността, репутацията или интересите на Агенцията, настъпили в резултат на извършеното нарушение;
в)
степента на преднамереност или нехайство на извършеното нарушение;
г)
мотивите на члена на състава за извършване на нарушението;
д)
рангът и позицията в йерархията на члена на състава;
е)
степента на персонална отговорност, която носи членът на състава;
ж)
нивото на задълженията и отговорностите на члена на състава;
з)
дали нарушението включва повтарящо се действие или поведение;
и)
поведението на члена на състава по време на цялостната му професионална кариера.
Раздел Г
Дисциплинарна процедура без участието на дисциплинарната комисия
Член 148
ВУСД могат да вземат решение наказанието да бъде писмено предупреждение или порицание, без да се консултират с дисциплинарната комисия. Заинтересованият член на състава следва да бъде изслушан, преди ВУСД да предприемат такова действие.
Раздел Д
Дисциплинарна процедура пред дисциплинарната комисия
Член 149
1. ВУСД представят доклад пред дисциплинарната комисия, ясно излагащ установените факти, и ако е подходящо - обстоятелствата, при които те са възникнали, включително всички отегчаващи или смекчаващи вината обстоятелства.
2. Докладът се предоставя на заинтересования член на състава и на председателя на дисциплинарната комисия, който го представя на вниманието на членовете на дисциплинарната комисия.
Член 150
1. При получаване на доклада засегнатият член на състава има право да получи своето пълно лично досие и да вземе копия от всички документи, свързани със случая, включително доказателствата за смекчаващи вината обстоятелства.
2. Заинтересованият член на състава разполага с не по-малко от 15 дни от датата на получаване на доклада, поставящ началото на процедурата, за да подготви защита.
3. Заинтересованият член на състава може да бъде подпомаган от лице по негов избор.
Член 151
1. Ако в присъствието на председателя на дисциплинарната комисия заинтересованият член на състава признае, че е извършил нарушение и приеме безусловно доклада, упоменат в член 148 от настоящия правилник за служителите, ВУСД могат в съответствие с принципа за пропорционалност между характера на нарушението и съответното наказание да оттеглят случая от дисциплинарната комисия. Ако случаят бъде оттеглен от дисциплинарната комисия, председателят изготвя становище относно съответното наказание.
2. Съгласно настоящата процедура ВУСД могат чрез дерогация от член 148 да наложат едно от наказанията, предвидени д член 146, параграф 1, букви от а) до г).
3. Заинтересованият член на състава, преди да признае извършването на нарушението, следва да бъде информиран за възможните последици от такова признание.
Член 152
Преди първото заседание на дисциплинарната комисия председателят поставя задача на един от членовете ѝ да подготви общ доклад по въпроса и съответно информира останалите членове на дисциплинарната комисия.
Член 153
1. Дисциплинарната комисия изслушва заинтересования член на състава; по време на изслушването той може да потвърди писмено или устно направените заключения, независимо дали ще го направи лично или чрез представител. Той може да призове свидетели.
2. Агенцията се представлява пред дисциплинарната комисия от член на състава, упълномощен за тази цел от ВУСД и с правомощия, равни на тези на заинтересования член на състава.
Член 154
1. Ако дисциплинарната комисия сметне, че не разполага с достатъчно ясна информация от събраните факти или за обстоятелствата, при които те са извършени, тя назначава разследване, при което всяка страна може да представи свои доказателства и да направи възражение срещу доказателствата на другата страна.
2. Председателят или член на дисциплинарната комисия провеждат разследването от името на дисциплинарната комисия. За целите на разследването дисциплинарната комисия може да поиска да ѝ бъдат предоставени всякакви документи, свързани с казуса. Агенцията се отзовава на всяко искане от подобен характер в срока, ако има такъв, определен от дисциплинарната комисия. Ако такова искане е отправено към член на състава, всеки отказ то да бъде изпълнено се взема предвид.
Член 155
След обсъждане на представените документи и като взема предвид всички твърдения, отправени устно или в писмена форма, както и резултатите от проведеното разследване, дисциплинарната комисия приема с мнозинство мотивирано становище за това дали събраните факти са достатъчни и за наказанието, което следва да бъде наложено с оглед на тези факти. Становището се подписва от всички членове на дисциплинарната комисия. Всеки член може да приложи към становището особено мнение. Дисциплинарната комисия предава становището на ВУСД и на засегнатия член на състава в рамките на два месеца от датата, на която е получен докладът от ВУСД, при условие че този срок съответства на степента на сложност на случая. Ако разследването е проведено по инициатива на дисциплинарната комисия, срокът е четири месеца, при условие че този срок съответства на степента на сложност на случая.
Член 156
1. Председателят на дисциплинарната комисия не гласува по делата, разглеждани от нея, освен по процедурни въпроси или при равен брой на гласовете.
2. Председателят осигурява изпълнението на решенията на дисциплинарната комисия и представя на вниманието на всеки член от нейния състав с всяка информация и материали, свързани с делото.
Член 157
Секретарят изготвя протоколи от заседанията на дисциплинарната комисия. Свидетелите подписват протоколите, съдържащи техните показания.
Член 158
1. Разходите, направени по време на дисциплинарната процедура, инициирана от заинтересован член на състава, и по-специално хонорарите, изплатени на лице, избрано от члена на състава да му окаже помощ или да поеме защитата му, са за сметка на члена на състава, ако дисциплинарната процедура приключи с налагане на едно от наказанията, предвидени в член 146.
2. Въпреки това ВУСД в извънредни случаи могат да решат друго, ако тежестта върху заинтересования член на състава би била несправедлива.
Член 159
1. След като изслуша члена на състава, ВУСД вземат решение, както е предвидено в членове 146 и 147, в рамките на два месеца от получаване на становището на дисциплинарната комисия. Решението трябва задължително да бъде мотивирано.
2. Ако ВУСД вземат решение да прекратят делото, без да бъде наложено никакво дисциплинарно наказание, те надлежно информират за това заинтересования член на състава в писмена форма и без забавяне. Заинтересованият член на състава може да поиска това решение да бъде вписано в личното му досие.
Раздел Е
Временно отстраняване от длъжност
Член 160
1. Ако ВУСД обвинят член на състава в сериозно нарушение, независимо дали то е извършено при изпълнение на служебните задължения или представлява нарушение на закона, те могат незабавно да отстранят от длъжност обвиненото лице за определен или неопределен срок.
2. ВУСД вземат такова решение след изслушване на заинтересования член на състава, освен при извънредни обстоятелства.
Член 161
1. С решението за временно отстраняване на член на състава от служба се постановява дали членът на състава ще продължи да получава пълното си възнаграждение по време на периода на отстраняване от длъжност или каква част от него ще бъде удържана. Размерът на сумата, която членът на състава получава, не може при никакви обстоятелства да бъде по-нисък от екзистенциалния минимум, съответен на основната заплата на временно нает служител с първа степен на първи ранг, заедно с всички семейни добавки, които му се изплащат.
2. Положението на временно отстранен от длъжност член на състава се решава окончателно в рамките на шест месеца от датата, от която влиза в сила временното отстраняване от длъжност. Ако в рамките на шест месеца не бъде взето такова решение, заинтересованият член на състава получава отново правото на пълно възнаграждение, освен в случаите, предвидени в параграф 3.
3. Част от възнаграждението може да продължи да бъде удържана след изтичане на шестмесечния срок, предвиден в параграф 2, ако срещу заинтересования член на състава е образувано наказателно производство за същото деяние и той е задържан в резултат на това производство. В такива случаи членът на състава не може да получава пълно възнаграждение, докато компетентният съд не постанови неговото освобождаване.
4. Сумите, удържани съгласно параграф 1, се възстановяват на члена на състава, ако окончателното решение налага дисциплинарно наказание, не по-тежко от писмено предупреждение, порицание или отлагане на повишаването в по-висока степен, или ако не е наложено никакво дисциплинарно наказание; в последния случай плащанията се завишават със сложна лихва, определена в член 87.
Раздел Ж
Паралелно наказателно производство
Член 162
Ако срещу член на състава е образувано наказателно производство за същото деяние, окончателно решение се взема едва след като съдът, който разглежда делото, вземе своето окончателно решение.
Раздел З
Заключителни разпоредби
Член 163
Член на състава, спрямо когото е наложено дисциплинарно наказание, с изключение на уволнение, може след три години при налагане на писмено предупреждение или порицание, или след шест години при налагане на друго наказание, да подаде молба всички данни по този случай да бъдат заличени от неговото лично досие. ВУСД решават дали да уважат тази молба.
Член 164
Ако бъдат разкрити нови факти, подкрепени от съответни доказателства, ВУСД може да поднови дисциплинарната процедура по своя собствена инициатива или по искане на заинтересования член на състава.
Член 165
Ако срещу члена на състава не бъде заведено дело съгласно член 159, членът на състава има право да поиска нанесената вреда да бъде компенсирана чрез подходящо огласяване на решението, взето от ВУСД.
Член 166
Инициативният комитет приема разпоредби за прилагането на тази процедура.
ДЯЛ VI
ЖАЛБИ
Член 167
1. Всяко лице, спрямо което се прилага настоящият правилник за служителите, може да подаде молба пред ВУСД, за да бъде взето решение по въпрос, който го засяга. ВУСД нотифицират заинтересованото лице за своето мотивирано решение в рамките на четири месеца от датата, на която е подадена молбата. Ако в края на този срок не е получен отговор на молбата, това се приема за мълчаливо решение за отказ, срещу което може да бъде подавана жалба в съответствие със следващия параграф.
2. Всяко лице, спрямо което се прилага настоящият правилник за служителите, може да подаде пред ВУСД жалба срещу акт, който е в негова вреда, независимо дали упоменатите власти са взели решение или не са предприели мерките, определени от настоящия правилник за служителите. Жалбата следва да бъде подавана в рамките на три месеца. Този срок започва да тече:
-
от датата на оповестяване на акта, ако се отнася за обща мярка;
-
от датата, на която заинтересованото лице е нотифицирано за решението, но при никакви обстоятелства по-късно от датата, на която последното е получило такава нотификация, ако се отнася за индивидуална мярка; въпреки това ако индивидуален акт включва също жалба срещу друго лице, този срок започва да тече по отношение на другото лице на датата, на която то е получило нотификация за нея, но при никакви обстоятелства по-късно от датата на оповестяване;
-
на датата, на която изтича срокът, предвиден за отговор, когато жалбата засяга мълчаливо решение за отказ, както е предвидено в параграф 1.
ВУСД нотифицират заинтересованото лице за своето мотивирано решение в рамките на четири месеца от датата, на която е подавана жалбата. Ако в края на този срок не е получен отговор на жалбата, това се приема за мълчаливо решение за отказ, което може да бъде обжалвано по реда на член 169.
ДЯЛ VII
КОМИСИЯ ПО ЖАЛБИТЕ
Член 168
1. Комисия по жалбите се създава с цел да упражни правораздаване при всеки спор между Агенцията и всяко лице, спрямо което се прилага настоящият правилник за служителите.
2. Комисията по жалбите се състои от четирима съдии, назначени за срок от шест години от Съвета на Европейския съюз измежду кандидати, излъчени от участващите държави-членки, след консултации със Съда на Европейските общности. Въпреки това за първата комисия по жалбите се назначават двама съдии за три години и двама съдии за шест години. Когато комисията по жалбите не може да вземе решение с мнозинство, председателят има решаващ глас.
3. Съдиите избират председател на комисията по жалбите измежду нейните членове за срок от три години. Той може да бъде преизбиран.
4. На всеки три години се извършва частична подмяна на съдийския състав. Назначаването на съдии с изтекъл мандат може да бъде подновявано.
5. Съдиите в Комисията по жалбите са независими. Те не могат да бъдат обвързвани с инструкции.
6. Съдиите не могат да заемат други длъжности в Агенцията по време на своя мандат.
7. Комисията по жалбите назначава свой секретар и установява правилата, ръководещи неговата работа.
Член 169
1. Жалба до Комисията по жалбите е допустима само ако:
-
ВУСД предварително са били сезирани за нея по смисъла на член 167, параграф 2 в рамките на предвидения в него срок, и
-
жалбата е била отхвърлена чрез изрично решение или чрез мълчаливо решение за отказ.
2. Жалби по смисъла на параграф 1 се подават в рамките на три месеца. Този срок започва:
-
от датата, на която е било обявено решението, взето в отговор на жалбата;
-
от датата, на която изтича предвидения за отговор срок, ако молбата се отнася за мълчаливо решение за отхвърляне на жалба, представено по реда на член 167, параграф 2; въпреки това ако жалбата е отхвърлена чрез изрично решение, след като е била отхвърлена с мълчаливо решение, но преди да е изтекъл срокът за обжалване, срокът за подаване на молба започва да тече отново.
3. Чрез дерогация от параграф 1 на настоящия член, заинтересованото лице може след подаване на молба пред ВУСД по реда на член 167, параграф 2 незабавно да подаде молба пред комисията по жалбите, при условие че тази молба е придружена от заявление за постановяване на отлагателно решение по отношение на оспорвания акт, или за приемане на временни мерки. Производството пред комисията по жалбите временно се прекратява, докато не бъде взето изрично или мълчаливо решение за отхвърляне на жалбата.
4. В границите и при условията, определени в процедурния правилник, страните в спора могат да бъдат подпомагани от лица по негов или неин избор.
5. Комисията по жалбите създава свой процедурен правилник, който трябва да бъде одобрен от Съвета на Европейския съюз след споразумение със Съда на Европейските общност. Комисията по жалбите може да променя процедурния правилник. Измененията трябва да бъдат одобрени от Съвета след споразумение със Съда.
6. До влизането на процедурния правилник на комисията по жалбите в сила, се прилага mutatis mutandis процедурният правилник на първоинстанционния съд на Европейските общности.
7. Комисията по жалбите се произнася за разходите по делото. В съответствие с конкретните разпоредби на Процедурния правилник страната, загубила делото, се задължава да плати разходите, ако Комисията по жалбите вземе такова решение.
ДЯЛ VIII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 170
1. Разпоредбите на настоящия правилник за служителите засягат правата и задълженията (членове 10-34 и член 103), условията за назначаване (от член 36, с изключение на параграф 2, буква а), до член 40 и членове 104-109, с изключение на член 104, параграф 3, буква а), работните условия (членове 41-57 и член 110), прекратяването на трудовите правоотношения (членове 95-99 и член 136) и дисциплинарната процедура (членове 138-166), могат да бъдат изменяни в необходимата степен от Инициативния комитет към Агенцията, който действа в съответствие с член 9, параграф 1, точка 1.10. и член 11, параграф 3, точка 3.1. от Съвместно действие 2004/551/ОВППС. Всякакви подобни предложения за изменения се отправят към Съвета. Тези изменения се считат за одобрени, освен ако Съветът в рамките на два месеца и като действа с квалифицирано мнозинство, не реши да внесе поправки в тях.
2. Изменения на други разпоредби в настоящия правилник за служителите, и по-специално онези, които засягат възнаграждението, надбавките и социалните осигуровки, се приемат от Съвета с единодушие, въз основа на предложение от Инициативния комитет.
Член 171
В рамките на три години след влизане в сила на настоящия правилник за служителите или въз основа на влизането в сила на Договора за създаване на Конституция на Европа, в зависимост от това кое от двете настъпи по-рано, Съветът на Европейския съюз преразглежда и изменя настоящия правилник за служителите или ако е подходящо, взема решение за прекратяването на неговото действие.
Член 172
Настоящото решение влиза в сила в деня от неговото публикуване в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 24 септември 2004 година.
DECISÃO DO CONSELHO
de 24 de Setembro de 2004
relativa ao Estatuto da Agência Europeia de Defesa
(2004/676/CE)
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta a Acção Comum do Conselho 2004/551/PESC, relativa à criação da Agência Europeia de Defesa (1) e, nomeadamente, o ponto 3.1 do n.o 3 do seu artigo 11.o,
DECIDIU O SEGUINTE:
TÍTULO I
DISPOSIÇÕES GERAIS
Artigo 1.o
1. O presente Estatuto é aplicável ao pessoal contratado pela Agência Europeia de Defesa (a seguir designados, respectivamente, por «membro do pessoal» e «Agência»).
Esse pessoal terá a qualidade:
-
de agente temporário,
-
de agente contratado.
2. Para efeitos do presente Estatuto, a autoridade autorizada a celebrar contratos (adiante designada por «AACC») será determinada em conformidade com as disposições pertinentes da Acção Comum 2004/551/PESC.
3. Qualquer referência, no presente Estatuto, a uma pessoa do sexo masculino deve ser entendida como dizendo igualmente respeito a uma pessoa do sexo feminino, e vice-versa, a menos que o contexto indique claramente o contrário.
TÍTULO II
AGENTES TEMPORÁRIOS
CAPÍTULO 1
Disposições gerais
Artigo 2.o
Para efeitos do presente Estatuto, entende-se por «agente temporário» o pessoal contratado para ocupar, a título temporário, um lugar constante do quadro de efectivos anexo ao orçamento da Agência.
Artigo 3.o
Os agentes temporários não podem ser contratados por prazo superior a quatro anos, embora os seus contratos possam ser celebrados por tempo inferior. Os respectivos contratos só podem ser renovados uma vez, por um prazo máximo de dois anos, desde que a possibilidade de renovação tenha sido estipulada no contrato inicial e esteja dentro do prazo fixado no contrato. No termo deste prazo, cessam as suas funções de agente temporário na acepção das presentes disposições.
Artigo 4.o
Nos termos do presente Estatuto, toda e qualquer admissão de um agente temporário só pode ter por objecto prover à vaga de um lugar constante do quadro de efectivos anexo ao orçamento da Agência.
Artigo 5.o
1. Na aplicação do presente Estatuto, é proibida qualquer discriminação em razão, designadamente, do sexo, raça, cor, origem étnica ou social, características genéticas, língua, religião ou convicções, opiniões políticas ou outras, pertença a uma minoria nacional, riqueza, nascimento, deficiência, idade ou orientação sexual.
Para efeitos do presente Estatuto, as parcerias não matrimoniais são objecto de um tratamento idêntico ao concedido ao casamento, desde que todas as condições enumeradas na alínea c) do n.o 2 do artigo 1.o do Anexo V estejam preenchidas.
2. A fim de assegurar, na prática, a plena igualdade entre homens e mulheres na vida profissional, o que constitui um elemento essencial a ter em consideração na aplicação de todos os aspectos do presente estatuto, o princípio da igualdade de tratamento não obsta a que a Agência mantenha ou adopte medidas que prevejam regalias específicas destinadas a facilitar o exercício de uma actividade profissional pelas pessoas do sexo sub-representado, ou a prevenir ou compensar desvantagens na sua carreira profissional.
3. A Agência definirá, após consulta do Comité do Estatuto, as medidas e acções destinadas a promover a igualdade de oportunidades entre homens e mulheres nas matérias reguladas pelo presente Estatuto e adoptará as disposições adequadas, nomeadamente para solucionar as desigualdades de facto que afectam as oportunidades das mulheres nas matérias reguladas pelo Estatuto.
4. Para efeitos do n.o 1 do presente artigo, considera-se que uma pessoa é deficiente se apresentar uma deficiência física ou mental permanente ou susceptível de o ser. Essa deficiência será determinada nos termos do artigo 37.o
Considera-se que uma pessoa deficiente preenche as condições previstas na alínea d) do n.o 2 do artigo 36.o se tiver capacidade para assegurar, através de adaptações razoáveis, as funções essenciais inerentes ao lugar.
Por «adaptações razoáveis» em relação às funções essenciais inerentes a um lugar, entendem-se as medidas apropriadas, quando necessárias, para permitir que uma pessoa deficiente tenha acesso, participe ou avance no trabalho, ou receba formação, a menos que essas medidas constituam um encargo demasiado pesado para a instituição.
5. Sempre que pessoas abrangidas pelo presente Estatuto se considerem lesadas por não lhes ter sido aplicado o princípio da igualdade de tratamento anteriormente enunciado e estabeleçam factos a partir dos quais se possa presumir que existia discriminação directa ou indirecta, cabe à Agência o ónus da prova da inexistência de violação do princípio da igualdade de tratamento. A presente disposição não é aplicável em processos disciplinares.
6. No respeito dos princípios da não discriminação e da proporcionalidade, qualquer limitação da sua aplicação deve ser justificada em fundamentos objectivos e razoáveis e destinada a prosseguir os objectivos legítimos de interesse geral no quadro da política de pessoal.
Artigo 6.o
1. Os agentes temporários em actividade terão acesso a medidas de natureza social aprovadas pela Agência e a serviços prestados pelo Comité do Estatuto. Os antigos agentes temporários podem ter acesso a medidas específicas limitadas de carácter social.
2. Serão concedidas aos agentes temporários em actividade condições de trabalho que obedeçam às normas de saúde e de segurança adequados, pelo menos equivalentes aos requisitos mínimos aplicáveis por força de medidas aprovadas nestes domínios por força dos Tratados.
Artigo 7.o
1. Os lugares abrangidos pelo presente Estatuto são classificados, de acordo com a natureza e a importância das funções que lhes correspondem, num grupo de funções de administradores (a seguir designado por «AD») e num grupo de funções de assistentes (a seguir designado por «AST»).
2. O grupo de funções AD abrange doze graus, correspondentes a funções de administração, de consultoria, linguísticas e científicas. O grupo de funções AST compreende onze graus, correspondentes a funções de execução, técnicas e de escritório.
3. A nomeação para um lugar de funcionário requer, no mínimo:
a)
Para o grupo de funções AST:
i)
habilitações do nível do ensino pós-secundário, comprovadas por um diploma, ou
ii)
habilitações do nível do ensino secundário, comprovadas por um diploma que dê acesso ao ensino pós-secundário e uma experiência profissional adequada de, pelo menos, três anos, ou
iii)
sempre que o interesse do serviço o justifique, formação profissional ou experiência profissional de nível equivalente.
b)
Para os graus 5 e 6 do grupo de funções AD:
i)
habilitações de um nível que corresponda a estudos universitários completos de, pelo menos, três anos, comprovadas por um diploma, ou
ii)
sempre que o interesse do serviço o justifique, formação profissional de nível equivalente.
c)
Para os graus 7 a 16 do grupo de funções AD:
i)
habilitações de um nível que corresponda a estudos universitários completos, comprovadas por um diploma, quando a duração normal desses estudos seja igual ou superior a quatro anos, ou
ii)
habilitações de um nível que corresponda a estudos universitários completos, comprovadas por um diploma, e uma experiência profissional adequada de, pelo menos, um ano, quando a duração normal daqueles estudos seja de, pelo menos, três anos, ou
iii)
sempre que o interesse do serviço o justifique, formação profissional de nível equivalente.
4. O Anexo VII contém um quadro descritivo dos diferentes lugares-tipo. Com base nesse quadro, a Agência aprovará, após consulta do Comité do Estatuto, a descrição das funções associadas a cada lugar-tipo.
Artigo 8.o
1. A AACC coloca cada agente temporário, mediante nomeação ou transferência, no interesse exclusivo do serviço, e sem ter em conta a nacionalidade, num lugar do seu grupo de funções que corresponda ao seu grau.
O agente temporário pode requerer a transferência dentro da Agência.
2. O agente temporário pode ser chamado a ocupar interinamente um lugar do seu grupo de funções com um grau superior ao seu. Desde o início do quarto mês de interinidade, o funcionário receberá uma compensação igual à diferença entre a remuneração relativa ao seu grau e escalão e a remuneração correspondente ao escalão que obteria se fosse nomeado para o lugar correspondente ao lugar de que assegura a interinidade.
A interinidade é limitada a um ano, salvo se tiver por objecto prover, directa ou indirectamente, à substituição de um agente temporário destacado no interesse do serviço ou chamado a cumprir serviço militar ou ausente por doença prolongada.
Artigo 9.o
1. O contrato de agente temporário deve especificar o grau e o escalão em que o mesmo é admitido.
2. A colocação de um agente temporário num lugar correspondente a um grau superior àquele em que foi admitido será registada num averbamento ao seu contrato de trabalho.
CAPÍTULO 2
Direitos e deveres
Artigo 10.o
1. O agente temporário deve desempenhar as suas funções e pautar a sua conduta tendo unicamente em vista os interesses da Agência, sem solicitar nem aceitar instruções de qualquer governo, entidade, organização ou pessoa estranha à Agência. O agente temporário deve desempenhar as funções que lhe sejam confiadas de forma objectiva e imparcial e observando o seu dever de lealdade para com a Agência.
2. O agente temporário não pode aceitar de um governo ou de qualquer outra procedência estranha à Agência, sem autorização da AACC, qualquer distinção honorífica, condecoração, privilégio, dádiva ou remuneração seja qual for a sua natureza, salvo por serviços prestados, quer antes da sua nomeação quer no decurso de uma interrupção específica para a prestação de serviço militar ou nacional, e por causa de tais serviços.
Artigo 11.o
1. No exercício das suas funções, e salvo disposição em contrário, o agente temporário não tratará quaisquer questões em que tenha, directa ou indirectamente, um interesse pessoal, nomeadamente familiar ou financeiro, susceptível de comprometer a sua independência.
2. O agente temporário a quem, no exercício das suas funções, seja atribuído o tratamento de uma questão referida no n.o 1 informará imediatamente do facto a AACC. Esta tomará todas as medidas adequadas, podendo, nomeadamente, libertar o agente temporário de responsabilidades nesse assunto.
3. O agente temporário não pode conservar nem adquirir, directa ou indirectamente, nas empresas sujeitas ao controlo da Agência, ou que com esta estejam relacionadas, qualquer interesse de natureza e importância tais que seriam susceptíveis de comprometer a sua independência no exercício das suas funções.
Artigo 12.o
O agente temporário deve abster-se de quaisquer actos e comportamentos que possam lesar a dignidade do seu cargo.
Artigo 13.o
1. Os agentes temporários abster-se-ão de qualquer forma de assédio moral ou sexual.
2. Um agente temporário vítima de assédio moral ou sexual não sofrerá qualquer prejuízo por parte da Agência. Um agente temporário que tenha apresentado provas de assédio moral ou sexual não sofrerá qualquer prejuízo por parte da Agência, desde que tenha agido de boa-fé.
3. Por «assédio moral», entende-se qualquer conduta abusiva que ocorra durante um período de tempo, de modo repetitivo ou sistemático e envolva comportamentos físicos, linguagem, verbal ou escrita, gestos ou outros actos intencionais susceptíveis de lesar a personalidade, a dignidade ou a integridade física ou psíquica de uma pessoa.
4. Por «assédio sexual», entende-se um comportamento com conotação sexual não desejado pela pessoa a que é dirigido e que tem por objectivo ou efeito ofender essa pessoa ou criar um ambiente de intimidação, hostil, ofensivo ou perturbador. O assédio sexual será tratado como uma discriminação com base no sexo.
Artigo 14.o
1. Sem prejuízo do artigo 16.o, o agente temporário que deseje exercer uma actividade externa, remunerada ou não, ou exercer funções estranhas à Agência, deve obter previamente a autorização da AACC. Essa autorização só lhe será recusada se a actividade ou funções em causa forem de natureza a interferir com o desempenho das suas funções na Agência ou forem incompatíveis com os interesses desta.
2. O agente temporário notificará a AACC de qualquer alteração da actividade ou funções exteriores autorizadas que possa ocorrer depois de ter solicitado a autorização da AACC em aplicação do n.o 1. A autorização pode ser retirada se essa actividade ou essas funções deixarem de preencher as condições previstas no último período do n.o 1.
Artigo 15.o
Se o cônjuge de um agente temporário exercer, profissionalmente, qualquer actividade lucrativa, deve tal facto ser comunicado pelo agente à AACC. Se essa actividade se revelar incompatível com a do agente temporário, e se este último não estiver em condições de garantir a sua cessação dentro de um prazo determinado, a AACC, após parecer do Comité do Estatuto, decidirá se o agente temporário se manterá nas suas funções ou será transferido para outro lugar.
Artigo 16.o
1. O agente temporário que tencione ser candidato ao exercício de funções públicas notificará o facto à AACC. Esta decidirá se, em função do interesse do serviço, o agente temporário:
a)
Deve apresentar um pedido de licença sem vencimento; ou
b)
Deve beneficiar de férias anuais; ou
c)
Pode ser autorizado a trabalhar a tempo parcial; ou
d)
Pode continuar a desempenhar as suas funções como anteriormente.
2. O agente temporário eleito ou nomeado para o desempenho de funções públicas informará imediatamente do facto a AACC. Tendo em conta o interesse do serviço, a importância das referidas funções, as obrigações que implicam, bem como a remuneração e os subsídios a que dão direito, a AACC tomará uma das decisões referidas no n.o 1. Se a AACC decidir que o agente temporário deve apresentar um pedido de licença sem vencimento ou uma autorização para trabalhar a tempo parcial, a duração dessa licença ou autorização será igual à do mandato do agente temporário.
Artigo 17.o
O agente temporário, após a cessação das suas funções, continua vinculado aos deveres de honestidade e discrição quanto à aceitação de determinadas funções ou benefícios.
O agente temporário que tencione exercer uma actividade profissional, remunerada ou não, nos dois anos seguintes à cessação de funções deve informar do facto a Agência. Se essa actividade for relacionada com o trabalho efectuado pelo agente temporário nos três últimos anos de serviço e for susceptível de entrar em conflito com os legítimos interesses da Agência, a AACC pode, tendo em conta o interesse do serviço, quer proibir ao agente temporário o exercício dessa actividade, quer subordinar esse exercício às condições que julgue adequadas. Após parecer do Comité do Estatuto, a Agência notificará a sua decisão no prazo de 30 dias úteis a contar da recepção da informação. Na ausência desta notificação no termo desse prazo, presume-se que existe aceitação tácita.
Artigo 18.o
1. O agente temporário abster-se-á de qualquer revelação não autorizada de informação recebida no exercício das suas funções, salvo se essa informação já tiver sido tornada pública ou for acessível ao público.
2. O agente temporário continua sujeito a esta obrigação mesmo após a cessação das suas funções.
Artigo 19.o
1. O agente temporário tem direito à liberdade de expressão, na observância dos seus deveres de lealdade e imparcialidade.
2. Sem prejuízo dos artigos 12.o e 18.o, o agente temporário que, individualmente ou em colaboração, tencione publicar ou mandar publicar qualquer texto relacionado com a actividade da Agência informará previamente desse facto a AACC.
Sempre que a AACC possa demonstrar que o texto em causa é susceptível de lesar gravemente os legítimos interesses da Agência, notificará por escrito o agente temporário da sua decisão, no prazo de 30 dias úteis a contar da recepção da informação. Na ausência desta notificação no termo desse prazo, presume-se que a AACC não levanta objecções.
Artigo 20.o
1. Todos os direitos relativos a trabalhos efectuados pelo agente temporário no exercício das suas funções são pertença da Agência. A Agência terá o direito de exigir que os direitos de autor decorrentes desses trabalhos lhes sejam cedidos.
2. Qualquer invenção feita por um agente temporário no exercício das suas funções é de pleno direito propriedade da Agência. A Agência pode, a expensas suas, requerer e obter a respectiva patente em qualquer país. Qualquer invenção feita por um agente temporário no ano seguinte ao termo do exercício das suas funções, e relacionada com o trabalho da Agência, será considerada, salvo prova em contrário, como tendo sido feita no exercício dessas funções. Sempre que as invenções sejam objecto de patente, o nome do ou dos inventores deve ser mencionado.
3. A Agência pode, em determinados casos, conceder uma bonificação, cujo montante ela própria fixará, ao agente temporário autor de uma invenção patenteada.
Artigo 21.o
O agente temporário não pode depor nem prestar declarações em juízo, seja a que título for, sobre factos de que teve conhecimento por causa das suas funções, sem autorização da AACC. Esta autorização só pode ser recusada se os interesses da Agência o exigirem ou se a recusa não for susceptível de implicar consequências penais para o agente temporário em causa. O agente continua sujeito a esta obrigação mesmo depois de as suas funções terem cessado.
O disposto no primeiro parágrafo não se aplica ao agente temporário ou ao antigo agente temporário que seja testemunha, perante a Comissão de Recurso ou perante o Conselho de Disciplina, sobre questão que envolva um agente temporário ou antigo agente temporário.
Artigo 22.o
O agente temporário é obrigado a residir na localidade da sua afectação ou a uma distância tal que não cause estorvo ao exercício das suas funções. O agente temporário notificará o seu endereço à AACC e informá-la-á imediatamente de qualquer alteração desse endereço.
Artigo 23.o
O agente temporário, seja qual for a sua posição na hierarquia, é obrigado a assistir e aconselhar os seus superiores, sendo responsável pelo desempenho das tarefas que lhe estão confiadas.
O agente temporário encarregado de assegurar o funcionamento de um serviço é responsável, perante os seus superiores, pelos poderes que lhe tiverem sido conferidos e pela execução das ordens que tiver dado. A responsabilidade própria dos seus subordinados não o isenta de nenhuma das responsabilidades que lhe incumbem.
Artigo 24.o
1. O agente temporário que receba uma ordem que considere irregular, ou susceptível de dar origem a sérias dificuldades, informará imediatamente do facto o seu superior hierárquico directo, o qual, se a informação tiver sido transmitida por escrito, responderá igualmente por escrito. Sem prejuízo do n.o 2, se o superior hierárquico directo confirmar a ordem, mas o agente temporário considerar que essa confirmação não constitui uma resposta razoável em função da sua preocupação, transmitirá a questão por escrito à autoridade hierárquica imediatamente superior. Se esta última confirmar a ordem por escrito, o agente temporário deve executá-la, a não ser que seja manifestamente ilegal ou contrária às normas de segurança aplicáveis.
2. Se o superior hierárquico directo considerar que a ordem deve ser cumprida prontamente, o agente temporário deve executá-la, a não ser que seja manifestamente ilegal ou contrária às normas de segurança aplicáveis. A pedido do agente temporário, o superior hierárquico directo será obrigado a transmitir qualquer ordem desse tipo por escrito.
Artigo 25.o
O agente temporário pode ser obrigado a reparar, na totalidade ou em parte, o prejuízo sofrido pela Agência em consequência de culpa grave em que tiver incorrido no exercício das suas funções.
A respectiva decisão, fundamentada, é tomada pela AACC, depois de terem sido observadas as formalidades prescritas em matéria disciplinar.
A Comissão de Recurso tem competência de plena jurisdição para decidir sobre litígios suscitados pela presente disposição.
Artigo 26.o
1. Um agente temporário que, no exercício das suas funções, tenha conhecimento de factos que levem à presunção da existência de possíveis actividades ilegais, incluindo fraude ou corrupção, lesivas dos interesses da Agência, ou de condutas relacionadas com o exercício de actividades profissionais que possam constituir incumprimento grave das obrigações dos agentes temporários da Agência, informará desses factos, sem demora, o seu superior hierárquico directo ou, se o considerar útil, o Director Executivo da Agência.
Qualquer informação a que se refere o primeiro parágrafo será comunicada por escrito.
2. Desde que tenha agido razoavelmente e de boa-fé, o agente temporário não sofrerá qualquer prejuízo por parte da Agência pelo facto de ter comunicado a informação referida no n.o 1.
3. Os n.os 1 e 2 não são aplicáveis aos documentos, actos, relatórios, notas ou informações, qualquer que seja o seu suporte, detidos para efeitos de um processo judicial, pendente ou encerrado, ou criados ou comunicados ao agente temporário no contexto da sua tramitação.
Artigo 27.o
1. O agente temporário que divulgue a informação definida no artigo 26.o ao Presidente do Conselho da União Europeia ou do Parlamento Europeu não sofrerá qualquer prejuízo por parte da Agência, desde que estejam preenchidas as seguintes condições:
a)
O agente temporário acredita, de boa-fé e razoavelmente, que a informação divulgada, bem como qualquer alegação nela contida, são substancialmente verdadeiras; e
b)
O agente temporário tenha previamente revelado a mesma informação à Agência e tenha dado à Agência oportunidade de, no prazo definido pela Agência, atendendo à complexidade do caso, tomar as medidas adequadas. O agente temporário será devidamente informado desse prazo dentro de 60 dias.
2. O prazo a que se refere o n.o 1 não será aplicável quando o agente temporário possa demonstrar que não é razoável, tendo em consideração todas as circunstâncias do caso.
3. Os n.os 1 e 2 não são aplicáveis aos documentos, actos, relatórios, notas ou informações, qualquer que seja o seu suporte, detidos para efeitos de um processo judicial, pendente ou encerrado, ou criados ou comunicados ao agente temporário no contexto da sua tramitação.
Artigo 28.o
A Agência presta assistência ao agente temporário, nomeadamente em procedimentos contra autores de ameaças, ultrajes, injúrias, difamações ou atentados contra pessoas e bens de que sejam alvo o agente temporário ou os membros da sua família, em virtude da sua qualidade e das suas funções.
A Agência compensará os prejuízos sofridos, em consequência de tais factos, pelo agente temporário, na medida em que este não esteja, intencionalmente ou por negligência grave, na origem dos referidos prejuízos e não tenha podido obter reparação por parte dos seus responsáveis.
Artigo 29.o
A Agência facilitará o aperfeiçoamento profissional do agente temporário na medida em que este seja compatível com as exigências do bom funcionamento dos serviços e conforme aos seus próprios interesses.
Este aperfeiçoamento é igualmente tido em conta para efeitos de promoção na carreira.
Artigo 30.o
O agente temporário goza do direito de associação; pode, nomeadamente, ser membro de organizações sindicais ou profissionais.
Artigo 31.o
O agente temporário pode submeter requerimentos relativos a questões abrangidas pelo presente Estatuto à AACC.
Qualquer decisão individual tomada em cumprimento do presente Estatuto deve ser imediatamente comunicada por escrito ao agente temporário interessado. Qualquer decisão que afecte negativamente os interesses do agente temporário deve ser fundamentada.
As decisões individuais de nomeação, titularização, promoção, transferência, determinação da situação administrativa e de cessação de funções de um agente temporário serão publicadas na Agência. A publicação será acessível a todo o pessoal durante um prazo adequado.
Artigo 32.o
O processo individual do agente temporário deve conter:
a)
todos os documentos relativos à sua situação administrativa e todos os relatórios referentes à sua competência, rendimento e comportamento;
b)
as observações feitas pelo agente temporário relativamente aos referidos documentos.
Todos os elementos devem ser registados, numerados e classificados sequencialmente, não podendo a Agência opor a um agente temporário nem alegar contra ele documentos a que alude a alínea a) se dos mesmos não lhe tiver sido dado conhecimento antes de serem classificados.
A comunicação de qualquer elemento é comprovada pela assinatura do agente temporário ou, na sua falta, por carta registada enviada para o último endereço comunicado pelo agente temporário.
Nenhuma menção dando conta de opiniões políticas, sindicais, filosóficas ou religiosas, nem da origem racial ou étnica ou da orientação política do agente temporário pode figurar no referido processo.
Contudo, o parágrafo anterior não proíbe a inclusão no processo de actos e documentos administrativos conhecidos do agente temporário que sejam necessários à aplicação do presente Estatuto.
Não pode ser constituído mais do que um processo para cada agente temporário.
O agente temporário tem o direito de conhecer, mesmo depois de terem cessado as suas funções, o conjunto dos elementos que constem do seu processo.
O processo individual tem carácter confidencial e só pode ser consultado nos serviços da Administração ou num suporte informático protegido. É, todavia, enviado à Comissão de Recurso sempre que, perante o mesmo, tenha sido interposto recurso que diga respeito ao agente temporário.
Artigo 33.o
O agente temporário tem o direito de consultar o seu processo médico de acordo com regras a aprovar pelas Agência.
Artigo 34.o
A AACC tomará qualquer decisão relativa a pedidos de reparação de prejuízos sofridos pela Agência em consequência de culpa grave, de acordo com o disposto no artigo 25.o, depois de observadas as formalidades previstas em caso de demissão por culpa grave.
As decisões individuais relativas a um agente temporário são publicadas em conformidade com o disposto no artigo 31.o
Artigo 35.o
Os privilégios e imunidades de que goza o agente temporário são conferidos exclusivamente no interesse da Agência. O agente temporário não está isento do cumprimento das suas obrigações privadas, nem da observância das leis e regulamentos de polícia em vigor.
Sempre que estejam em causa privilégios e imunidades, o agente temporário interessado deverá imediatamente informar a Agência.
CAPÍTULO 3
Condições de admissão
Artigo 36.o
1. A admissão de um agente temporário deve ter em vista assegurar à Agência os préstimos de pessoas que possuam os mais altos padrões de competência, rendimento e integridade, recrutadas numa área geográfica tão ampla quanto possível de entre os nacionais dos Estados-Membros que participem na Agência.
O agente temporário é escolhido sem distinção de raça, convicções políticas, filosóficas ou religiosas, de sexo ou orientação sexual e independentemente do seu estado civil ou situação familiar.
2. Só pode ser admitido como agente temporário quem:
a)
for nacional de um dos Estados-Membros participantes na Agência e gozar plenamente dos seus direitos cívicos;
b)
tiver cumprido as obrigações que lhe são impostas por força da lei relativa ao serviço militar;
c)
apresentar as referências morais requeridas para o exercício das suas funções;
d)
preencher as condições de aptidão física requeridas para o exercício das suas funções; e
e)
produzir provas de profundo conhecimento de uma das línguas da União Europeia e de conhecimento satisfatório de outra língua da UE, tanto quanto for necessário ao exercício das suas funções.
3. Se necessário, o Comité Director aprovará disposições específicas relativas aos processos de recrutamento de agentes temporários no quadro da Acção Comum 2004/551/PESC.
Artigo 37.o
Antes de se proceder à sua admissão, o agente temporário será submetido a exame médico por um médico autorizado pela Agência, a fim de que esta se certifique de que reúne as condições exigidas na alínea d) do n.o 2 do artigo 36.o
Quando o exame médico previsto no primeiro parágrafo tiver dado origem a um parecer médico negativo, o candidato pode pedir, no prazo de vinte dias a contar da notificação que lhe tiver sido feita pela Agência, que o seu caso seja submetido ao parecer de uma junta médica composta por três médicos escolhidos pela AACC, de entre os médicos assessores da Agência. O médico assessor que tiver emitido o primeiro parecer negativo é ouvido pela junta médica. O candidato pode submeter à junta médica o parecer de um médico da sua escolha. Se o parecer da junta médica confirmar as conclusões do exame médico previsto no primeiro parágrafo, os honorários e despesas acessórias são suportados até metade pelo candidato.
Artigo 38.o
O agente temporário pode ser obrigado a efectuar um estágio cuja duração não excederá o prazo de seis meses.
Se, no decurso do estágio, por motivo de doença ou acidente, o agente temporário ficar impedido de exercer as suas funções por período igual ou superior a um mês, a AACC poderá prorrogar o estágio por período equivalente.
Pelo menos um mês antes do termo do estágio, será feito um relatório sobre a aptidão do agente temporário para desempenhar as tarefas correspondentes às suas funções, assim como sobre o seu rendimento e conduta no serviço. Esse relatório será comunicado ao interessado, que terá o direito de formular, por escrito, as suas observações. O agente temporário que não tiver demonstrado aptidão para manter o seu lugar será despedido.
Todavia, em circunstâncias excepcionais, a AACC pode prorrogar o estágio por um período máximo de seis meses e afectar o agente temporário a outro serviço.
Em caso de inaptidão manifesta do agente temporário estagiário, pode ser elaborado um relatório a qualquer momento do estágio. Esse relatório será comunicado ao interessado, que terá o direito de formular observações por escrito. Com base nesse relatório, a AACC pode decidir despedir o agente temporário antes do final do estágio, mediante pré-aviso de um mês.
Artigo 39.o
1. O agente temporário recrutado é integrado no primeiro escalão do seu grau.
A AACC pode, tendo em conta a experiência profissional do interessado, conceder-lhe uma bonificação de antiguidade de 24 meses, no máximo. Serão aprovadas disposições gerais de execução do presente artigo.
2. Em caso de colocação do agente temporário num lugar correspondente a um lugar superior, tal como previsto no segundo parágrafo do artigo 9.o, será classificado no primeiro escalão desse grau. No entanto, os agentes temporários dos graus AD9 a AD13 que exerçam funções de chefe de unidade e que sejam nomeados num grau superior serão colocados no segundo escalão do novo grau. A mesma disposição é aplicável a um agente temporário promovido a um lugar de director ou de director-geral.
Artigo 40.o
A competência, o rendimento e a conduta no serviço de cada agente temporário serão objecto de um relatório periódico elaborado, pelo menos, de dois em dois anos. O Director Executivo prevê disposições que conferem o direito de interpor recurso no âmbito do procedimento de notação, o qual deve ser exercido previamente à apresentação de uma reclamação nos termos do n.o 2 do artigo 167.o
A partir do grau 4, no que respeita aos agentes temporários do grupo de funções AST, o relatório pode igualmente conter um parecer sobre se, com base no desempenho, o interessado dispõe do potencial exigido para desempenhar funções de administrador.
O relatório será dado a conhecer ao agente temporário. Este pode apor-lhe todas as observações que julgar úteis.
CAPÍTULO 4
Condições de trabalho do agente temporário
Secção A
Licença parental ou para assistência à família
Artigo 41.o
O agente temporário tem direito a uma licença parental por cada filho, com uma duração máxima de seis meses, sem vencimento de base, a gozar nos doze meses seguintes ao nascimento ou à adopção do filho. A duração desta licença pode ser duplicada para as famílias monoparentais, como tal reconhecidas segundo as disposições gerais de execução adoptadas pela Agência. Nenhum período de licença parental pode ter duração inferior a um mês.
Durante a licença parental, o agente temporário conserva a sua inscrição no regime de segurança social; continua a adquirir direitos a pensão, benefícios de abono por filho a cargo e de abono escolar. O agente temporário conserva igualmente o seu lugar, a direito a subida de escalão e promoção de grau. A licença pode ser gozada a tempo inteiro ou a meio tempo. Quando a licença parental for gozada a meio tempo, a duração máxima referida no primeiro parágrafo será duplicada. Durante a licença parental, o agente temporário tem direito a um subsídio de 798,77 EUR por mês, ou 50 % deste montante no caso de licença a meio tempo, mas não pode exercer qualquer outra actividade remunerada. A totalidade da contribuição para o regime de segurança social prevista nos artigos 67.o e 68.o será suportada pela Agência e calculada sobre o vencimento-base do agente temporário.
No entanto, no caso de uma licença a meio tempo, a presente disposição só será aplicável à diferença entre o vencimento de base integral e o vencimento-base reduzido proporcionalmente. No que respeita à parte do vencimento-base que o agente temporário efectivamente recebe, a sua contribuição será calculada aplicando-se as mesmas percentagens que seriam aplicadas se estivesse a exercer actividade a tempo inteiro.
O subsídio será de 1 065,02 EUR por mês, ou 50 % deste montante no caso de licença a meio tempo, relativamente às famílias monoparentais referidas no primeiro parágrafo e durante os três primeiros meses da licença parental, quando esta for gozada pelo pai no decurso da licença de parto ou por qualquer dos pais, imediatamente após a licença de parto, ou durante ou imediatamente após a licença de adopção. Os montantes referidos no presente artigo serão adaptados nas mesmas condições que a remuneração.
Artigo 42.o
Em caso de doença ou deficiência grave, medicamente comprovadas, do cônjuge, de um ascendente, de um descendente, de um irmão ou de uma irmã do agente temporário, este terá direito a uma licença para assistência à família sem vencimento-base. A duração total dessa licença não pode exceder nove meses em toda a carreira do agente temporário.
É aplicável o segundo parágrafo do artigo 41.o
Secção B
Duração do tempo de trabalho
Artigo 43.o
Os agentes temporários em situação de actividade estão permanentemente à disposição da Agência.
Todavia, a duração normal da semana de trabalho não pode exceder 42 horas, cumpridas de acordo com um horário geral estabelecido pela AACC. Dentro do limite referido, a mesma entidade pode, após consulta do Comité do Pessoal, estabelecer horários apropriados para certos grupos de agentes temporários que desempenhem tarefas específicas.
Por outro lado, devido a necessidades de serviço ou a exigências das normas sobre segurança no trabalho, o agente temporário pode, fora da duração normal de trabalho, ser obrigado a ficar à disposição da instituição no local de trabalho ou no seu domicílio. A instituição fixa as modalidades de aplicação do presente parágrafo, após consulta do seu Comité do Pessoal.
Artigo 44.o
1. O agente temporário pode pedir autorização para trabalhar a tempo parcial.
A AACC pode conceder essa autorização, se for compatível com o interesse do serviço.
2. O agente temporário tem direito a essa autorização nos seguintes casos:
a)
Para se ocupar de um filho de idade inferior a 9 anos;
b)
Para se ocupar de um filho de idade compreendida entre 9 e 12 anos, desde que a redução do tempo de trabalho não exceda 20 % do tempo de trabalho normal;
c)
Para se ocupar do cônjuge, de um ascendente, de um descendente, de um irmão ou de uma irmã gravemente doente ou deficiente;
d)
Para seguir uma formação complementar; ou
e)
A partir da idade de 55 anos, durante os últimos cinco anos anteriores à reforma.
Sempre que o agente temporário solicite autorização para trabalhar a tempo parcial para seguir uma formação complementar, ou a partir da idade de 55 anos, a AACC só pode recusar a autorização, ou adiar a data da sua produção de efeitos, em circunstâncias excepcionais, ou por motivos que se sobreponham, relacionados com o serviço.
Sempre que esse direito seja exercido para a prestação de cuidados ao cônjuge, a um ascendente, um descendente, um irmão ou uma irmã gravemente doente ou deficiente, ou para participar numa formação complementar, a duração total dos períodos de trabalho a tempo parcial não poderá exceder cinco anos no conjunto da carreira do agente temporário.
3. A AACC responderá ao pedido do agente temporário no prazo de 60 dias.
4. As regras relativas ao trabalho a tempo parcial e o procedimento para a concessão da autorização são definidos no Anexo II.
Artigo 45.o
O agente temporário pode pedir autorização para trabalhar a meio tempo segundo a fórmula do trabalho partilhado num lugar que a AACC tenha identificado como adequado para o efeito. A autorização para trabalhar a meio tempo segundo a fórmula do trabalho partilhado não está limitada no tempo. No entanto, a AACC pode revogar a autorização no interesse do serviço, dando ao agente temporário pré-aviso de seis meses. Do mesmo modo, a AACC pode revogar a autorização, a pedido do agente temporário em causa e mediante pré-aviso deste de, pelo menos, seis meses. Neste caso, o agente temporário pode ser transferido para outro lugar.
São aplicáveis o artigo 53.o e o artigo 3.o do Anexo II, com excepção do terceiro período do segundo parágrafo. A AACC pode aprovar as regras de execução do presente artigo.
Artigo 46.o
O agente temporário só pode ser obrigado a cumprir horas extraordinárias em casos de urgência ou de aumento excepcional da carga de trabalho. O trabalho nocturno, assim como o trabalho ao domingo e dias feriados, só pode ser autorizado de acordo com o processo fixado pela AACC. O total das horas extraordinárias exigidas a um agente temporário não pode exceder 150 horas, efectuadas em cada período de seis meses.
As horas extraordinárias efectuadas pelos agentes temporários do grupo de funções AD não conferem direito a compensação ou remuneração.
De acordo com o disposto no Anexo IV, as horas extraordinárias efectuadas pelos agentes temporários dos graus AST1 a AST4 dão direito à concessão de um descanso compensatório ou, se as necessidades do serviço não permitirem a compensação dentro do mês seguinte àquele em que tiverem sido efectuadas as horas extraordinárias, à concessão de uma remuneração.
Artigo 47.o
O agente temporário que, no âmbito de um serviço contínuo decidido pela instituição devido a necessidades do serviço ou a exigências das normas sobre segurança no trabalho e considerado pela Agência como devendo ser habitual e permanente, for obrigado, de modo habitual, a trabalhar à noite, ao sábado, ao domingo ou em dias feriados pode beneficiar de subsídios.
A AACC determinará as categorias de beneficiários, as regras de atribuição e os montantes de tais subsídios.
A duração normal de trabalho de um agente temporário que assegure o serviço contínuo não pode ser superior ao total anual das horas de trabalho anuais.
Artigo 48.o
O agente temporário que, por decisão da AACC tomada devido a necessidades de serviço ou a exigências das normas sobre segurança no trabalho, for habitualmente obrigado a estar à disposição da Agência no local de trabalho ou no seu domicílio para além do período normal de trabalho, pode beneficiar de subsídios especiais.
A AACC determinará as categorias de beneficiários, as regras de atribuição e os montantes de tais subsídios.
Artigo 49.o
Para compensar condições de trabalho especialmente penosas, podem ser concedidos subsídios especiais a determinados agentes temporários.
A Agência determinará as categorias de beneficiários, as regras de atribuição e os montantes de tais subsídios especiais.
Secção C
Interrupção do serviço com justificação
Artigo 50.o
O agente temporário tem direito, em cada ano civil, a férias anuais de 24 dias úteis, no mínimo, e 30 dias úteis, no máximo, em conformidade com a regulamentação a estabelecer, de comum acordo, entre as instituições comunitárias.
Para além das férias, pode ser concedida ao agente temporário, a título excepcional e a seu pedido, uma interrupção de serviço especial. As regras de concessão desta interrupção encontram-se no Anexo III.
Artigo 51.o
Para além da licença prevista no artigo 50.o, as mulheres grávidas terão direito, mediante apresentação de um atestado médico, a uma licença de vinte semanas. Esta licença nunca terá início antes das seis semanas anteriores à data provável do parto indicada no atestado e não terminará antes de catorze semanas após a data do parto. Em caso de nascimentos múltiplos ou prematuros ou de nascimento de uma criança deficiente, a duração da licença será de vinte e quatro semanas. Para efeitos da presente disposição, um nascimento prematuro é um nascimento que ocorra antes do fim da trigésima quarta semana de gravidez.
Artigo 52.o
1. O agente temporário que prove estar impedido de exercer as suas funções em consequência de doença ou acidente tem o direito de faltar justificadamente por doença.
O agente temporário deve informar, no mais curto prazo possível, a Agência da sua impossibilidade de comparência ao serviço, indicando o lugar em que se encontra. É obrigado a apresentar, a partir do quarto dia de ausência, um atestado médico. Esse atestado deve ser enviado, no quinto dia de ausência o mais tardar, fazendo fé a data do carimbo do correio. Na ausência de atestado, e salvo se este não tiver sido enviado por razões independentes da vontade do agente temporário, a ausência será considerada injustificada.
O agente temporário pode, a qualquer momento, ser submetido a um exame médico organizado pela Agência. Se esse exame não se puder realizar por razões imputáveis ao interessado, a sua ausência será considerada injustificada a contar da data em que o exame se deveria ter realizado.
Se o exame revelar que o agente temporário se encontra em condições de exercer as suas funções, a sua ausência será, sem prejuízo do parágrafo seguinte, considerada injustificada a partir da data do exame.
Se o agente temporário considerar que as conclusões do exame médico organizado pela AACC são injustificadas do ponto de vista médico, ele próprio ou um médico em seu nome podem, no prazo de dois dias, apresentar à Agência um pedido de que a questão seja submetida a um médico independente, para parecer.
A Agência transmitirá imediatamente esse pedido a outro médico designado de comum acordo entre o médico do agente temporário e o médico assessor da Agência. Na ausência desse acordo no prazo de cinco dias a contar do pedido, a Agência escolherá uma pessoa de entre as constantes da lista de médicos independentes a ser estabelecida anualmente para esse efeito de comum acordo entre a AACC e o Comité do Pessoal. No prazo de dois dias úteis, o agente temporário pode contestar a escolha feita pela instituição, após o que esta escolherá outra pessoa da lista; esta escolha é definitiva.
O parecer do médico independente, emitido após consulta do médico do agente temporário e do médico assessor da Agência é vinculativo. Se o parecer do médico independente confirmar a conclusão do exame organizado pela Agência, a ausência será considerada injustificada a partir da data desse exame. Se o parecer do médico independente não confirmar a conclusão do exame, a ausência será considerada justificada, para todos os efeitos.
2. Quando as ausências por doença não superiores a três dias ultrapassarem, durante um período de doze meses, um total de 12 dias, o agente temporário é obrigado a apresentar um atestado médico por cada nova ausência por doença. A sua ausência será considerada injustificada a partir do décimo terceiro dia de ausência por motivo de doença sem atestado médico.
3. Sem prejuízo da aplicação das regras relativas aos processos disciplinares, sempre que pertinente, qualquer ausência considerada injustificada na acepção dos n.os 1 e 2 será deduzida das férias anuais do agente temporário em causa. No caso de já ter esgotado as suas férias anuais, o agente temporário perderá o direito à remuneração pelo período correspondente.
4. A AACC pode submeter à Comissão de Invalidez o caso de um agente temporário cujas faltas por doença acumuladas excedam doze meses num período de três anos.
5. O agente temporário pode ser colocado na situação de interrupção de serviço em consequência de um exame pelo médico assessor da instituição se o seu estado de saúde o exigir ou se, em sua casa, uma pessoa sofrer de doença contagiosa.
Em caso de contestação, é aplicável o procedimento previsto no terceiro parágrafo do n.o 1.
6. O agente temporário é obrigado a submeter-se a uma consulta médica preventiva anual, efectuada quer pelo médico assessor da Agência, quer por um médico da sua escolha.
Neste último caso, os honorários do médico ficarão a cargo da Agência, até ao limite de um montante fixado pela AACC por um período não superior a três anos.
Artigo 53.o
A licença de férias anuais do agente temporário autorizado a exercer a sua actividade a tempo parcial será reduzida proporcionalmente enquanto durar essa autorização.
Artigo 54.o
Salvo em caso de doença ou acidente, o agente temporário não pode ausentar-se sem para tal estar previamente autorizado pelo respectivo superior hierárquico. Sem prejuízo da aplicação eventual do preceituado em matéria disciplinar, qualquer ausência irregular devidamente verificada é descontada nas férias anuais do interessado. Em caso de esgotamento das férias, o agente temporário perde o direito à remuneração pelo período excedente.
Sempre que um agente temporário deseje passar dias de falta por doença em lugar diferente do da sua afectação, deve obter previamente autorização da AACC.
As licenças especiais, as licenças parentais e as licenças para assistência à família não podem prolongar-se para além da duração do contrato.
Todavia, as ausências por doença, com vencimento, previstas no artigo 52.o, não podem exceder três meses ou o tempo de serviço cumprido pelo agente temporário, caso este seja superior. Esta interrupção de serviço não pode prolongar-se para além da duração do contrato do interessado.
Findos os prazos acima referidos, o agente temporário cujo contrato não tenha sido rescindido apesar de não poder retomar as suas funções é colocado na situação de interrupção de serviço sem remuneração.
Contudo, o agente temporário que for vítima de doença profissional ou acidente surgido por ocasião do exercício das suas funções continua a auferir, durante todo o período de incapacidade para o trabalho, a remuneração integral, enquanto não puder beneficiar do subsídio de invalidez previsto no artigo 76.o
Secção D
Dias feriados
Artigo 55.o
A lista dos dias feriados é fixada pela Agência.
Artigo 56.o
1. A título excepcional, o agente temporário pode beneficiar, a seu pedido, de uma licença sem vencimento por motivos imperiosos de ordem pessoal. A AACC fixa a duração desta licença, que não pode exceder um quarto do tempo de serviço cumprido pelo agente temporário, nem ser superior a:
-
três meses, se o agente temporário contar menos de quatro anos de antiguidade,
-
doze meses, nos restantes casos.
2. A duração da licença referida no parágrafo anterior não é tomada em consideração para efeitos da aplicação do n.o 9 do artigo 59.o
3. Durante o período de gozo da licença sem vencimento do agente temporário, suspende-se a sua inscrição no regime de segurança social previsto no artigo 67.o
Todavia, o agente temporário que não exerça qualquer actividade profissional lucrativa pode, a seu pedido, formulado o mais tardar no mês subsequente ao do início da licença sem vencimento, continuar a beneficiar da cobertura contra os riscos referidos no artigo 67.o durante o período da licença, desde que pague metade das contribuições previstas nesse artigo; as contribuições são calculadas a partir do último vencimento de base do agente temporário.
Por outro lado, o agente temporário que prove a impossibilidade de adquirir direitos à pensão através de outro regime de pensão pode, a seu pedido, continuar a adquirir novos direitos à pensão durante o período de gozo da sua licença sem vencimento, desde que pague uma cotização igual ao triplo do valor previsto no artigo 89.o; as cotizações são calculadas com base no vencimento de base do agente temporário, correspondente ao seu grau e escalão.
Artigo 57.o
O agente temporário chamado a prestar serviço militar ou serviços alternativos, convocado para um período de instrução militar ou reconvocado para prestação de serviço militar é colocado em situação de licença por serviço nacional; esta licença não pode em caso algum prolongar-se para além do termo do contrato.
O agente temporário chamado a prestar serviço militar ou um serviço alternativo deixa de receber a sua remuneração, mas continua a usufruir das disposições do presente Estatuto referentes à subida de escalão. O agente temporário continua, do mesmo modo, a beneficiar do direito ao subsídio por cessação de funções se, após cumprimento das suas obrigações militares ou de serviço alternativo, efectuar o pagamento, a título retroactivo, da quotização para o regime de pensões.
O agente temporário obrigado a cumprir um período de instrução militar ou reconvocado para prestação de serviço militar beneficia, durante o período de instrução militar ou de reconvocação, da sua remuneração, sendo esta última, todavia, reduzida do montante do soldo militar auferido.
CAPÍTULO 5
Remuneração e reembolso de despesas
Artigo 58.o
A remuneração do agente temporário compreende um vencimento de base, prestações familiares e outros subsídios.
Artigo 59.o
1. A remuneração dos agentes temporários é expressa em euros. Os coeficientes de correcção, os descontos obrigatórios, a revisão anual e as adaptações são determinadas de acordo com as mesmas regras que as definidas nos artigos 63.o, 64.o, 65.o, 65.o-A e 66.o-A do Estatuto dos Funcionários das Comunidades Europeias, estabelecido pelo Regulamento (CEE, Euratom, CECA) n.o 259/68 (2) a seguir designado por «Estatuto dos Funcionários das CE» e no Regulamento (CEE, Euratom, CECA) n.o 260/68 do Conselho, de 29 de Fevereiro de 1968, que fixa as condições e o processo de aplicação do imposto estabelecido em proveito das Comunidades Europeias (3). Os descontos estipulados no Estatuto dos Funcionários das CE reverterão para o orçamento da Agência, com excepção das contribuições para os regimes de seguro de doença, acidente e desemprego.
2. Os vencimentos de base são fixados de acordo com as mesma regras que as definidas no artigo 66.o do Estatuto dos Funcionários das CE.
3. As prestações familiares compreendem:
a)
o abono de lar;
b)
o abono por filho a cargo;
c)
o abono escolar.
4. Os agentes temporários, beneficiários das prestações familiares previstas no presente artigo, são obrigados a declarar as prestações da mesma natureza, recebidas de outra proveniência, sendo estas últimas deduzidas das que forem pagas por força dos artigos 1.o, 2.o e 3.o do Anexo V.
5. O abono por filho a cargo pode ser duplicado por decisão especial e fundamentada da AACC, tomada com base em documentos médicos comprovativos, que mostrem que o filho em questão impõe ao agente temporário pesados encargos, resultantes de uma deficiência mental ou física de que sofra.
6. Se, ao abrigo dos artigos 1.o, 2.o e 3.o do Anexo V, as prestações familiares acima citadas forem pagas a uma pessoa que não seja o agente temporário, essas prestações serão eventualmente pagas na moeda do país de residência dessa pessoa, com base nas paridades referidas no segundo parágrafo do artigo 63.o do Estatuto dos Funcionários das CE. Essas prestações familiares estão sujeitas ao coeficiente de correcção fixado para esse mesmo país situado na União Europeia ou a um coeficiente de correcção igual a 100 se o país de residência se situar fora da União.
Os n.os 4 e 5 são aplicáveis à atribuição das prestações familiares acima referidas.
7. O subsídio de expatriação é igual a 16 % do total do vencimento de base e do abono de lar, bem como do abono por filho a cargo aos quais o agente temporário tem direito. O subsídio de expatriação não pode ser inferior a 442,78 euros por mês.
8. Em caso de falecimento de um agente temporário, o cônjuge sobrevivente ou os filhos a seu cargo beneficiam da remuneração global do extinto, até ao fim do terceiro mês seguinte ao da morte.
Em caso de falecimento do titular de um subsídio de invalidez aplicar-se-ão as disposições anteriores, relativamente ao subsídio do extinto.
9. O agente temporário que conte dois anos de antiguidade em determinado escalão do seu grau ascende automaticamente ao escalão seguinte deste grau.
Artigo 60.o
O pagamento das prestações familiares e do subsídio de expatriação é determinado de acordo com o disposto nos artigos 1.o, 2.o, 3.o e 4.o do Anexo V.
Artigo 61.o
Sem prejuízo do disposto nos artigos 62.o a 65.o os agentes temporários terão direito ao reembolso das despesas que tiverem efectuado por ocasião da sua entrada em funções, da sua transferência ou cessação de funções, assim como daquelas que tiverem efectuado durante ou em relação com o exercício das suas funções, em conformidade com os artigos 5.o a 16.o do Anexo V.
Artigo 62.o
O agente temporário admitido por período igual ou superior a doze meses tem direito, nos termos do artigo 9.o do Anexo V, ao reembolso das despesas de mudança de residência.
Artigo 63.o
1. O agente temporário admitido por período igual ou superior a um ano beneficia, nos termos do artigo 5.o do Anexo V, de um subsídio de instalação cujo montante é fixado, para uma duração previsível de serviço:
-
igual ou superior a um ano, mas inferior a dois anos:
em 1/3
do montante fixado no artigo 5.o do Anexo V
-
igual ou superior a dois anos, mas inferior a três anos:
em 2/3
-
igual ou superior a três anos:
em 3/3
2. O subsídio de reinstalação previsto no artigo 6.o do Anexo V é concedido ao agente temporário que tenha cumprido quatro anos de serviço. O agente temporário que tiver cumprido mais de um ano e menos de quatro anos de serviço beneficia de um subsídio de reinstalação cujo montante é proporcional ao tempo de serviço cumprido.
3. Todavia, o subsídio de instalação previsto no n.o 1 e o subsídio de reinstalação previsto no n.o 2 não podem ser inferiores a:
a)
976,85 EUR para o agente temporário que tenha direito ao abono de lar; e
b)
580,83 EUR para o agente temporário que não tenha direito a esse abono.
Quando dois cônjuges, agentes temporários da Agência, tiverem ambos direito ao subsídio de instalação ou de reinstalação, este só será pago ao cônjuge cujo vencimento de base for mais elevado.
Quando o cônjuge de um agente temporário da Agência for funcionário ou outro agente das Comunidades Europeias, com direito a subsídio de instalação ou de reinstalação, e o seu vencimento de base for mais elevado, esse subsídio não será pago ao agente temporário.
Artigo 64.o
As ajudas de custo diárias são determinadas no artigo 10.o do Anexo V. Todavia, o agente temporário contratado por um período determinado inferior a doze meses beneficia, se provar que lhe é impossível continuar a habitar na sua anterior residência, de ajudas de custo diárias durante toda a duração do contrato e, no máximo, durante um ano.
Artigo 65.o
O artigo 8.o do Anexo V, relativo ao reembolso das despesas de viagem anual do local de afectação para o local de origem, é aplicável apenas ao agente temporário que conte, pelo menos, nove meses de serviço.
Artigo 66.o
0 pagamento das importâncias devidas é definido nos artigos 17.o e 18.o do Anexo V.
CAPÍTULO 6
Segurança social
Secção A
Cobertura dos riscos de doença e acidente e prestações de carácter social
Artigo 67.o
1. Durante o seu período de funções, durante as suas ausências por doença e durante os períodos de licença sem vencimento referidos nos artigos 16.o e 56.o, nos termos neles previstos, ou quando estiver a beneficiar de um subsídio de invalidez, o agente temporário, o seu cônjuge, quando este não puder beneficiar de prestações da mesma natureza e do mesmo nível em aplicação de quaisquer outras disposições legais ou regulamentares, os seus filhos e outras pessoas a seu cargo na acepção do artigo 2.o do Anexo V, assim como os titulares de uma pensão de sobrevivência, são cobertos contra os riscos de doença até ao limite de 80 % das despesas efectuadas e com base numa regulamentação estabelecida de comum acordo pelas instituições comunitárias, nos termos do artigo 72.o do Estatuto dos Funcionários das CE. Este limite será de 85 % para as seguintes prestações: consultas e visitas, intervenções cirúrgicas, hospitalização, produtos farmacêuticos, radiologia, análises, exame laboratorial e próteses por receita médica, com excepção das próteses dentárias. Este limite será de 100 % no caso de tuberculose, poliomielite, cancro, doença mental e outras doenças de gravidade comparável, reconhecidas pela AACC, assim como no caso de exames de rastreio e de parto. Todavia, o reembolso a 100 % não se aplica no caso de doença profissional ou acidente que dê origem à aplicação do artigo 68.o
O parceiro não casado de um agente temporário será tratado como cônjuge, no âmbito do regime de cobertura dos riscos de doença, sempre que se verifiquem as três primeiras condições previstas na alínea c) do n.o 2 do artigo 1.o do Anexo V.
A terça parte da contribuição necessária para assegurar esta cobertura está a cargo do beneficiário, não podendo esta comparticipação ultrapassar 2 % do seu vencimento de base.
2. O agente temporário que cesse funções e que prove que não exerce um trabalho remunerado pode requerer, o mais tardar no mês seguinte ao da cessação de funções, para continuar a beneficiar, durante um período máximo de seis meses após a cessação de funções, da cobertura contra os riscos de doença prevista no n.o 1. A contribuição prevista no n.o 1 é calculada a partir do último vencimento de base do agente temporário e suportada até metade por este último.
Por decisão da AACC, tomada após parecer do médico-assistente da Agência, o prazo de um mês para apresentação do requerimento e o limite de seis meses previsto no primeiro parágrafo não se aplicam se o interessado sofrer de doença grave ou prolongada, contraída antes da cessação de funções e comunicada à Agência antes de terminar o período de seis meses previsto no primeiro parágrafo, desde que o interessado se submeta ao controlo médico organizado pela Agência.
3. O cônjuge divorciado de um agente temporário, o filho que tiver deixado de estar a cargo do agente temporário, assim como a pessoa que tiver deixado de ser equiparada ao filho a cargo na acepção do artigo 2.o do Anexo V, que provem que não exercem um trabalho remunerado podem continuar a beneficiar, durante um período máximo de um ano, da cobertura contra os riscos de doença prevista no n.o 1, a título de segurados através do beneficiário mediante o qual tinham direito a tais reembolsos; esta cobertura não implica o pagamento de qualquer contribuição. O período acima referido decorre quer a contar da data em que o divórcio se tornar definitivo quer a contar da perda da qualidade de filho a cargo ou de pessoa equiparada a filho a cargo.
4. O agente temporário que permaneça ao serviço da Agência até aos 63 anos de idade ou que seja titular de um subsídio de invalidez beneficia, após cessação das suas funções, das prestações previstas no n.o 1. A contribuição é, neste caso, calculada com base na pensão ou no subsídio.
O titular de uma pensão de sobrevivência decorrente do falecimento de um agente temporário em actividade ou que tenha ficado ao serviço da Agência até aos 63 anos de idade, ou que fosse titular de um subsídio de invalidez, beneficia do disposto no mesmo preceito. A contribuição é calculada com base no montante das pensões de sobrevivência.
5. O titular de uma pensão de órfão apenas a seu pedido beneficia do disposto no n.o 1. A contribuição é calculada com base na pensão de órfão.
6. Se se tratar do titular de uma pensão de sobrevivência, a contribuição referida nos n.os 4 e 5 não pode ser inferior à calculada sobre o vencimento de base do primeiro escalão do grau 1.
7. Se o montante das despesas não reembolsadas durante um período de 12 meses ultrapassar metade do vencimento mensal de base do agente temporário, a Agência autoriza, tendo em conta a situação familiar do interessado, um reembolso especial nos termos do n.o 1.
8. Os beneficiários das disposições precedentes são obrigados a declarar quaisquer reembolsos pagos ou a que tenham direito por outro regime de seguro de doença, legal ou regulamentar, para si próprios ou para as pessoas seguradas por seu intermédio.
Se o montante total dos reembolsos de que beneficiam exceder o montante total dos reembolsos previstos no n.o 1, a diferença será deduzida do montante a reembolsar ao abrigo do n.o 1, com excepção dos reembolsos obtidos por um regime privado de seguro complementar de doença destinado a cobrir a parte das despesas não reembolsáveis pelo seguro de doença da Agência.
Artigo 68.o
1. Durante o seu período de funções, durante as suas ausências por doença e durante os períodos de licença sem vencimento referidos nos artigos 16.o e 56.o, nos termos neles previstos, o agente temporário está coberto, desde a data de início de funções, contra o risco de doença profissional e acidentes, segundo a mesma regulamentação que a estabelecida de comum acordo, entre as instituições comunitárias, nos termos do artigo 73.o do Estatuto dos Funcionários das CE. O agente temporário contribui obrigatoriamente, até ao limite de 0,1 % do seu vencimento de base, para a cobertura de riscos não profissionais.
Os riscos não cobertos serão especificados na mesma regulamentação.
2. As prestações garantidas são as seguintes:
a)
em caso de morte:
Pagamento às pessoas abaixo indicadas de uma quantia igual a cinco vezes o valor do vencimento de base anual do interessado, calculado com base nos vencimentos mensais processados nos doze meses que precedem o acidente:
-
ao cônjuge e aos filhos do agente temporário falecido, de acordo com o disposto no direito sucessório aplicável ao agente temporário; o montante a pagar ao cônjuge não pode, todavia, ser inferior a 25 % da referida quantia,
-
na falta de pessoas da categoria acima referida, aos outros descendentes, de acordo com o disposto no direito sucessório aplicável ao agente temporário,
-
na falta de pessoas das duas categorias anteriores, aos ascendentes, de acordo com o disposto no direito sucessório aplicável ao agente temporário,
-
na falta de pessoas das três categorias acima referidas, à instituição;
b)
em caso de invalidez total permanente:
Pagamento ao interessado de uma quantia igual a oito vezes o seu vencimento de base anual calculado com base nos vencimentos mensais processados nos doze meses que precedem o acidente;
c)
em caso de invalidez parcial permanente:
Pagamento ao interessado de uma parte do subsídio previsto na alínea b), calculado com base na tabela fixada na regulamentação prevista no n.o 1.
Em conformidade com o disposto nesta regulamentação, os pagamentos acima previstos podem ser substituídos por uma renda vitalícia.
As prestações acima enumeradas podem acumular-se com as que se encontram previstas na Secção B.
3. São também cobertas, em conformidade com o disposto na regulamentação prevista no n.o 1, as despesas médicas, medicamentosas, de hospitalização, cirúrgicas, com próteses, radiografias, massagens, ortopedia, de clínica e de transporte, bem como todas as despesas similares exigidas pelo acidente ou doença profissional.
Todavia, tal reembolso só é efectuado se o montante pago ao agente temporário por força do artigo 67.o não cobrir totalmente as despesas suportadas.
Artigo 69.o
1. As quotizações dos agentes temporários e da Agência para o regime de seguro de doença e acidente serão inteiramente pagas ao regime de seguro de doença e acidente estabelecido no Estatuto dos Funcionários das CE.
2. Todavia, se o exame médico previsto no artigo 36.o revelar que o interessado sofre de doença ou invalidez, a AACC pode decidir que as despesas ocasionadas por essa doença ou invalidez sejam excluídas do reembolso de despesas previsto no artigo 67.o do presente Estatuto.
Se o agente temporário não puder obter reembolso a título de outro seguro de doença legal ou regulamentar, pode requerer, o mais tardar no mês seguinte ao do termo do seu contrato, a continuação do benefício da cobertura contra os riscos de doença prevista nos artigos 67.o e 68.o, durante um período de seis meses, no máximo, após o termo do seu contrato. A contribuição prevista no n.o 2 do artigo 67.o é calculada com base no último vencimento de base do agente temporário, ficando metade dessa contribuição a cargo deste.
3. A taxa da contribuição será revista e adaptada, sempre que necessário, pelo Conselho, após um período de 6 anos, com base no risco de doença e acidente dos agentes temporários da Agência.
4. A AACC pode decidir, após parecer do médico por ela autorizado, que o prazo de um mês para a apresentação do pedido, bem como o limite de seis meses previsto no n.o 2, não se aplicam se o interessado sofrer de doença grave ou prolongada, contraída durante o período do contrato e declarada à Agência antes do termo do período de seis meses previsto no n.o 2, na condição de o interessado se submeter ao exame médico organizado pela Agência.
Artigo 70.o
1. Um antigo agente temporário que fique desempregado após a cessação das suas funções na Agência e:
-
que não seja beneficiário de um subsídio de invalidez a cargo da Agência,
-
cuja cessação de funções não seja consequência de exoneração ou rescisão do contrato por razões disciplinares,
-
que tenha completado um período mínimo de serviço de seis meses,
-
que tenha residência num Estado-Membro da União Europeia,
beneficia de um subsídio de desemprego mensal nas condições seguidamente indicadas.
Se tiver direito a um subsídio de desemprego ao abrigo de um regime nacional, será obrigado a declarar esse facto à Agência. Nesse caso, o montante desse subsídio será deduzido do montante pago em conformidade com o disposto no n.o 3.
2. Para beneficiar do subsídio de desemprego, o ex-agente temporário deverá:
a)
estar inscrito, a seu pedido, como candidato a emprego nos serviços de emprego do Estado-Membro da União Europeia onde tiver fixado a sua residência;
b)
preencher as obrigações previstas na legislação desse Estado-Membro da União Europeia para os beneficiários de prestações de desemprego ao abrigo dessa legislação;
c)
transmitir mensalmente à Agência um certificado emitido pelo serviço nacional competente, especificando se cumpriu ou não as obrigações e condições fixadas nas alíneas a) e b).
Ainda que as obrigações de carácter nacional referidas na alínea b) não tenham sido cumpridas, o subsídio pode ser concedido ou mantido pela Agência em caso de doença, acidente, maternidade, invalidez ou situação reconhecida como análoga, ou de dispensa pela entidade nacional competente do cumprimento dessas obrigações.
O Comité Director estabelecerá as disposições necessárias à aplicação do presente artigo.
3. O subsídio de desemprego é fixado por referência ao vencimento de base auferido pelo ex-agente temporário à data da cessação de funções. Este subsídio de desemprego é fixado em:
a)
60 % do vencimento de base durante um período inicial de doze meses,
b)
45 % do vencimento de base do décimo terceiro ao vigésimo quarto mês.
Após o período inicial de seis meses, durante o qual é aplicável o limite inferior mas não o limite superior adiante definidos, os montantes assim estabelecidos não podem ser inferiores a 1 171,52 EUR nem superiores a 2 343,04 EUR. Estes limites são adaptados de acordo com normas idênticas às estabelecidas no artigo 66.o do Estatuto dos Funcionários das CE, em conformidade com o seu artigo 65.o do presente Estatuto.
4. O subsídio de desemprego é pago ao antigo agente temporário a partir da data da cessação das suas funções, por um período máximo de vinte e quatro meses, e não pode, em caso algum, exceder um terço da duração do serviço cumprido. Se, contudo, durante esse período, o antigo agente temporário deixar de reunir as condições previstas nos n.os 1 e 2, o pagamento do subsídio é interrompido. O subsídio voltará a ser pago se, antes do termo desse período, o antigo agente temporário voltar a reunir as referidas condições e não tiver adquirido o direito a um subsídio de desemprego nacional.
5. O antigo agente temporário que beneficie do subsídio de desemprego tem direito a prestações familiares previstas de acordo com normas idênticas às estabelecidas no artigo 67.o do Estatuto dos Funcionários das CE. O abono de lar é calculado com base no subsídio de desemprego, nas condições previstas no artigo 1.o do Anexo V.
O interessado deve declarar as prestações da mesma natureza pagas por outras fontes, quer a si próprio, quer ao seu cônjuge; essas prestações serão deduzidas das que são pagas em aplicação do presente artigo.
O antigo agente temporário que beneficie do subsídio de desemprego tem direito, em conformidade com o disposto no artigo 67.o, à cobertura dos riscos de doença sem contribuição a seu cargo.
6. O subsídio de desemprego e as prestações familiares são pagos pelo Fundo Especial de Desemprego em euros. Estas prestações não estão sujeitas à aplicação de qualquer coeficiente de correcção.
7. As contribuições dos agentes temporários devem cobrir um terço do financiamento do regime de seguro de desemprego. Essa contribuição é fixada em 0,81 % do vencimento de base da pessoa em causa, após dedução do montante fixo de 1 065,02 EUR e não tendo em conta os coeficientes de correcção previstos no artigo 64.o do Estatuto dos Funcionários das CE.
Essa contribuição, deduzida mensalmente do vencimento do agente temporário em questão, é paga, juntamente com os dois terços a cargo da Agência, ao Fundo Especial de Desemprego criado em conformidade com o artigo 28.o-A do Regime Aplicável aos Outros Agentes das Comunidades Europeias estabelecido pelo Regulamento (CEE, Euratom, CECA) n.o 259/68 (a seguir designado por «ROA das CE»). A taxa da contribuição será revista e adaptada, sempre que necessário, pela Agência, após um período de 6 anos, com base no risco de desemprego dos agentes temporários da Agência.
8. O subsídio de desemprego pago a um antigo agente temporário sem emprego está sujeito a normas idênticas às estabelecidas no Regulamento (CEE, Euratom, CECA) n.o 260/68 do Conselho.
9. Os serviços nacionais competentes em matéria de emprego e de desemprego, agindo em conformidade com a respectiva legislação nacional, e a Agência assegurarão uma cooperação eficaz para a correcta aplicação do presente artigo.
10. As disposições de execução do presente artigo são objecto de normas idênticas às estabelecidas de comum acordo entre as instituições comunitárias, sem prejuízo do disposto no último parágrafo do n.o 2.
Artigo 71.o
1. Em caso de nascimento de um filho de um agente temporário, é pago um subsídio de 198,31 euros à pessoa que assuma a guarda efectiva da criança.
O mesmo subsídio é pago ao agente temporário que adopte uma criança com menos de cinco anos de idade e que esteja a seu cargo, na acepção do n.o 2 do artigo 2.o do Anexo V.
2. O referido subsídio é igualmente atribuído em caso de interrupção da gravidez, decorridos que sejam pelo menos sete meses de gravidez.
3. O beneficiário do subsídio de nascimento é obrigado a declarar os subsídios da mesma natureza auferidos de outra proveniência para a mesma criança, sendo estes subsídios deduzidos do subsídio previsto no n.o 1. Se o pai e a mãe forem agentes temporários da Agência, o subsídio é pago uma só vez.
Artigo 72.o
Em caso de falecimento do agente temporário, do seu cônjuge, de um dos seus filhos a cargo ou de qualquer outra pessoa a cargo, na acepção do artigo 2.o do Anexo V, que fizesse parte do seu agregado familiar, as despesas necessárias ao transporte do corpo desde o local de afectação para o local de origem do agente temporário são reembolsadas pela Agência.
Todavia, em caso de falecimento do agente temporário durante uma deslocação em serviço, as despesas necessárias ao transporte do corpo desde o local da morte até ao local de origem do agente temporário são reembolsadas pela Agência.
Artigo 73.o
Podem ser concedidos donativos, empréstimos ou adiantamentos ao agente temporário durante a vigência do seu contrato ou após o seu termo, sempre que o agente estiver incapacitado de trabalhar, na sequência de doença grave ou prolongada, de invalidez ou de acidente ocorrido durante esse período, e provar que não está abrangido por outro regime de segurança social.
Secção B
Cobertura dos riscos de invalidez e morte
Artigo 74.o
O agente temporário está protegido, nas condições seguidamente previstas, contra os riscos de morte e invalidez que possam ocorrer durante o período do seu contrato.
As prestações e garantias previstas na presente secção ficam suspensas se a remuneração recebida pelo agente temporário nos termos do seu contrato for suspensa por força do disposto no presente Estatuto.
Artigo 75.o
Se o exame médico que precede a admissão do agente temporário revelar que este último sofre de doença ou invalidez, a AACC pode decidir que o agente beneficie das garantias previstas em matéria de invalidez ou morte apenas no termo de um período de cinco anos a contar da data da sua entrada ao serviço na Agência.
O agente temporário pode recorrer dessa decisão junto da Comissão de Invalidez que será criada pela Agência. Nos termos de um acordo entre a Agência e o Conselho da União Europeia, a Agência pode recorrer à Comissão de Invalidez do Conselho.
Artigo 76.o
1. O agente temporário que sofra de invalidez considerada total e que, por esse motivo, seja obrigado a suspender as suas funções na Agência, beneficia, enquanto durar essa incapacidade, de um subsídio de invalidez cujo montante é estabelecido da forma seguidamente indicada.
Se o agente temporário, beneficiário de um subsídio de invalidez, atingir a idade de 65 anos, são aplicáveis as regras gerais do subsídio por cessação de funções. O subsídio por cessação de funções concedido é fixado com base no vencimento correspondente à classificação, em grau e escalão, do agente temporário no momento em que foi colocado na situação de invalidez.
2. A taxa do subsídio de invalidez é fixada em 70 % do último vencimento de base do agente temporário. No entanto, não pode ser inferior ao mínimo vital, ou seja, ao salário de base de um agente temporário das CE no primeiro escalão do grau 1. O subsídio de invalidez será sujeito a uma contribuição para o regime de pensões, calculada com base nesse subsídio.
3. Quando a invalidez do agente temporário resultar de um acidente ocorrido no exercício de funções, decorrer de uma doença profissional ou de um acto praticado no interesse público, ou do facto de o interessado se ter arriscado para salvar uma vida humana, o subsídio de invalidez não pode ser inferior a 120 % do mínimo vital. Nesse caso, o orçamento da Agência toma a seu cargo a contribuição para o regime de pensões.
4. Se a invalidez tiver sido intencionalmente provocada pelo agente temporário, a AACC pode determinar que este beneficie unicamente do subsídio previsto no artigo 85.o
5. O beneficiário de um subsídio de invalidez tem igualmente direito às prestações familiares previstas no n.o 3 do artigo 59.o Em conformidade com o disposto no Anexo V, o abono de lar é calculado com base no subsídio do beneficiário.
Artigo 77.o
1. A situação de invalidez é determinada pela Comissão de Invalidez a que se refere o artigo 75.o
2. A Agência pode mandar examinar periodicamente o beneficiário de um subsídio de invalidez, a fim de se certificar de que continua a reunir as condições exigidas para receber esse subsídio. Se a Comissão de Invalidez verificar que essas condições deixaram de estar preenchidas, o agente temporário retoma a sua actividade na Agência, desde que o seu contrato não tenha expirado.
No entanto, se o interessado não puder ser readmitido ao serviço da Agência, o seu contrato pode ser rescindido mediante concessão de uma indemnização de um montante correspondente à remuneração que teria recebido durante o período de pré-aviso e, se for caso disso, à indemnização de rescisão de contrato prevista no artigo 95.o. É igualmente aplicável o artigo 85.o
Artigo 78.o
Os sucessores de um agente temporário falecido, tal como determinadas em conformidade com as normas idênticas às estabelecidas no Capítulo III do Anexo VI, beneficiam de uma pensão de sobrevivência nas condições previstas nos artigos 79.o a 82.o
Se um antigo agente temporário, beneficiário de um subsídio de invalidez, vier a falecer, os seus sucessores, tal como definidos no Capítulo III do Anexo VI, beneficiarão de uma pensão de sobrevivência nas condições previstas no referido anexo.
Em caso de desaparecimento, há mais de um ano, de um agente temporário ou de um antigo agente temporário beneficiário de um subsídio de invalidez, as pensões provisórias do cônjuge e das pessoas consideradas como estando a cargo do desaparecido serão determinadas em conformidade com as normas idênticas às estabelecidas nos Capítulos V e VI do Anexo VIII do Estatuto dos Funcionários das CE.
Artigo 79.o
O direito a pensão constitui-se no primeiro dia do mês subsequente ao da morte ou, se for caso disso, no primeiro dia do mês subsequente ao período em que o cônjuge sobrevivo, os órfãos ou as pessoas a cargo do agente temporário falecido beneficiem da sua remuneração, em aplicação do n.o 8 do artigo 59.o
Artigo 80.o
O cônjuge sobrevivo de um agente temporário beneficia de uma pensão de sobrevivência, nas condições previstas no Capítulo III do Anexo VI. O montante da pensão não pode ser inferior a 35 % do último vencimento de base mensal recebido pelo agente temporário, nem inferior ao vencimento de base de um agente temporário das CE no primeiro escalão do grau 1.
O beneficiário de uma pensão de sobrevivência tem direito, nas condições previstas no Anexo V, às prestações familiares referidas no n.o 3 do artigo 59.o. Todavia, o montante do abono por filho a cargo é igual ao dobro do montante do abono previsto na alínea b) do n.o 3 do artigo 59.o
Artigo 81.o
Quando o agente temporário ou o titular de um subsídio de invalidez tiver falecido sem deixar cônjuge com direito a pensão de sobrevivência, os filhos considerados a seu cargo, na acepção do artigo 2.o do Anexo V, na data da morte têm direito a uma pensão de órfão, em conformidade com o previsto no artigo 10.o do Anexo VI.
Idêntico direito é reconhecido aos filhos que preencham as mesmas condições, em caso de falecimento ou de novo casamento do cônjuge titular de uma pensão de sobrevivência.
Quando o agente temporário ou o titular de um subsídio de invalidez tiver falecido sem que estejam reunidas as condições previstas no primeiro parágrafo, os filhos considerados a seu cargo, na acepção do artigo 2.o do Anexo V, têm direito a uma pensão de órfão, nos termos do disposto no artigo 10.o do Anexo VI; a pensão de órfão é, todavia, fixada em metade do montante que resulte do disposto nesse artigo.
No que respeita às pessoas equiparadas a filho a cargo, na acepção do n.o 4 do artigo 2.o do Anexo V, a pensão de órfão não pode ultrapassar um montante igual ao dobro do abono por filho a cargo.
Em caso de adopção, a morte do pai ou mãe naturais que foram substituídos pelo pai ou mãe adoptivos não pode dar lugar ao benefício de uma pensão de órfão.
O órfão tem direito ao abono escolar, nas condições previstas no n.o 3 do Anexo V.
Artigo 82.o
Em caso de divórcio ou de várias categorias de familiares sobrevivos com direito a pensão de sobrevivência, esta é repartida de acordo com as regras fixadas no Anexo VI.
Artigo 83.o
1. Independentemente de qualquer outra disposição relativa, nomeadamente, aos montantes mínimos a pagar às pessoas com direito a uma pensão de sobrevivência, o montante global das pensões de sobrevivência, aumentadas das prestações familiares e diminuídas do imposto e dos outros descontos obrigatórios, a pagar ao cônjuge sobrevivo e às outras pessoas com direito a elas não pode exceder:
a)
em caso de morte do agente temporário que se encontre em actividade, em licença sem vencimento, em interrupção para serviço militar, em licença parental ou familiar, o montante do vencimento de base a que o interessado teria tido direito, no mesmo grau e escalão, se estivesse em funções, majorado das prestações familiares que teriam sido pagas nesse caso, após dedução do imposto e dos outros descontos obrigatórios;
b)
para o período posterior à data em que o agente temporário referido na alínea a) teria atingido a idade de 65 anos, o montante do subsídio por cessação de funções a que o interessado teria tido direito a partir dessa data, se estivesse vivo, no mesmo grau e escalão atingido à data do falecimento, majorado das prestações familiares que teriam sido pagas ao interessado e diminuído do imposto e dos outros descontos obrigatórios;
c)
em caso de morte de antigo agente temporário titular de um subsídio de invalidez, o montante da pensão a que o interessado teria tido direito se estivesse vivo, sendo esse montante aumentado e diminuído dos elementos referidos na alínea b);
2. Para efeitos da aplicação do n.o 1 prescinde-se dos coeficientes correctores eventualmente aplicáveis aos diversos montantes em causa.
3. O montante máximo definido nas alíneas a) a c) do n.o 1 é repartido pelas pessoas com direito a uma pensão de sobrevivência proporcionalmente aos direitos que teriam respectivamente sido os seus, prescindindo da aplicação do n.o 1 neste caso.
O disposto no segundo e terceiro parágrafos do n.o 1 do artigo 84.o aplica-se aos montantes resultantes desta repartição.
Artigo 84.o
1. As pensões acima previstas são estabelecidas com base nas tabelas de vencimento em vigor no primeiro dia do mês da aquisição do direito à pensão.
As pensões não estão sujeitas a qualquer coeficiente de correcção.
As pensões expressas em euros são pagas em qualquer das moedas previstas no artigo 29.o do Anexo VI.
2. Se, em aplicação do artigo 59.o, as remunerações forem adaptadas, a mesma adaptação será aplicada às pensões.
3. Os n.os 1 e 2 são aplicáveis, por analogia, aos beneficiários de um subsídio de invalidez.
Secção C
Subsídio por cessação de funções
Artigo 85.o
Aquando da cessação de funções, o agente temporário tem direito ao pagamento de um subsídio por cessação de funções ou à transferência do equivalente actuarial dos seus direitos a pensão de reforma, em conformidade com o artigo 1.o do Anexo VI.
Artigo 86.o
Se o agente temporário tiver usado da faculdade prevista no artigo 89.o, o seu subsídio por cessação de funções será reduzido proporcionalmente ao período em que foram efectuados os pagamentos.
O primeiro parágrafo não se aplica a um agente temporário que, no prazo de três meses a contar da data em que o presente Estatuto tenha passado a ser-lhe aplicável, tenha requerido a possibilidade de efectuar o pagamento destas importâncias, acrescidas de juros compostos à taxa de 3,5 % ao ano, susceptíveis de revisão de acordo com o procedimento previsto no artigo 87.o
Artigo 87.o
1. A taxa para o cálculo dos juros compostos é definida como a taxa efectiva prevista nos n.os 2 e 3 e será, se necessário, objecto de uma revisão no momento das avaliações actuariais quinquenais.
2. As taxas de juro a ter em consideração para os cálculos actuariais serão baseadas nas taxas reais médias verificadas sobre a dívida pública a longo prazo dos Estados-Membros, publicadas pela Comissão das Comunidades Europeias. Será utilizado um índice de preços ao consumidor adequado para calcular a taxa de juro correspondente, depois de deduzida a inflação, necessária para os cálculos actuariais.
3. A taxa efectiva anual a ter em consideração para os cálculos actuariais é a média das taxas reais médias relativas aos 12 anos anteriores ao ano em curso.
Secção D
Financiamento do regime de cobertura dos riscos de invalidez e morte e do regime de pensões
Artigo 88.o
1. As prestações pagas a título do regime de segurança social previstas nas Secções B e C serão afectadas ao orçamento da Agência. Os Estados-Membros que participem na Agência garantirão conjuntamente o pagamento dessas prestações em conformidade com a chave de repartição fixada para o financiamento dessa despesa.
2. Os salários e as pensões de invalidez serão sempre sujeitos às deduções do regime de segurança social previsto na Secção B.
3. O financiamento do regime de segurança social previsto nas Secções B e C será o estipulado no artigo 89.o do presente Estatuto, sendo aplicáveis os artigos 21.o e 22.o do seu Anexo VI.
4. As contribuições dos agentes temporários e da Agência para o regime de segurança social previsto nas Secções B e C serão inteiramente transferidas para o orçamento da Agência.
Artigo 89.o
As contribuições dos agentes temporários devem contribuir com um terço do financiamento deste regime de pensões. Esta contribuição é fixada em 9,25 % do vencimento de base do interessado, sem ter em conta os coeficientes de correcção previstos no artigo 59.o. Tal contribuição é deduzida mensalmente do vencimento do agente temporário e será adaptada em conformidade com as normas idênticas às estabelecidas no Anexo XII do Estatuto dos Funcionários das CE.
Artigo 90.o
De acordo com condições a fixar pela Agência, o agente temporário tem a faculdade de requerer que a Agência efectue os pagamentos que ele seja eventualmente obrigado a efectuar para a constituição ou manutenção do direito a pensão no seu país de origem. A Agência pode também decidir efectuar eventuais pagamentos que o agente temporário seja obrigado a efectuar para a constituição ou manutenção do direito a pensão no seu país de origem, mesmo na ausência de pedido desse agente temporário. A Agência deve, nesses casos, fundamentar a sua decisão.
Os referidos pagamentos não podem exceder duas vezes a taxa prevista no artigo 89.o e serão suportados pelo orçamento da Agência.
Secção E
Liquidação de direitos dos agentes temporários
Artigo 91.o
O regime de cobertura de riscos de invalidez e o regime de pensão de sobrevivência estão definidos nos artigos 19.o a 23.o do Anexo VI.
Secção F
Pagamento das prestações
Artigo 92.o
1. O pagamento das prestações será efectuado em conformidade com o disposto nos artigos 83.o e 84.o do presente Estatuto e no artigo 28.o do Anexo VI.
2. Qualquer importância devida por um agente temporário à Agência com fundamento no presente regime de previdência, à data em que as prestações são exigíveis, é deduzida do montante das prestações a pagar ao agente ou às pessoas a seu cargo. Esse reembolso pode ser escalonado por vários meses.
Secção G
Sub-rogação da Agência
Artigo 93.o
1. Se a causa da morte, acidente ou doença de que é vítima uma pessoa referida no presente Estatuto for imputável a um terceiro, a Agência fica automaticamente sub-rogada, até ao limite das obrigações estatutárias que lhe incumbem em consequência do facto danoso, nos direitos do lesado ou dos seus sucessores contra o terceiro responsável, incluindo o direito de acção.
2. No âmbito da sub-rogação referida no n.o 1 entram, nomeadamente:
-
as remunerações mantidas, em conformidade com o artigo 52.o, ao agente temporário durante período da sua incapacidade temporária de trabalho,
-
os pagamentos efectuados, em conformidade com o n.o 8 do artigo 59.o, na sequência da morte do agente temporário ou do titular de um subsídio de invalidez,
-
as prestações pagas de acordo com o disposto nos artigos 67.o e 68.o e da regulamentação adoptada para a sua aplicação, relativas à cobertura dos riscos de doença e acidente,
-
o pagamento das despesas de transporte do corpo, referido no artigo 72.o,
-
os pagamentos de suplementos de prestações familiares efectuados, em conformidade com o n.o 6 do artigo 59.o e os n.os 3 e 5 do artigo 2.o do Anexo V, em razão da doença grave, da enfermidade ou deficiência de que sofre um filho a cargo,
-
os pagamentos de pensões de invalidez na sequência de acidente ou doença que implique, para o agente temporário, a incapacidade definitiva de exercer as suas funções,
-
os pagamentos de pensões de sobrevivência na sequência da morte do agente temporário ou antigo agente temporário ou da morte do cônjuge, que não fosse agente temporário, de um agente temporário ou antigo agente temporário titular de uma pensão,
-
os pagamentos de pensões de órfão, efectuados sem limite de idade a favor do filho do agente temporário ou antigo agente temporário se esse filho sofrer de doença grave, enfermidade ou deficiência que o impeçam de ganhar a sua subsistência após a morte da pessoa de quem estava a cargo.
3. Todavia, a sub-rogação da Agência não abrange o direito à indemnização por danos exclusivamente não patrimoniais (danos morais tais como pretium doloris, prejuízo estético, perda de qualidade de vida) que exceda o montante que teria sido atribuído por esses danos nos termos do artigo 68.o
4. O disposto nos n.os 1, 2 e 3 não constitui obstáculo ao exercício de uma acção por direito próprio da Agência.
CAPÍTULO 7
Reposições
Artigo 94.o
Qualquer importância recebida indevidamente dá lugar a reposição se o beneficiário tiver tido conhecimento da irregularidade do pagamento ou se a mesma fosse tão evidente que dela não poderia deixar de ter conhecimento.
O pedido de reposição deve ser apresentado o mais tardar cinco anos a contar da data em que a importância foi paga. Quando a AACC possa provar que o interessado induziu deliberadamente a administração em erro a fim de obter o pagamento da importância em causa, o pedido de reposição permanece válido, mesmo que esse prazo tenha expirado.
CAPÍTULO 8
Termo do Serviço
Artigo 95.o
Para além da cessação de funções por morte do agente temporário, o contrato deste último expira:
a)
no final do mês em que o agente temporário atingir 65 anos de idade; ou
b)
na data fixada no contrato; ou
c)
findo o período de pré-aviso fixado no contrato que dá ao agente temporário ou à Agência a faculdade de rescindir o contrato antes do seu termo. O período de pré-aviso não pode ser inferior a um mês por ano de serviço, com um mínimo de um mês e um máximo de três meses.
Relativamente a um agente temporário cujo contrato tenha sido renovado, o máximo é de seis meses. Todavia, o período de pré-aviso não pode começar a correr durante o período de licença de parto ou de interrupção de serviço por doença, contanto que esta última não exceda um período de três meses. É, além disso, suspenso, dentro do limite acima referido, durante o período de gozo dessas licenças. Em caso de rescisão do contrato por parte da Agência, o agente temporário tem direito a uma indemnização igual à terça parte do seu vencimento de base relativo ao período compreendido entre a data da cessação do serviço e a data do termo do contrato; ou
d)
se o agente temporário deixar de satisfazer as condições fixadas na alínea a) do n.o 2 do artigo 36.o, sem prejuízo do recurso à derrogação prevista nesse artigo. Se essa derrogação não for concedida, é aplicável o período de pré-aviso previsto na alínea c).
Artigo 96.o
O contrato pode ser rescindido pela Agência, sem pré-aviso:
a)
no decurso ou no termo do período de estágio, nos termos previstos no artigo 38.o;
b)
se o agente temporário não puder retomar as suas funções no termo da ausência por doença, com vencimento, prevista no artigo 52.o. Neste caso, o agente temporário beneficia de um subsídio igual ao seu vencimento de base e às prestações familiares, na proporção de dois dias por cada mês de serviço realizado.
Artigo 97.o
1. Terminado o processo disciplinar previsto no Título V, o contrato pode ser rescindido sem pré-aviso por motivo disciplinar em caso de falta grave, cometida intencionalmente ou por negligência, aos deveres a que o agente temporário se encontra vinculado. A decisão fundamentada é tomada pela AACC, após ter sido dada ao agente temporário a possibilidade de apresentar a sua defesa.
Previamente à rescisão do contrato, o agente temporário pode ser objecto de uma medida de suspensão, de acordo com o previsto no artigo 160.o
2. Em caso de rescisão do contrato em conformidade com o n.o 1, a AACC pode decidir:
a)
limitar a compensação prevista no artigo 85.o ao reembolso da contribuição prevista no artigo 88.o, acrescida de juros compostos à taxa de 3,5 % ao ano;
b)
retirar ao interessado todo ou parte do subsídio de reinstalação previsto no n.o 2 do artigo 63.o
Artigo 98.o
1. O contrato de um agente temporário será rescindido pela Agência sem pré-aviso, desde que a AACC verifique:
a)
que, aquando da sua admissão, o interessado forneceu intencionalmente informações falsas no que diz respeito à sua experiência e qualificações profissionais ou à sua capacidade de preencher os requisitos previstos no n.o 2 do artigo 36.o, e
b)
que estas informações falsas foram determinantes na admissão do interessado.
2. Neste caso, a AACC rescindirá o contrato, depois de ouvido o agente temporário e de terminado o processo disciplinar previsto no Título V.
Previamente à rescisão do contrato, o agente temporário pode ser objecto de uma medida de suspensão, nas condições previstas no artigo 160.o
É aplicável o disposto no n.o 2 do artigo 97.o
Artigo 99.o
Sem prejuízo do disposto nos artigos 97.o e 98.o, qualquer falta, cometida intencionalmente ou por negligência, aos deveres a que o agente temporário ou o antigo agente temporário se encontra vinculado nos termos do presente Estatuto torna-o sujeito a sanção disciplinar de acordo com o previsto no Título V do presente Estatuto.
TÍTULO III
AGENTES CONTRATADOS
CAPÍTULO 1
Disposições gerais
Artigo 100.o
Para efeitos do presente Estatuto, entende-se por “agente contratado”, o pessoal não contratado para ocupar um lugar constante do quadro de efectivos anexo ao orçamento da Agência, mas admitido para exercer funções, quer a tempo inteiro quer a tempo parcial.
Artigo 101.o
1. Os agentes contratados são remunerados por dotações globais inscritas para o efeito no orçamento da Agência.
2. Se necessário, o Comité Director aprovará disposições específicas relativas ao recurso a agentes contratados no quadro da Acção Comum 2004/551/PESC.
3. No âmbito do processo orçamental, a Agência fornecerá, a título indicativo, previsões anuais do recurso a agentes contratados por grupo de funções.
Artigo 102.o
1. Os agentes contratados distribuem-se por quatro grupos de funções, correspondentes às tarefas que devem desempenhar. Os grupos de funções subdividem-se em graus e escalões.
2. A correspondência entre os tipos de tarefas e os grupos de funções encontra-se estabelecida no seguinte quadro:
Grupos de funções
Graus
Tarefas
IV
13 a 18
Tarefas de administração, de consultoria, linguísticas e técnicas equivalentes, executadas sob a supervisão de agentes temporários.
III
8 a 12
Tarefas de execução, redacção, contabilidade e outras tarefas técnicas equivalentes, executadas sob a supervisão de agentes temporários.
II
4 a 7
Tarefas de escritório e secretariado, direcção de escritório e outras tarefas equivalentes executadas sob a supervisão de agentes temporários.
I
1 a 3
Tarefas de apoio manuais e administrativas, executadas sob a supervisão de agentes temporários.
3. Com base neste quadro, a Agência define os poderes inerentes a cada tipo de funções.
4. É aplicável por analogia o disposto no artigo 6.o
CAPÍTULO 2
Direitos e deveres
Artigo 103.o
São aplicáveis por analogia os artigos 10.o a 34.o
CAPÍTULO 3
Condições de admissão
Artigo 104.o
1. Os agentes contratados são recrutados numa área geográfica tão ampla quanto possível de entre os nacionais dos Estados-Membros participantes, sem distinção de origem racial ou étnica, de convicções políticas, filosóficas ou religiosas, de idade ou deficiências, de sexo ou orientação sexual, independentemente do seu estado civil ou da sua situação familiar.
2. A contratação como agente contratado exige, no mínimo:
a)
para o grupo de funções I, a conclusão da escolaridade obrigatória;
b)
para os grupos de funções II e III:
i)
habilitações de nível pós-secundário, comprovadas por um diploma, ou
ii)
habilitações de nível secundário, comprovadas por um diploma que dê acesso ao ensino pós-secundário e uma experiência profissional adequada de, pelo menos, três anos ou,
iii)
sempre que o interesse do serviço o justifique, formação profissional ou experiência profissional de nível equivalente;
c)
para o grupo de funções IV:
i)
habilitações de nível universitário de, pelo menos, três anos, comprovadas por um diploma ou,
ii)
sempre que o interesse do serviço o justifique, formação profissional de nível equivalente.
3. Só pode ser admitido como agente contratado quem:
a)
for nacional de um dos Estados-Membros participantes na Agência e gozar plenamente dos seus direitos cívicos;
b)
tiver cumprido as obrigações que lhe são impostas por força da lei relativa ao serviço militar;
c)
apresentar as referências morais requeridas para o exercício das suas funções;
d)
preencher as condições de aptidão física requeridas para o exercício das suas funções; e
e)
produzir provas de profundo conhecimento de uma das línguas da União Europeia e de conhecimento satisfatório de outra língua da UE, tanto quanto for necessário ao exercício das suas funções.
4. No contrato inicial, a AACC pode prescindir do requisito de que a pessoa em causa produza documentos comprovativos de que preenche as condições referidas nas alíneas a), b) e c) dos n.os 2 e 3, se o prazo pelo qual é contratada não exceder os três meses.
5. Se necessário, o Comité Director aprovará disposições específicas relativas aos processos de recrutamento dos agentes contratados no quadro da Acção Comum 2004/551/PESC.
Artigo 105.o
Antes de se proceder à sua admissão, o agente contratado será submetido a exame médico por um médico autorizado pela Agência, a fim de que esta se certifique de que reúne as condições exigidas na alínea d) do n.o 3 do artigo 104.o
É aplicável por analogia o artigo 37.o
Artigo 106.o
1. O agente contratado cujo contrato seja celebrado por um prazo de, pelo menos, um ano efectuará um estágio durante os seis primeiros meses da sua actividade se pertencer ao grupo de funções I e durante os nove primeiros meses se pertencer a qualquer dos restantes grupos de funções.
2. Se, no decurso do estágio, o agente ficar impedido, por motivo de doença ou acidente, de exercer as suas funções por período igual ou superior a um mês, a AACC poderá prolongar o estágio por período equivalente.
3. Pelo menos um mês antes do termo do estágio, será feito um relatório sobre a aptidão do agente contratado para desempenhar as tarefas correspondentes às suas funções, assim como sobre o seu rendimento e conduta no serviço. Esse relatório será comunicado ao interessado, que terá o direito de formular, por escrito, as suas observações. O agente contratado que não tiver demonstrado aptidão para manter o seu lugar será despedido. Todavia, a AACC pode, em circunstâncias excepcionais, prorrogar o estágio por um período máximo de seis meses e afectar o agente contratado a outro serviço.
4. Em caso de inaptidão manifesta do agente contratado estagiário, pode ser elaborado um relatório a qualquer momento do estágio. Esse relatório é comunicado ao interessado, que terá o direito de formular observações por escrito. Com base nesse relatório, a AACC pode decidir despedir o agente contratado antes do final do estágio, mediante pré-aviso de um mês.
5. Uma vez despedido, o agente contratado estagiário tem direito a uma indemnização igual à terça parte do seu vencimento de base por cada mês de estágio efectuado.
Artigo 107.o
Os contratos de um agente contratado podem ser celebrados por um prazo de pelo menos três meses e de não mais de quatro anos. Podem ser prorrogados uma vez no máximo, por período fixo não superior a cinco anos. A duração cumulada do contrato inicial e da primeira renovação não pode ser inferior a seis meses para o grupo de funções I e a nove meses para os outros grupos de funções.
Artigo 108.o
1. Os agentes contratados só serão contratados:
i)
nos graus 13, 14 ou 16, para o grupo de funções IV;
ii)
nos graus 8, 9 ou 10, para o grupo de funções III;
iii)
nos graus 4 ou 5, para o grupo de funções II;
iv)
no grau 1, para o grupo de funções I.
A classificação destes agentes contratados em cada grupo de funções será efectuada tendo em conta as qualificações e a experiência profissional dos interessados. Para responder a necessidades específicas da Agência, podem igualmente ser tidas em consideração as condições do mercado de trabalho na União Europeia. O agente contratado será classificado no primeiro escalão do seu grau.
2. O agente contratado que mude de lugar no quadro de um grupo de funções não pode ser classificado num grau ou num escalão inferiores aos do seu lugar anterior.
O agente contratado que passe para um grupo de funções mais elevado será classificado num grau e num escalão a que corresponda uma remuneração pelo menos igual à que recebia sob o contrato anterior.
Artigo 109.o
1. O primeiro parágrafo do artigo 40.o é aplicável por analogia aos agentes contratados por um período igual ou superior a um ano.
2. O agente contratado que conte dois anos de antiguidade num dado escalão do seu grau acede automaticamente ao escalão seguinte desse grau.
3. No caso dos agentes contratados, a classificação no grau imediatamente superior do mesmo grupo de funções depende de uma decisão da Agência. Para estes agentes contratados, isso implica a classificação no primeiro escalão do grau imediatamente superior. A promoção faz-se exclusivamente por selecção entre os agentes contratados com um contrato mínimo de três anos, que tenham completado um período mínimo de dois anos de antiguidade no seu grau, após análise comparativa dos méritos dos agentes contratados susceptíveis de serem classificados num grau mais elevado, bem como dos relatórios de que tenham sido objecto. Na análise comparativa dos méritos, a AACC tomará em especial consideração os relatórios sobre os agentes contratados, a utilização de línguas na execução das suas funções, para além daquela em que já deram provas de conhecimento aprofundado nos termos da alínea e) do n.o 3 do artigo 104.o e, sempre que se justifique, o nível das responsabilidades que exercem.
4. O agente contratado só pode aceder a um grupo de funções mais elevado mediante participação num processo geral de selecção.
CAPÍTULO 4
Condições de trabalho
Artigo 110.o
São aplicáveis por analogia os artigos 41.o a 57.o
CAPÍTULO 5
Remuneração e reembolso de despesas
Artigo 111.o
Sem prejuízo das alterações previstas nos artigos 112.o e 113.o, são aplicáveis por analogia os artigos 58.o a 66.o
Artigo 112.o
A tabela dos vencimentos de base é a estabelecida de acordo com o quadro fixado no artigo 93.o do ROA das CE.
Artigo 113.o
Sem prejuízo do n.o 3 do artigo 63.o, o subsídio de instalação previsto no n.o 1 e o subsídio de reinstalação previsto no n.o 2 do mesmo artigo não podem ser inferiores a:
-
734,76 EUR para o agente contratado que tenha direito a abono de lar e
-
435,62 EUR para o agente contratado que não tenha direito a esse abono.
CAPÍTULO 6
Secção A
Segurança Social
Artigo 114.o
São aplicáveis por analogia os artigos 67.o a 69.o. No entanto, os n.os 4 e 5 do artigo 67.o não são aplicáveis a agentes contratados que tenham permanecido ao serviço da Agência até à idade de 63 anos, salvo se tiverem estado em funções como agentes contratados por um período superior a três anos.
Artigo 115.o
1. Um antigo agente contratado que fique desempregado após a cessação das suas funções na Agência e:
a)
não seja beneficiário de um subsídio de invalidez a cargo da Agência,
b)
cuja cessação de funções não seja consequência de exoneração ou rescisão do contrato por razões disciplinares,
c)
que tenha completado um período mínimo de serviço de seis meses,
d)
que tenha residência num Estado-Membro da União Europeia,
beneficia de um subsídio de desemprego mensal, nas condições seguidamente indicadas.
Se tiver direito a um subsídio de desemprego ao abrigo de um regime nacional, será obrigado a declarar esse facto à Agência. Nesse caso, o montante desse subsídio será deduzido do montante pago em conformidade com o n.o 3.
2. Para beneficiar do subsídio de desemprego, o antigo agente contratado deve:
a)
estar inscrito, a seu pedido, como candidato a emprego nos serviços de emprego do Estado-Membro da União Europeia onde tiver fixado a sua residência;
b)
preencher as obrigações previstas na legislação desse Estado-Membro da União Europeia para os beneficiários de prestações de desemprego ao abrigo dessa legislação;
c)
transmitir mensalmente à Agência um certificado emitido pelo serviço nacional competente, especificando se cumpriu ou não as obrigações e condições fixadas nas alíneas a) e b).
Ainda que as obrigações de carácter nacional referidas na alínea b) não tenham sido cumpridas, o subsídio pode ser concedido ou mantido pela Agência em caso de doença, acidente, maternidade, invalidez ou situação reconhecida como análoga, ou de dispensa pela entidade nacional competente do cumprimento dessas obrigações.
O Comité Director estabelecerá as disposições necessárias à aplicação do presente artigo.
3. O subsídio de desemprego é fixado por referência ao vencimento de base auferido pelo antigo agente contratado à data da cessação de funções. Este subsídio de desemprego é fixado em:
a)
60 % do vencimento de base durante um período inicial de doze meses;
b)
45 % do vencimento de base do décimo terceiro ao vigésimo quarto mês;
c)
30 % do vencimento de base do vigésimo quinto ao trigésimo sexto mês.
Após o período inicial de seis meses, durante o qual é aplicável o limite inferior mas não o limite superior adiante definidos, os montantes assim estabelecidos não podem ser inferiores a 878,64 EUR nem superiores a 1 757,28 EUR. Estes limites serão adaptados da mesma forma que a tabela de vencimentos constante do artigo 66.o do Estatuto dos Funcionários das CE, em conformidade com as normas idênticas às previstas no artigo 65.o desse Estatuto.
4. O subsídio de desemprego é pago ao antigo agente contratado a partir da data da cessação das suas funções, por um período máximo de trinta e seis meses, e não pode, em caso algum, exceder um terço da duração do serviço cumprido. Se, contudo, durante esse período, o antigo agente contratado deixar de reunir as condições previstas nos n.os 1 e 2, o pagamento do subsídio é interrompido. O subsídio voltará a ser pago se, antes do termo desse período, o antigo agente contratado voltar a reunir as referidas condições e não tiver adquirido o direito a um subsídio de desemprego nacional.
5. O antigo agente contratado que beneficie do subsídio de desemprego tem direito às prestações familiares em conformidade com as normas idênticas às previstas no artigo 67.o do Estatuto dos Funcionários das CE. O abono de lar é calculado com base no subsídio de desemprego, nas condições previstas no artigo 1.o do Anexo V do presente Estatuto.
O interessado deve declarar as prestações da mesma natureza pagas por outras fontes, quer a si próprio, quer ao seu cônjuge; essas prestações serão deduzidas das que são pagas em aplicação do presente artigo.
O antigo agente contratado que beneficie do subsídio de desemprego tem direito, em conformidade com o disposto no artigo 67.o, aplicável por analogia, à cobertura dos riscos de doença sem contribuição a seu cargo.
6. O subsídio de desemprego e as prestações familiares são pagos pelo Fundo Especial de Desemprego em euros. Estas prestações não estão sujeitas à aplicação de qualquer coeficiente de correcção.
7. As contribuições dos agentes contratados devem cobrir um terço do financiamento do regime de seguro de desemprego. Essa contribuição é fixada em 0,81 % do vencimento de base da pessoa em causa, após dedução de montante fixo de 798,77 EUR e não tendo em conta os coeficientes de correcção previstos no artigo 64.o do Estatuto dos Funcionários das CE. Essa contribuição, deduzida mensalmente do vencimento do agente contratado em questão, é paga, juntamente com os dois terços a cargo da Agência, ao Fundo Especial de Desemprego criado nos termos do artigo 28.o-A do ROA das CE. A taxa da contribuição será revista e adaptada, sempre que necessário, pela Agência, após um período de 6 anos, com base no risco de desemprego dos agentes contratados da Agência.
8. O subsídio de desemprego pago a um antigo agente contratado sem emprego está sujeito a normas idênticas às estabelecidas no Regulamento (CEE, Euratom, CECA) n.o 260/68 do Conselho que fixa as condições e o processo de aplicação do imposto estabelecido em proveito das Comunidades Europeias.
9. Os serviços nacionais competentes em matéria de emprego e de desemprego, agindo em conformidade com a respectiva legislação nacional, e a Agência assegurarão uma cooperação eficaz para a correcta aplicação do presente artigo.
10. As disposições de execução aprovadas nos termos do n.o 10 do artigo 70.o são aplicáveis ao presente artigo, sem prejuízo do terceiro parágrafo do n.o 2 do presente artigo.
Artigo 116.o
É aplicável por analogia o disposto no artigo 71.o, relativamente ao subsídio de nascimento, e no artigo 72.o, relativamente à assunção pela Agência das despesas aí previstas.
Artigo 117.o
Podem ser concedidos donativos, empréstimos ou adiantamentos ao agente contratado durante a vigência do seu contrato ou após o seu termo, sempre que o agente contratado estiver incapacitado de trabalhar, na sequência de doença grave ou prolongada, de invalidez ou de acidente ocorrido durante esse período, e provar que não está abrangido por outro regime de segurança social.
Secção B
Cobertura dos riscos de invalidez e morte
Artigo 118.o
O agente contratado está protegido, nas condições seguidamente previstas, contra os riscos de morte e invalidez que possam ocorrer durante o período do seu contrato.
As prestações e garantias previstas na presente secção ficam suspensas se a remuneração recebida pelo agente contratado nos termos do seu contrato for suspensa por força do disposto no presente Estatuto.
Artigo 119.o
Se o exame médico que precede a admissão do agente contratado revelar que este último sofre de doença ou invalidez, a AACC pode decidir que o agente contratado beneficie das garantias previstas em matéria de invalidez ou morte apenas no termo de um período de cinco anos a contar da data da sua entrada ao serviço na Agência.
O agente contratado pode recorrer dessa decisão junto da Comissão de Invalidez prevista no artigo 75.o do presente Estatuto.
Artigo 120.o
1. O agente contratado que sofra de invalidez considerada total e que, por esse motivo, seja obrigado a suspender as suas funções na Agência, beneficia, enquanto durar essa incapacidade, de um subsídio de invalidez cujo montante é estabelecido da forma seguidamente indicada.
Quando o agente contratado beneficiário de um subsídio de invalidez atingir a idade de 65 anos, são aplicáveis as regras gerais do subsídio por cessação de funções. O subsídio por cessação de funções concedido é fixado com base no vencimento correspondente à classificação, em grau e escalão, do agente contratado no momento em que foi colocado na situação de invalidez.
2. A taxa do subsídio de invalidez é fixada em 70 % do último vencimento de base do agente contratado. No entanto, este subsídio não pode ser inferior ao vencimento de base mensal de um agente contratado do grupo de funções I, grau 1, escalão 1. O subsídio de invalidez será sujeito a uma contribuição para o regime de pensões, calculada com base nesse subsídio.
3. Quando a invalidez resultar de um acidente ocorrido no exercício das funções, decorrer de uma doença profissional ou de um acto praticado no interesse público, ou do facto de o interessado se ter arriscado para salvar uma vida humana, o subsídio de invalidez não pode ser inferior a 120 % do vencimento mensal de base de um agente contratado do grupo de funções I, grau 1, escalão 1. Nesse caso, o orçamento da ex-entidade empregadora toma a seu cargo a contribuição para o regime de pensões.
4. Se a invalidez tiver sido intencionalmente provocada pelo agente contratado, a AACC pode determinar que o agente beneficie unicamente do subsídio previsto no artigo 128.o
5. O beneficiário de um subsídio de invalidez tem igualmente direito às prestações familiares previstas no n.o 3 do artigo 59.o, em conformidade com o disposto no Anexo V; o abono de lar é calculado com base no subsídio do beneficiário.
Artigo 121.o
1. A situação de invalidez é determinada pela Comissão de Invalidez prevista no artigo 75.o
2. O direito a subsídio de invalidez constitui-se no dia subsequente ao do termo do contrato do agente contratado, nos termos dos artigos 95.o e 96.o, que são aplicáveis por analogia.
3. A Agência pode mandar examinar periodicamente o beneficiário de um subsídio de invalidez, a fim de se certificar de que continua a reunir as condições exigidas para receber esse subsídio. Se a Comissão de Invalidez verificar que essas condições deixaram de estar preenchidas, o agente contratado retoma a sua actividade na Agência, desde que o seu contrato não tenha expirado.
No entanto, se o interessado não puder ser readmitido ao serviço da Agência, o seu contrato pode ser rescindido mediante concessão de uma indemnização de um montante correspondente à remuneração que teria recebido durante o período de pré-aviso e, se for caso disso, à indemnização de rescisão de contrato prevista no artigo 95.o. É igualmente aplicável o artigo 128.o
Artigo 122.o
1. Os sucessores de um agente contratado falecido, determinados em conformidade com as normas idênticas às definidas no Capítulo III do Anexo VI, beneficiam de uma pensão de sobrevivência nas condições previstas nos artigos 123.o a 126.o
2. Se um antigo agente contratado beneficiário de um subsídio de invalidez vier a falecer, os seus sucessores, tal como definidos no Capítulo III do Anexo VI, beneficiarão de uma pensão de sobrevivência nas condições previstas no referido anexo.
3. Em caso de desaparecimento, há mais de um ano, de um agente contratado ou de um antigo agente contratado beneficiário de um subsídio de invalidez, as pensões provisórias do seu cônjuge e das pessoas consideradas como estando a cargo do desaparecido serão determinadas em conformidade com as normas idênticas às definidas nos Capítulos V e VI do Anexo VIII do Estatuto dos Funcionários das CE.
Artigo 123.o
O direito a pensão constitui-se no primeiro dia do mês subsequente ao da morte ou, se for caso disso, no primeiro dia do mês subsequente ao período em que o cônjuge sobrevivo, os órfãos ou as pessoas a cargo do agente contratado falecido beneficiem da sua remuneração, em aplicação do n.o 8 do artigo 59.o
Artigo 124.o
O cônjuge sobrevivo de um agente contratado beneficia de uma pensão de sobrevivência, nas condições previstas no Capítulo III do Anexo VI. O montante da pensão não pode ser inferior a 35 % do último vencimento de base mensal recebido pelo agente contratado, nem inferior ao vencimento de base mensal de um agente contratado do grupo de funções I, grau 1, escalão 1.
O beneficiário de uma pensão de sobrevivência tem direito, nas condições previstas no Anexo V, às prestações familiares referidas no n.o 3 do artigo 59.o. Todavia, o montante do abono por filho a cargo é igual ao dobro do montante do abono previsto na alínea b) do n.o 3 do artigo 59.o
Artigo 125.o
1. Quando o agente contratado ou antigo agente contratado beneficiário de um subsídio de invalidez falecer sem deixar cônjuge com direito a uma pensão de sobrevivência, os filhos considerados a seu cargo têm direito a uma pensão de órfão, de acordo com o artigo 81.o, aplicável por analogia.
2. O mesmo direito é reconhecido aos filhos que reúnam as mesmas condições, em caso de morte ou de novo casamento do cônjuge beneficiário de uma pensão de sobrevivência.
3. Se o agente contratado ou antigo agente contratado, beneficiário de um subsídio de invalidez, falecer sem que se encontrem reunidas as condições previstas no n.o 1, é aplicável por analogia o disposto no terceiro parágrafo do artigo 81.o
4. A pensão de órfão de uma pessoa equiparada a filho a cargo, na acepção do n.o 4 do artigo 2.o do Anexo V, não pode exceder um montante igual ao dobro do abono por filho a cargo. No entanto, o direito à pensão extingue-se se um terceiro estiver sujeito à obrigação de alimentos nos termos do direito nacional aplicável.
5. Em caso de adopção, a morte do pai ou mãe naturais que foram substituídos pelo pai ou mãe adoptivos, não pode dar lugar ao benefício de uma pensão de órfão.
6. O órfão tem direito ao abono escolar, nas condições previstas no artigo 3.o do Anexo V.
Artigo 126.o
Em caso de divórcio ou de várias categorias de familiares sobrevivos com direito a pensão de sobrevivência, esta é repartida de acordo com as regras fixadas no Capítulo III do Anexo VI.
Artigo 127.o
São aplicáveis por analogia os artigos 83.o e 84.o
Secção C
Subsídio por cessação de funções
Artigo 128.o
Aquando da cessação de funções, o agente contratado tem direito ao pagamento de um subsídio por cessação de funções ou à transferência do equivalente actuarial dos seus direitos a pensão de reforma, em conformidade com o artigo 1.o do Anexo VI.
Artigo 129.o
1. Se o agente contratado tiver usado da faculdade prevista no artigo 131.o, o seu subsídio por cessação de funções será reduzido proporcionalmente ao período em que foram efectuados os pagamentos.
2. O número anterior não se aplica a um agente contratado que, no prazo de três meses a contar da data em que o presente Estatuto tenha passado a ser-lhe aplicável, tenha requerido a possibilidade de efectuar o pagamento destas importâncias, acrescidas de juros compostos à taxa de 3,5 % ao ano, susceptíveis de revisão nos termos do artigo 87.o
Secção D
Financiamento do regime de cobertura dos riscos de invalidez e morte e do regime de pensões
Artigo 130.o
São aplicáveis por analogia os artigos 88.o e 89.o do presente Estatuto.
Artigo 131.o
De acordo com condições a fixar pela Agência, o agente contratado tem a faculdade de requerer que a Agência efectue os pagamentos que ele seja eventualmente obrigado a efectuar para a constituição ou manutenção do seu direito à pensão, ao seguro de desemprego, de invalidez, vida e doença, no país em que pela última vez tenha sido coberto por estes regimes. A Agência pode também decidir efectuar eventuais pagamentos que o agente contratado seja obrigado a efectuar para a constituição ou manutenção do direito a pensão no seu país de origem, mesmo na ausência de pedido desse agente contratado. A Agência deve, nesses casos, fundamentar a sua decisão. Durante estes períodos de quotização, o agente contratado não beneficia do regime de seguro de doença da Agência. Além disso, durante o período correspondente a estas quotizações, o agente contratado não fica coberto pelo regime de seguro de vida e de invalidez da Agência e não adquire direitos ao abrigo do regime de desemprego e de pensões da Agência.
O período efectivo de tais pagamentos para qualquer agente contratado não excederá os seis meses. No entanto, a Agência pode decidir prorrogar o referido período até um ano. Os pagamentos serão suportados pelo orçamento da Agência. Os pagamentos para constituição ou manutenção dos direitos de pensão não podem exceder duas vezes a taxa prevista no artigo 89.o
Secção E
Liquidação de direitos dos agentes contratados
Artigo 132.o
O regime de cobertura de riscos de invalidez e o regime de pensão de sobrevivência estão definidos nos artigos 19.o a 23.o do Anexo VI.
Secção F
Pagamento das prestações
Artigo 133.o
1. É aplicável por analogia o disposto nos artigos 83.o e 84.o do presente Estatuto, assim como o artigo 29.o do Anexo VI.
2. Qualquer importância devida por um agente contratado à Agência com fundamento no presente regime de previdência à data em que as prestações são exigíveis é deduzida do montante das prestações a pagar ao agente ou às pessoas a seu cargo. Esse reembolso pode ser escalonado por vários meses.
Secção G
Sub-rogação da Agência
Artigo 134.o
O disposto no artigo 93.o é aplicável à Agência por analogia.
CAPÍTULO 7
Reposições
Artigo 135.o
O artigo 94.o relativo às reposições é aplicável por analogia.
CAPÍTULO 8
Termo do serviço
Artigo 136.o
Os artigos 95.o a 99.o são aplicáveis por analogia aos agentes contratados.
Em caso de processo disciplinar contra um agente contratado, o Conselho de Disciplina a que se refere o artigo 142.o reúne com dois membros suplementares pertencentes ao mesmo grupo de funções e ao mesmo grau que o referido agente contratado. Estes dois membros suplementares são designados de acordo com um procedimento ad hoc estabelecido de comum acordo pela AACC e pelo Comité de Pessoal.
TÍTULO IV
REPRESENTAÇÃO DO PESSOAL
Artigo 137.o
1. É instituído um Comité de Pessoal, de acordo com regras a determinar pelo Comité Director.
2. O Comité de Pessoal representa os interesses do pessoal perante a Agência e assegura o contacto entre a Agência e o pessoal. Contribui para o bom andamento do serviço, permitindo ao pessoal a expressão da sua opinião.
Leva ao conhecimento dos órgãos competentes da Agência quaisquer dificuldades com implicações gerais em termos de interpretação e aplicação do presente Estatuto. Pode ser consultado sobre qualquer dificuldade desta natureza.
O Comité de Pessoal apresenta aos órgãos competentes da Agência sugestões sobre a organização e o funcionamento do serviço e propostas de melhoria das condições de trabalho do pessoal ou das suas condições de vida.
O Comité de Pessoal participa na gestão e supervisão dos serviços de carácter social criados pela Agência no interesse do seu pessoal. O Comité pode, com o acordo da Agência, criar esses mesmos serviços.
TÍTULO V
PROCESSO DISCIPLINAR
Secção A
Disposições gerais
Artigo 138.o
1. Os membros do pessoal ou antigos membros do pessoal que, intencionalmente ou por negligência, não cumpram as obrigações decorrentes do presente Estatuto, são passíveis de sanção disciplinar.
2. Sempre que tomar conhecimento de provas de incumprimento na acepção do n.o 1, a AACC pode abrir um inquérito administrativo a fim de indagar se esse incumprimento se verificou.
Artigo 139.o
1. Sempre que uma averiguação interna revelar a eventual implicação pessoal de um membro do pessoal ou de um antigo membro do pessoal, essa pessoa será rapidamente informada, desde que isso não prejudique o desenrolar da averiguação. Em circunstância alguma poderão ser tiradas conclusões no final do inquérito que mencionem o nome do membro do pessoal sem que lhe tenha sido dada a possibilidade de formular as suas observações relativamente aos factos que lhe dizem respeito. As conclusões farão referência a essas observações.
2. Nos casos que exijam confidencialidade absoluta para efeitos da averiguação e impliquem o recurso a procedimentos de investigação da competência de uma instância judicial nacional, o cumprimento da obrigação de convidar o membro do pessoal a formular as suas observações pode ser diferido, com o acordo da AACC. Nestes casos, nenhum processo disciplinar pode ser instaurado sem que o membro do pessoal tenha tido a possibilidade de apresentar as suas observações.
3. Se, na sequência de uma averiguação interna, não puder ser formulada qualquer acusação contra um membro do pessoal, a averiguação em causa deve ser arquivada por decisão do director da Agência, que do facto informará, por escrito, o membro do pessoal e a Agência. O membro do pessoal pode solicitar que essa decisão conste do seu processo individual.
4. A AACC informa o interessado depois de terminado o inquérito, comunica-lhe as conclusões do relatório de investigação e envia-lhe, a seu pedido, todos os documentos directamente relacionados com as alegações formuladas contra ele, sob reserva da protecção dos legítimos interesses de terceiros.
Artigo 140.o
Após ter comunicado ao membro do pessoal todas as provas constantes do processo e depois de o ter ouvido, a AACC pode, com base no relatório de investigação:
a)
decidir que não poderá ser deduzida qualquer acusação contra o membro do pessoal; nesse caso, o próprio será informado por escrito;
b)
decidir que, mesmo em caso de incumprimento ou de presumível incumprimento das suas obrigações, não serão adoptadas sanções disciplinares; se for caso disso, poderá limitar-se a fazer uma advertência ao membro do pessoal;
c)
em caso de incumprimento das obrigações na acepção do artigo 138.o:
i)
decidir abrir o processo disciplinar previsto na Secção D do presente Título ou
ii)
decidir abrir um processo disciplinar perante o Conselho de Disciplina.
Artigo 141.o
Se, por razões objectivas, não puder ser ouvido em aplicação do disposto no presente título, o membro do pessoal poderá no entanto ser convidado a formular observações por escrito ou fazer-se representar por alguém da sua escolha.
Secção B
Conselho de Disciplina
Artigo 142.o
1. É instituído, na Agência, um Conselho de Disciplina. Pelo menos um membro desse Conselho, eventualmente o seu presidente, será escolhido de entre o pessoal do Conselho da União Europeia.
2. O Conselho de Disciplina é composto por um presidente e quatro membros efectivos, que podem ser substituídos por suplentes, dos quais pelo menos um deve pertencer ao mesmo grupo de funções que o membro do pessoal objecto de processo disciplinar.
Artigo 143.o
1. A AACC e o Comité de Pessoal a que se refere o artigo 137.o designam cada um simultaneamente dois membros efectivos e dois suplentes.
2. O presidente e o seu suplente são designados pela AACC.
3. O presidente, os membros efectivos e os suplentes são designados por um período de três anos. No entanto, relativamente aos membros efectivos e suplentes, a Agência pode prever um prazo inferior, no mínimo de um ano.
4. Nos cinco dias após a constituição do Conselho de Disciplina, o membro do pessoal em causa tem o direito de recusar um dos membros desse Conselho. A Agência tem igualmente o direito de recusar um dos membros do Conselho de Disciplina.
Dentro do mesmo prazo, os membros do Conselho de Disciplina podem pedir escusa por motivos legítimos e devem retirar-se se existir um conflito de interesses.
Artigo 144.o
O Conselho de Disciplina é assistido por um secretário nomeado pela AACC.
Artigo 145.o
1. O presidente e os membros do Conselho de Disciplina serão plenamente independentes no exercício das suas funções.
2. As deliberações e os trabalhos do Conselho de Disciplina são secretos.
Secção C
Sanções disciplinares
Artigo 146.o
1. A AACC pode aplicar uma das seguintes sanções:
a)
advertência por escrito;
b)
repreensão;
c)
suspensão de subida de escalão por período determinado, que pode variar entre um mês e vinte e três meses;
d)
descida de escalão;
e)
classificação num grau inferior por período determinado, que pode variar entre 15 dias e um ano;
f)
classificação num grau inferior no mesmo grupo de funções;
g)
classificação num grupo de funções inferior, com ou sem descida de grau;
h)
demissão e, quando justificado, retenção, por prazo determinado, do montante do subsídio de invalidez, sem que os efeitos desta sanção sejam extensivos às pessoas a cargo do membro do pessoal. Se tal redução for aplicada, o rendimento do antigo membro do pessoal não pode todavia ser inferior ao mínimo vital correspondente ao vencimento de base de um agente temporário no primeiro escalão do primeiro grau, acrescido das eventuais prestações familiares devidas.
2. No caso de um membro do pessoal beneficiário de um subsídio de invalidez, a AACC pode decidir reter, por prazo determinado, o montante desse subsídio, sem que os efeitos dessa sanção sejam extensivos às pessoas a cargo do membro do pessoal. O rendimento do membro do pessoal não pode todavia ser inferior ao mínimo vital correspondente ao vencimento de base de um agente temporário no primeiro escalão do grau 1, acrescido das eventuais prestações familiares devidas.
3. A mesma falta não pode dar origem a mais de uma sanção disciplinar.
Artigo 147.o
A severidade da sanção disciplinar imposta deve ser proporcional à gravidade da falta cometida. Para determinar a gravidade da falta e tomar uma decisão quanto à sanção a aplicar, serão tidos em conta, em especial:
a)
a natureza da falta e as circunstâncias em que ocorreu,
b)
a importância do prejuízo causado à integridade, à reputação ou aos interesses da Agência,
c)
o grau de dolo ou negligência que envolve a falta cometida,
d)
os motivos que levaram o membro do pessoal a cometer a falta,
e)
o grau e antiguidade do membro do pessoal,
f)
o grau de responsabilidade do membro do pessoal,
g)
o nível das funções e das responsabilidades do membro do pessoal,
h)
a repetição dos actos ou comportamentos faltosos,
i)
a conduta do membro do pessoal ao longo da sua carreira.
Secção D
Processos disciplinares sem recurso ao Conselho de Disciplina
Artigo 148.o
A AACC pode decidir aplicar a sanção de advertência por escrito ou de repreensão sem consultar o Conselho de Disciplina. O membro do pessoal acusado será ouvido pela AACC previamente à aplicação destas sanções.
Secção E
Processo disciplinar perante o Conselho de Disciplina
Artigo 149.o
1. A AACC submeterá um relatório ao Conselho de Disciplina, indicando claramente os factos imputados e, quando adequado, as circunstâncias em que ocorreram, incluindo qualquer circunstância agravante ou atenuante.
2. O relatório será transmitido ao membro do pessoal acusado e ao presidente do Conselho de Disciplina, que o levará ao conhecimento dos membros do Conselho de Disciplina.
Artigo 150.o
1. Ao receber o relatório, o membro do pessoal acusado tem o direito de conhecer integralmente o seu processo individual e de tirar cópias de todos os documentos relevantes do processo, incluindo dos elementos de prova que lhe sejam favoráveis.
2. O membro do pessoal acusado dispõe, para preparar a sua defesa, de um prazo mínimo de quinze dias, a contar da data da recepção do relatório que dá início ao processo disciplinar.
3. O membro do pessoal acusado pode ser assistido por uma pessoa da sua escolha.
Artigo 151.o
1. Se, na presença do presidente do Conselho de Disciplina, o membro do pessoal acusado reconhecer que cometeu a falta e aceitar sem reservas o relatório a que se refere o artigo 148.o do presente Estatuto, a AACC pode, no respeito do princípio da proporcionalidade entre a natureza da falta e a sanção a aplicar, retirar o processo do Conselho de Disciplina. Sempre que um processo for retirado do Conselho de Disciplina, o presidente desse Conselho emitirá um parecer sobre a sanção a aplicar.
2. De acordo com este procedimento, a AACC, em derrogação do disposto no artigo 148.o, pode aplicar uma das sanções previstas nas alíneas a) a d) do n.o 1 do artigo 146.o
3. Antes de reconhecer a sua falta, o membro do pessoal em causa deve ser informado das possíveis consequências desse reconhecimento.
Artigo 152.o
Antes da primeira reunião do Conselho de Disciplina, o presidente encarrega um dos seus membros de preparar um relatório geral sobre o caso e informa do facto os outros membros do Conselho de Disciplina.
Artigo 153.o
1. O membro do pessoal acusado será ouvido pelo Conselho de Disciplina; nessa ocasião, pode apresentar observações por escrito ou oralmente, pessoalmente ou por intermédio de um representante. Pode apresentar testemunhas.
2. A Agência é representada no Conselho de Disciplina por um membro do pessoal mandatado pela AACC para o efeito, que disporá de direitos idênticos aos do membro do pessoal acusado.
Artigo 154.o
1. Caso não se julgue suficientemente esclarecido sobre os factos imputados ao interessado ou sobre as circunstâncias em que estes ocorreram, o Conselho de Disciplina pode ordenar que se proceda a instrução contraditória.
2. A instrução contraditória será conduzida pelo presidente ou por um membro do Conselho de Disciplina, em nome do Conselho. Para efeitos da instrução contraditória, o Conselho de Disciplina pode solicitar que lhe seja transmitido qualquer documento relacionado com o processo que lhe foi submetido. A Agência responderá a qualquer pedido desse tipo dentro do prazo eventualmente fixado pelo Conselho de Disciplina. Quando um pedido deste tipo for dirigido ao membro do pessoal, será tomada devida nota de uma eventual recusa em responder.
Artigo 155.o
Em face dos elementos apresentados e tendo em conta as eventuais declarações orais ou por escrito, bem como os resultados da instrução contraditória realizada, o Conselho de Disciplina emitirá, por maioria, um parecer fundamentado sobre a existência dos factos imputados ao acusado e sobre a eventual sanção a que esses factos possam dar origem. Este parecer será assinado por todos os membros do Conselho de Disciplina. Qualquer membro do Conselho pode juntar ao parecer uma opinião divergente. O Conselho de Disciplina transmitirá o parecer à AACC e ao membro do pessoal acusado no prazo de dois meses a contar da data da recepção do relatório da AACC, desde que esse prazo seja adequado ao grau de complexidade do processo. Sempre que se proceda a instrução contraditória por iniciativa do Conselho de Disciplina, o prazo será de quatro meses, desde que esse prazo seja adequado ao grau de complexidade do processo.
Artigo 156.o
1. O presidente do Conselho de Disciplina não vota, excepto em questões processuais ou em caso de empate na votação.
2. O presidente assegura a execução das decisões tomadas pelo Conselho de Disciplina e leva ao conhecimento de cada um dos seus membros todas as informações e documentos relativos ao processo.
Artigo 157.o
O secretário redige uma acta das reuniões do Conselho de Disciplina. As testemunhas assinam o auto dos seus depoimentos.
Artigo 158.o
1. As despesas incorridas no decurso do processo disciplinar por iniciativa do membro do pessoal, nomeadamente os honorários pagos a uma pessoa escolhida para o assistir ou assegurar a sua defesa, serão suportados por esse membro, quando do processo disciplinar resultar a aplicação de uma das sanções previstas no artigo 146.o
2. No entanto, a AACC pode decidir de maneira diferente, em casos excepcionais, quando o encargo for excessivo para o membro do pessoal em causa.
Artigo 159.o
1. Após ter ouvido o membro do pessoal, a AACC tomará a sua decisão de acordo com os artigos 146.o e 147.o do presente Estatuto, no prazo de dois meses a contar da recepção do parecer do Conselho de Disciplina. A decisão deve ser fundamentada.
2. Se a AACC decidir encerrar o processo sem aplicação de qualquer sanção disciplinar, informará imediatamente por escrito o membro do pessoal. Este pode solicitar que esta decisão conste do seu processo individual.
Secção F
Suspensão
Artigo 160.o
1. Quando a AACC acusar um membro do pessoal de falta grave, quer por incumprimento das suas obrigações profissionais, quer por infracção de direito comum, pode suspendê-lo imediatamente por um período determinado ou indeterminado.
2. A AACC tomará esta decisão após ter ouvido o membro do pessoal acusado, salvo em circunstâncias excepcionais.
Artigo 161.o
1. A decisão de suspensão deve especificar se, durante o período de suspensão, o membro do pessoal interessado conserva a sua remuneração completa, ou a que parte da mesma é aplicada uma retenção. O montante pago ao membro do pessoal não pode, em caso algum, ser inferior ao mínimo vital correspondente ao vencimento de base de um agente temporário no primeiro escalão do grau 1, acrescido das eventuais prestações familiares devidas.
2. A situação do membro do pessoal suspenso deve ser definitivamente regularizada no prazo de seis meses a contar da data em que a decisão de suspensão produzir efeitos. Se não tiver sido tomada qualquer decisão no termo do prazo de seis meses, o interessado receberá, de novo, a sua remuneração completa, sem prejuízo do disposto no n.o 3.
3. A retenção sobre a remuneração pode ser mantida para além do prazo de seis meses a que se refere o n.o 2, se o membro do pessoal for incriminado pela lei penal pelos mesmos factos e se se encontrar detido em consequência dessa incriminação. Neste caso, o membro do pessoal não receberá a sua remuneração completa até que o tribunal competente tenha decidido a sua libertação.
4. Os montantes retidos nos termos do n.o 1 serão reembolsados ao membro do pessoal se a decisão final impuser uma sanção disciplinar não superior a advertência por escrito, repreensão ou suspensão de subida de escalão por um período determinado, ou se não for imposta qualquer sanção disciplinar; neste último caso, o reembolso será acrescido de juros compostos à taxa definida no artigo 87.o
Secção G
Processo penal paralelo
Artigo 162.o
Se, pelos mesmos factos, for instaurado um processo contra o membro do pessoal, só será tomada uma decisão final depois de o tribunal competente ter proferido uma sentença definitiva.
Secção H
Disposições finais
Artigo 163.o
Um membro do pessoal punido com uma sanção disciplinar que não seja a demissão pode, decorridos três anos, no caso de uma advertência por escrito ou repreensão, ou seis anos, no caso de qualquer outra sanção, requerer a eliminação de qualquer referência a tal sanção no seu processo individual. A AACC decidirá se deve ser dado provimento a este requerimento.
Artigo 164.o
O processo disciplinar pode ser reaberto pela AACC, por sua própria iniciativa ou a requerimento do membro do pessoal interessado, se surgirem factos novos apoiados em meios de prova pertinentes.
Artigo 165.o
Se, em aplicação do artigo 159.o, nenhuma acusação tiver sido formulada contra o membro do pessoal, este tem direito a requerer a reparação do prejuízo sofrido, através de publicidade adequada da decisão da AACC.
Artigo 166.o
O Comité Director poderá aprovar disposições de execução para estes procedimentos.
TÍTULO VI
VIAS DE RECURSO
Artigo 167.o
1. Qualquer pessoa a quem o presente Estatuto seja aplicável pode apresentar um requerimento à AACC, convidando-a a tomar uma decisão a seu respeito. A AACC comunicará ao interessado a sua decisão fundamentada num prazo de quatro meses a contar da data da introdução do requerimento. No termo desse prazo, a falta de resposta ao requerimento será considerada como indeferimento tácito, susceptível de reclamação nos termos do n.o 2.
2. Qualquer pessoa a quem o presente Estatuto seja aplicável pode apresentar à AACC uma reclamação contra qualquer acto que lhe cause prejuízo, quer porque a dita autoridade tenha tomado uma decisão, quer porque se tenha abstido de tomar uma medida imposta pelo presente Estatuto. Essa reclamação deve ser apresentada no prazo de três meses. Esse prazo começa a correr:
-
à data de publicação do acto, se se tratar de uma medida de carácter geral;
-
à data da notificação da decisão ao destinatário e, em todo o caso, o mais tardar a partir da data em que o interessado dela tiver tomado conhecimento, se se tratar de uma medida de carácter individual; todavia, se um acto de carácter individual contiver uma reclamação relativa a outra pessoa que não o destinatário, este prazo começará a correr, relativamente a essa pessoa, a partir da data em que ela tiver tomado conhecimento do referido acto e, em todo o caso, o mais tardar a partir da data da sua publicação;
-
no termo do prazo fixado para a resposta da referida autoridade, quando a reclamação tiver por objecto um indeferimento tácito nos termos do n.o 1.
A AACC comunica ao interessado a sua decisão fundamentada no prazo de quatro meses a contar da data de apresentação da reclamação. Findo esse prazo, a falta de resposta à reclamação será considerada como um indeferimento tácito, susceptível de recurso nos termos do artigo 169.o
TÍTULO VII
COMISSÃO DE RECURSO
Artigo 168.o
1. É instituída uma Comissão de Recurso competente para deliberar sobre qualquer litígio que oponha a Agência a qualquer pessoa visada no presente Estatuto.
2. A Comissão de Recurso é composta por quatro juízes, designados pelo prazo de seis anos pelo Conselho da União Europeia, de entre os candidatos apresentados pelos Estados-Membros participantes, depois de consultado o Tribunal de Justiça das Comunidades Europeias. Todavia, no caso da primeira Comissão de Recurso, dois juízes serão designados por três anos e dois juízes por seis anos.
Caso a Comissão de Recurso não consiga deliberar por maioria, o presidente dispõe de um voto de qualidade.
3. Os juízes elegem entre si o presidente da Comissão de Recurso, por um prazo de três anos. O mandato do presidente é renovável.
4. Uma renovação parcial tem lugar de três em três anos. Os juízes cessantes podem ser novamente designados.
5. Os juízes da Comissão de Recurso são independentes. Não estão vinculados a nenhuma instrução.
6. Os juízes não podem exercer outras funções no seio da Agência durante a duração do seu mandato.
7. A Comissão de Recurso designa um secretário, cujo estatuto será fixado por ela.
Artigo 169.o
1. Um recurso só é admissível perante a Comissão de Recurso:
-
se a AACC tiver recebido já uma reclamação, em aplicação do n.o 2 do artigo 167.o e no prazo nele estipulado e
-
se essa reclamação tiver sido objecto de decisão explícita ou tácita de indeferimento.
2. O recurso a que se refere o n.o 1 deve ser formulado no prazo de três meses. Esse prazo começa a correr:
-
à data da notificação da decisão tomada em resposta à reclamação,
-
no termo do prazo de resposta, sempre que o recurso incida sobre uma decisão tácita de indeferimento de uma reclamação apresentada em aplicação do n.o 2 do artigo 166.o; no entanto, quando uma decisão explícita de indeferimento de uma reclamação ocorrer após a decisão tácita de indeferimento, mas antes da expiração do prazo de recurso, essa decisão faz novamente correr o prazo do recurso.
3. Em derrogação ao n.o 1 do presente artigo, depois de ter apresentado uma reclamação à AACC na acepção do n.o 2 do artigo 167.o, o interessado pode recorrer imediatamente à Comissão de Recurso, sob condição de que, a esse recurso, seja anexo um pedido destinado a obter a suspensão da execução do acto contestado ou a aprovação das medidas provisórias. Nesse caso, o processo principal perante a Comissão de Recurso é suspenso até decisão explícita ou tácita de indeferimento da reclamação.
4. Dentro dos limites e condições fixados pelo regulamento de processo, as partes podem fazer-se acompanhar por uma pessoa de sua escolha.
5. A Comissão de Recurso adopta o seu regulamento de processo, a aprovar pelo Conselho da União Europeia, de comum acordo com o Tribunal de Justiça das Comunidades Europeias. A Comissão de Recurso pode alterar o regulamento de processo. As alterações devem ser aprovadas pelo Conselho, de comum acordo com o Tribunal de Justiça.
6. Até à entrada em vigor do seu regulamento de processo, a Comissão de Recurso aplicará, mutatis mutandis, o regulamento de processo do Tribunal de Primeira Instância das Comunidades Europeias.
7. A Comissão de Recurso delibera sobre as custas do processo. Sob reserva das disposições específicas do regulamento de processo, a parte vencida é condenada ao pagamento das custas, caso a Comissão de Recurso decida nesse sentido.
TÍTULO VIII
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 170.o
1. As disposições do presente Estatuto respeitantes aos direitos e deveres (artigos 10.o a 34.o e 103.o), às condições de recrutamento [artigos 36.o - à excepção da alínea a) do n.o 2 - a 40.o e artigos 104.o a 109.o - à excepção da alínea do n.o 3 do artigo 103.o], às condições de trabalho (artigos 41.o a 57.o e artigo 110.o), ao fim do contrato (artigos 95.o a 99.o e 136.o) e ao processo disciplinar (artigos 138.o a 166.o) podem ser alteradas, dentro do necessário, pelo Comité Director da Agência, deliberando em conformidade com o ponto 1.10 do n.o 1 do artigo 9.o e com o ponto 3.1 do n.o 3 do artigo 11.o da Acção Comum 2004/551/PESC. Todas as propostas de alteração serão enviadas ao Conselho. Tais alterações serão consideradas aprovadas, a menos que o Conselho, deliberando por maioria qualificada no prazo de dois meses, decida modificá-las.
2. Eventuais alterações a outras disposições do presente Estatuto, nomeadamente no que se refere à remuneração, aos subsídios e às prestações da segurança social, são aprovadas pelo Conselho, deliberando por unanimidade, sob proposta do Comité Director.
Artigo 171.o
No prazo de três anos após a entrada em vigor do presente Estatuto ou aquando da entrada em vigor do Tratado que estabelece uma Constituição para a Europa, consoante o que se verificar primeiro, o Conselho da União Europeia avaliará e alterará o presente Estatuto ou decidirá sobre o termo da sua vigência, conforme adequado.
Artigo 172.o
A presente decisão produz efeitos a partir da data da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
Feito em Bruxelas, em 24 de Setembro de 2004.