32002L0096
L 037/24
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА 2002/96/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 27 януари 2003 година
относно отпадъци от електрическо и електронно оборудване (ОЕЕО)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 175, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Комисията (1),
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (3),
като действаха в съответствие с процедурата, предвидена в член 251 от Договора в светлината на общия проект, одобрен от Помирителния комитет на 8 ноември 2004 г. (4),
като имат предвид, че:
(1)
Целите на Общността в областта на околната среда са по-специално съхраняването, предпазването и подобряването качеството на околната среда, защита здравето на човека и рационалното и благоразумното използване на природните ресурси. Тази политика е основана на принципа на предпазливост и принципите за предприемане на превантивни мерки и принципите, че вредите върху околната среда следва приоритетно да се отстраняват при техния източник, и че замърсителят следва да плаща.
(2)
Програмата на Общността за политика и действие по отношение на околната среда и устойчивото развитие (Петата програма на Общността за политика и действие в областта на околната среда и устойчивото развитие) (5) обявява, че постигането на устойчиво развитие изисква значителни промени в сегашния модел на развитие, производство, консумация и поведение и препоръчва, inter alia, намаляване прекомерната консумация на природни ресурси и превенция на замърсяването. Тя определя отпадъците от електрическо и електронно оборудване (ОЕЕО) като една от областите, които се цели да бъдат регулирани, по отношение прилагането принципите на превенция, оползотворяване и безопасно изхвърляне на отпадъци.
(3)
Съобщението на Комисията от 30 юли 1996 г. за преглед на стратегията на Общността относно управлението на отпадъците заявява, че където не може да се избегне образуване на отпадъци, те следва да се използват отново или да се възстановят за материал или енергия.
(4)
Съветът в своята Резолюция от 24 февруари 1997 г. относно стратегията на Общността за управление на отпадъците (6) настоява за нуждата от насърчаване оползотворяването на отпадъци с оглед намаляване количеството отпадъци за изхвърляне и запазване на природните ресурси, по-специално чрез повторна употреба, рециклиране, наторяване и оползотворяване на енергия от отпадъци и признава, че изборът на възможности при всеки отделен случай трябва да бъде съобразен с ефектите върху околната среда и икономиката, и че докато има напредък в науката и технологиите и се продължава да се работи върху анализа на цикъла на живот, повторното използване и оползотворяване се предпочитат, когато и доколкото те са най-добрите варианти за околната среда. Съветът също покани Комисията да разработи, колкото е възможно по скоро, подходяща последваща работа по проектите с приоритетна програми за отпадъци, включително за ОЕЕО.
(5)
Европейският парламент в своята Резолюция от 14 ноември 1996 г. (7), изисква Комисията да предостави предложения за директиви относно отпадъците, включително отпадъци от електрическо и електронно оборудване, и да основе тези предложения на принципа за отговорността на производителя. Европейският парламент, в същата резолюция, изиска Съветът и Комисията да направят предложение за намаляване обема на отпадъците.
(6)
Директива 75/442/ЕИО на Съвета от 15 юли 1975 г. за отпадъците (8) предвижда, че чрез отделни директиви може да се създават специални правила за определени случаи или допълващи тези в Директива 75/442/ЕИО за управление на определени категории отпадъци.
(7)
Количеството ОЕЕО, произведено в Общността, нараства бързо. Съставът на опасните компонентни в електрическото и електронното оборудване (ЕЕО) е основна грижа при фазата на управление на отпадъците и рециклирането на отпадъци от електрическо и електронно оборудване не се извършва в необходимата степен.
(8)
Целта да се подобри управлението на ОЕЕО не може да бъде ефективно постигната от държавите-членки, действащи поотделно. По-специално различното прилагане на национално ниво на принципа за отговорността на производителя може да доведе до значителни несъответствия във финансовата тежест, която поемат икономическите оператори. Наличието на различни национални политики относно управлението на ОЕЕО спъва ефективността на политиките за рециклиране. Поради тази причина основния критерий се определя на ниво Общност.
(9)
Разпоредбите на настоящата директива се прилагат за продукти и производители, независимо от това по какъв начин извършват продажбата, включително дистанционна и електронна продажба. В тази връзка дотолкова, доколкото е приложимо, задълженията на производителите и разпространителите, които използват канали за дистанционна и електронна продажба, прилагат същата форма и се налагат по същия начин, с цел да се избегне увеличаването на други канали, които да поемат разноските по прилагането разпоредбите на настоящата директива относно ОЕЕО, при които оборудването се продава чрез дистанционна и електронна продажба.
(10)
Настоящата директива се отнася за всяко електрическо и електронно оборудване, използвано от потребителите, и електрическо и електронно оборудване за лична употреба. Настоящата директива се прилага, без да се накърнява законодателството на Общността относно безопасността и здравните изисквания, с които се защитават всички, които са в контакт с ОЕЕО, така както и специалното законодателство на Общността за управление на отпадъците, по-специално Директива 91/157/ЕИО на Съвета от 18 март 1991 г. относно батериите и акумулаторите, съдържащи някои опасни вещества (9).
(11)
Директива 91/157/ЕИО на Съвета следва да бъде ревизирана колкото е възможно по скоро, по-специално в светлината на настоящата директива.
(12)
Регулирането чрез настоящата директива на отговорността на производителя, е едно от средствата за насърчаване разработването и произвеждането на електрическо и електронно оборудване, при което напълно се взема предвид и се улеснява тяхната поправка, възможно подобрение, повторна употреба, демонтиране и рециклиране.
(13)
С цел да се гарантират безопасността и здравето на хората, които разпространяват и които участват във връщането на ОЕЕО обратно, държавите-членки, в съответствие с националното законодателство и с това на Общността за безопасността и здравните изисквания, определят условията, при които разпространителите могат да откажат обратно връщане.
(14)
Държавите-членки насърчават разработването и произвеждането на електрическо и електронно оборудване, при което са взети предвид и са улеснени разглобяването и оползотворяването, по-специално повторната употреба и рециклирането на ОЕЕО, техните компоненти и материали. Производителите не следва да пречат на повторно използване на електрическо и електронно оборудване чрез специфични характеристики на дизайна или производствените процеси, освен ако такива специфични характеристики на дизайна или производствените процеси представляват най-важната полза, например по отношение на защитата на околната среда и/или изискванията за безопасност.
(15)
Разделното събиране е предварително условие, за да се гарантира специалното обработване и рециклиране на ОЕЕО, и е необходимо, за да се постигне избрано ниво на защита на човешкото здраве и околната среда в Общността. Потребителите следва активно да подпомагат постигането на успех при такова събиране и следва да бъдат насърчавани да връщат обратно отпадъци от електрическо и електронно оборудване. За тази цел следва да се поставят удобни съоръжения за връщане на ОЕЕО, включително обществени пунктове за събиране, където домакинствата да могат да връщат техните отпадъци безплатно.
(16)
За да се постигнат избрано ниво на защита и хармонизираните цели на Общността в областта на околната среда, държавите-членки приемат подходящите мерки с цел намаляване до минимум изхвърлянето на ОЕЕО като несортирани общински отпадъци и с цел да се постигне високо ниво на разделно събиране на ОЕЕО. За да се гарантира, че държавите-членки полагат усилия да създадат ефикасна система за събиране, от тях се изисква да постигнат високо ниво на събиране на отпадъци от електрическо и електронно оборудване от домакинствата.
(17)
За да се гарантира избягване на разпръскване на замърсители в рециклираните материали или отпадъците, е належащо да се извършва специална обработка на ОЕЕО. Такава обработка е най-ефективното средство за гарантиране съответствието с избраното ниво на защита на околната среда на Общността. Всяко учреждение и предприятие, което рециклира и обработва, спазва минимум стандарти, за да предотврати отрицателното въздействие върху околната среда, което е резултат от обработката на ОЕЕО. Използват се най-добрите налични техники за обработка, оползотворяване и рециклиране, при условие че те гарантират човешкото здраве и висока защита на околната среда. Най-добрите налични техники за обработка, оползотворяване и рециклиране могат да се определят допълнително в съответствие с процедурите на Директива 96/61/ЕО.
(18)
Ако е целесъобразно, се предпочита повторната употреба на ОЕЕО и техните компоненти, монтажни възли и резервни части. Когато повторната употреба не е за предпочитане, всички отпадъци от електрическо и електронно оборудване, които са разделно събрани, се изпращат за оползотворяване, по време на което се постига високо ниво на рециклиране и възстановяване. Като допълнение, производителите се насърчават да използват рециклирани материали в ново оборудване.
(19)
Основният принцип по отношение финансиране управлението на ОЕЕО се урежда на ниво Общност и финансовите схеми следва да поддържат висока степен на събираемост, така също и прилагането на принципа за отговорността на производителя.
(20)
Ползвателите на електрическо и електронно оборудване от домакинствата следва да имат възможност да връщат обратно ОЕЕО безплатно. Следователно производителите финансират събирането от съоръженията за събиране, както и обработката, оползотворяването и изхвърлянето на ОЕЕО. За да има максимален ефект от принципа за отговорност на производителя, всеки производител следва да е отговорен за финансиране управлението на отпадъците от неговата собствена продукция. Производителят следва да може да избира да изпълни това задължение или сам, или чрез обща схема за събиране. Всеки производител, който разпространява на пазара продукти, осигурява финансови гаранции, за да предотврати тежестта на разходите за управление на ОЕЕО от продукти, чиито производители вече не са на пазара, да премине върху обществото или останалите производители. Отговорността за финансиране управлението на стари отпадъци се разпределя между всички съществуващи производители в общата финансова схема, при която всички производители, съществуващи на пазара, когато правят разходи, дават своя дял пропорционално. Общите финансови схеми не следва да водят до игнориране на малките производители, вносителите и новите участници. По време на преходния период, при пускане в продажбата на нови продукти, производителите могат да представят на купувачите, на доброволни начала, разходите по събирането, обработката и изхвърлянето на отпадъците от миналото, от гледна точка на въздействието върху околната среда. Производителите, ползващи се от условията на тази разпоредба, гарантират, че упоменатите разходи не надвишават действително понесените разходи.
(21)
Информация за потребителите относно изискванията да не се изхвърлят ОЕЕО като несортирани общински отпадъци и разделното събиране на ОЕЕО, и относно системите за събиране и тяхната роля при управлението на ОЕЕО, е необходима за успеха при събирането на ОЕЕО. Такава информация предполага подходящо маркиране на електрическо и на електронно оборудване, които могат да бъдат поставени в кофи за боклук или подобни средства за събиране на отпадъци в общините.
(22)
Осигуряването от страна на производителите на информация за идентификацията на компонентите и материалите е важно за улесняване управлението, и по-специално обработката и оползотворяването/рециклирането на ОЕЕО.
(23)
Държавите-членки гарантират, че инфраструктурата за извършване на инспекции и мониторинг позволява да се извършва контрол за надлежното прилагане на настоящата директива, като се има предвид, inter alia, Препоръка 2001/331/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 април 2001 г. относно определяне на минимални критерии за екологични инспекции в държавите-членки (10).
(24)
За да се наблюдава постигането на целите на настоящата директива, е необходима информация относно теглото, или ако това не е възможно, относно броя на електрическото и на електронното оборудване, пуснати на пазара в Общността, и степента на събиране, повторна употреба (включително възможно повторното използване на целия уред, оползотворяването/рециклирането и износа на отпадъците от електрическо и електронно оборудване, събрани в съответствие с настоящата директива.
(25)
Чрез постигане на споразумение между компетентния орган и заинтересуваните икономически сектори, държавите-членки могат да решат да не прилагат определени разпоредби на настоящата директива, при условие че се спазят съответните изисквания.
(26)
Адаптирането към научния и технически прогрес на определени разпоредби от директивата, на списъка с продукти, попадащи в категориите, посочени в приложение I А, на селективната обработка на материали и компоненти на ОЕЕО, на техническите изисквания за съхраняване и обработка на ОЕЕО и на символите за маркиране на ЕЕО, се извършва от Комисията съгласно процедурата на комитета.
(27)
Мерките, необходими за изпълнение на настоящата директива, се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно определяне процедурите за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (11).
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цели
Целта на настоящата директива е, като основен приоритет, предотвратяването на образуване на отпадъци от електрическо и електронно оборудване (ОЕЕО) и в допълнение на това, повторната употреба, рециклирането и други форми на оползотворяване на такива отпадъци, така че да се намали изхвърлянето на отпадъци. Тя също цели да подобри функционирането на операторите по отношение на околната среда, които участват в жизнения цикъл на електрическото и електронното оборудване, т.е. производители, разпространители и потребители, и по-специално тези оператори, които директно участват в обработката на отпадъците от електрическо и електронно оборудване.
Член 2
Приложно поле
1. Настоящата директива се прилага за електрическо и електронно оборудване, попадащи в категориите, изброени в приложение I А, при условие че съответният уред не е част от друг вид уред, който не попада в приложното поле на настоящата директива. Приложение I Б съдържа списък с продукти, които попадат в категориите, посочени в приложение I А.
2. Настоящата директива се прилага, без да засяга законодателството на Общността относно безопасността и здравните изисквания и специалното законодателство на Общността относно управление на отпадъците.
3. Уредите, които са свързани със защитата на основните интереси за сигурност на държавите-членки, оръжия, амуниции и други военни материали са изключени от приложното поле на настоящата директива. Това обаче не важи за продукти, които не са предназначени за специални военни цели.
Член 3
Определения
По смисъла на настоящата директива се използват следните определения:
а)
„електрическо и електронно оборудване“ или ЕЕО означава уреди, които зависят от електрически ток или електромагнитно поле, за да работят правилно, както и уреди за генериране, трансфер и измерване на такъв ток и полета, попадащи в категориите, посочени в приложение I А, и разработени за употреба с напрежение не по-вече от 1 000 волта за променлив ток и 1 500 волта за постоянен ток;
б)
„отпадъци от електрическо и електронно оборудване“ или ОЕЕО означава електрическо и електронно оборудване, които са отпадъци по смисъла на член 1, буква а) от Директива 75/442/ЕИО, включително всички компоненти, монтажни връзки и резервни части, които са част от продукта по време на бракуването;
в)
„предотвратяване“ означава мерки, чрез които се намаляват количеството и вредността за околната среда на ОЕЕО и на материали и вещества, които се съдържат в тях;
г)
„повторна употреба“ означава всяка операция, с която ОЕЕО или техни компоненти се използват повторно за същата цел, за която са били предназначени, включително продължителната употреба на уредите или техните компоненти, които са върнати в пунктовете за събиране, на разпространителите, на тези, които ги рециклират, или на производителите;
д)
„рециклиране“ означава преработка в производствен процес на отпадъчните материали за тяхната първоначална цел или за друга цел, но без оползотворяване на енергия, което означава използване на запалими отпадъци като средство за генериране на енергия чрез пряко изгаряне със или без използването на други отпадъци, но с оползотворяване на топлина;
е)
„оползотворяване“ означава всяка от приложимите операции, описани в приложение II Б към Директива 75/442/ЕИО;
ж)
„изхвърляне“ означава всяка от приложимите операции, описани в приложение II А към Директива 75/442/ЕИО;
з)
„обработване“ означава всички дейности, извършвани след като всички ОЕЕО са били предадени в съответното съоръжение за почистване, разглобяване, раздробяване, оползотворяване и подготовка за изхвърляне и всякакви други операции, извършвани за оползотворяване и/или изхвърляне на ОЕЕО.
и)
„производител“ е всяко лице, което, независимо от начина на продажба, включително средствата за дистанционни съобщения в съответствие с Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 1997 г. относно защитата на потребителите по отношение на дистанционните договори (12):
i)
произвежда и продава електрическо и електронно оборудване със своя запазена марка,
ii)
препродава със своя запазена марка оборудване, произведено от друг доставчик, като прекупвачът не се счита за „производител“, ако запазената марка на производителя е поставена върху оборудването, както е посочено в подточка i), или
iii)
внася или изнася електрическо и електронно оборудване за професионални нужди в държава-членка.
Този, който осигурява изключително само финансиране съгласно и във връзка с някакво финансово споразумение, не се счита за „производител“, освен ако същият не действа като производител по смисъла на някоя от подточки от i) до iii);
й)
„разпространител“ означава всяко лице, което осигурява електрическо и електронно оборудване с търговска цел на лицето, което ще ги използва;
к)
„отпадъци от електрическо и електронно оборудване от домакинства“ означава отпадъци от електрическо и електронно оборудване, които идват от домакинства, както и от търговски, институционални и други източници, които поради своите качества и количество са подобни на тези от домакинствата;
л)
„опасни вещества и препарати“ означава всяко вещество или препарат, което се счита за опасно съгласно Директива 67/548/ЕИО (13) на Съвета или Директива 1999/45/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (14);
м)
„финансово споразумение“ означава всеки договор или споразумение за заем, лизинг, наем или продажба с отсрочено плащане относно всяко оборудване, независимо дали условията на този договор или споразумение, или на всеки допълнителен договор или споразумение предвиждат, че прехвърлянето на собствеността на това оборудване ще се или може да се състои.
Член 4
Разработване на продукта
Държавите-членки насърчават разработването и производството на електрическо и електронно оборудване, при които е взето предвид и се улеснява разглобяването на части и оползотворяването, по-специално повторната употреба и рециклирането на ОЕЕО, техните компоненти и материали. В този смисъл държавите-членки предприемат подходящите мерки, така че производителите да не попречат на повторното използване на ОЕЕО чрез специфични характеристики на дизайна или производствените процеси, освен ако такива специфични характеристики на дизайна или производствените процеси не представляват най-важната полза, например по отношение на защитата на околната среда и/или изискванията за безопасност.
Член 5
Разделно събиране
1. Държавите-членки предприемат подходящите мерки, за да намалят до минимум изхвърлянето на ОЕЕО като неразделени общински отпадъци и да постигнат високо ниво на разделно събиране на ОЕЕО.
2. За ОЕЕО от домакинствата държавите-членки гарантират, че до 13 август 2005 г.:
а)
са поставени удобни съоръжения, които позволяват на крайните държатели и разпространители да връщат такива отпадъци безплатно. Държавите-членки гарантират наличността и достъпа до необходимите съоръжения за събиране, взимайки предвид по-специално гъстотата на населението;
б)
когато се предоставя нов продукт, разпространителите са отговорни да гарантират, че този отпадък може да се върне обратно на разпространителя безплатно, въз основа на принципа на взаимност, доколкото оборудването е от сходен вид и изпълнява същите функции като предоставеното оборудване. Държавите-членки могат да се отклонят от тази разпоредба, при условие че гарантират, че връщането обратно на ОЕЕО не е по-сложно за крайния държател и при условие че тези системи остават безплатни за него. Държавите-членки, които използват тази разпоредба, съобщават на Комисията за това;
в)
без да нарушава разпоредбите на букви а) и б), производителят има право да създаде и действа по индивидуална и/или обща система за обратно връщане на ОЕЕО от домакинствата, при условие че тези системи следват целите на настоящата директива;
г)
вземайки предвид безопасността и здравните стандарти на национално ниво и ниво Общност, може да се откаже връщането по букви а) и б) на ОЕЕО, които представляват риск за здравето и безопасността на лицата, които работят с тях, поради наличие на вредни примеси. Държавите-членки постигат определени споразумения за такъв вид ОЕЕО.
Държавите-членки могат да обезпечат постигането на такива специфични споразумения за връщане на ОЕЕО съгласно букви а) и б), ако оборудването не съдържа основните компоненти, или ако оборудването съдържа отпадъци, различни от ОЕЕО.
3. В случай на ОЕЕО, различни от ОЕЕО от домакинства, и без да се нарушава член 9, държавите-членки гарантират, че производителите или трети страни, действащи от тяхно име, осигуряват събирането на такива отпадъци.
4. Държавите-членки гарантират, че всички ОЕЕО, събрани съгласно по-горните параграфи 1, 2 и 3, се транспортират до съоръженията за обработка, за които има разрешение съгласно член 6, освен ако тези устройства са повторно използвани като цяло. Държавите-членки гарантират, че предвиденото повторно използване не води до заобикаляне на настоящата директива, по-специално по отношение на членове 6 и 7. Събирането и транспортирането на разделно събрани ОЕЕО се извършва по начин, който оптимизира повторната употреба и рециклирането на тези компоненти или цели устройства, които могат да се рециклират или използват повторно.
5. Без да се засяга параграф 1, държавите-членки гарантират, че най-късно до 31 декември 2006 г. следва да се постигне степен на разделно събиране на ОЕЕО от минимум четири килограма средно за един жител на година.
Европейският парламент и Съветът, по предложение на Комисията и вземайки предвид техническия и икономически опит, натрупан от държавите-членки, определят нова задължителна цел до 31 декември 2008 г. Тя може да представлява процент от количествата електрическо и електронно оборудване, продадени на домакинствата през предходните години.
Член 6
Обработка
1. Държавите-членки гарантират, че производителите или трети страни, действащи от тяхно име, в съответствие със законодателството създават системи, чрез които се осигурява обработката на ОЕЕО чрез използване на най-добри налични техники за обработка, оползотворяване и рециклиране. Системите могат да бъдат създадени от производителите индивидуално и/или колективно. За да се гарантира съответствие с член 4 от Директива 75/442/ЕИО, обработването включва минимум отстраняване на всички течности и селективна обработка в съответствие с приложение II към настоящата директива.
Според процедурата, посочена в член 14, параграф 2, с приложение II могат да се въведат и други технологии за обработка, които гарантират поне същото ниво на защита на човешкото здраве и околната среда.
За целите на защитата на околната среда държавите-членки могат да създадат минимум стандарти за качество на обработката на събраните ОЕЕО. Държавите-членки, които изберат такива стандарти за качество, съобщават за това на Комисията, която публикува тези стандарти.
2. Държавите-членки гарантират, че всяка организация и предприятие, които извършват обработка, са получили разрешително от компетентните органи в съответствие с членове 9 и 10 от Директива 75/442/ЕИО.
Дерогацията от разрешителното, което се изисква съобразно член 11, параграф 1, буква б) от Директива 75/442/ЕИО, може да се прилага за дейности по оползотворяване на ОЕЕО, ако проверката се извърши от компетентния орган преди регистрацията, за да се гарантира съответствие с член 4 от Директива 75/442/ЕИО.
При проверката се прави преглед на:
а)
вида и количествата отпадъци, които следва да се обработват;
б)
основните технически изисквания, които следва да се спазват;
в)
предварителните мерки за безопасност, които следва да се вземат.
Проверката се извършва най-малко един път в годината и резултатите се съобщават на Комисията от държавите-членки.
3. Държавите-членки гарантират, че организациите и предприятията, извършващи обработката, съхраняват и обработват ОЕЕО при спазване на техническите изисквания, определени в приложение III.
4. Държавите-членки гарантират, че разрешителното или регистрацията, посочени в параграф 2, включват всички условия, необходими за постигане на съответствие с изискванията на параграфи 1 и 3 за постигане на целите на оползотворяването, посочени в член 7.
5. Действията по обработка може също така да бъдат предприети от външни за държавите-членки или Общността страни, при условие че транспортирането на ОЕЕО е в съответствие с Регламент (ЕИО) № 259/93 на Съвета от 1 февруари 1993 г. относно наблюдаването и контрола на превозите на отпадъци в рамките на, за и от Европейската общност (15).
ОЕЕО, изнесени от Общността в съответствие с Регламент (ЕИО) № 259/93 на Съвета, Регламент (ЕО) № 1420/1999 на Съвета от 29 април 1999 г. за определяне на общи правила и процедури, които да се прилагат за експедициите на определени типове отпадъци в определени страни, които не са членки на ОИСР (16) и Регламент (ЕО) № 1547/1999 на Комисията от 12 юли 1999 г. за определяне на процедури за контрол съгласно Регламент (ЕИО) № 259/93 на Съвета, които се прилагат за експедицията на определени видове отпадъци до определени страни, за които не се прилага окончателният вариант на Решение С (92)39 на ОИСР (17), се следят относно спазването на задълженията и целите, посочени в член 7, параграфи 1 и 2 от настоящата директива, само ако износителят може да докаже, че операциите по оползотворяване, повторна употреба и/или рециклиране са се извършили при условия, еквивалентни на изискванията на настоящата директива.
6. Държавите-членки насърчават организациите и предприятията, които извършват обработка, да въвеждат сертифицирани системи за управление на околната среда в съответствие с Регламент (ЕО) № 761/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 19 март 2001 г. за допускане на доброволното участие на организации в Схемата на Общността за управление по околната среда и одит (EMAS) (18).
Член 7
Оползотворяване
1. Държавите-членки гарантират, че производителите и трети лица, действащи от тяхно име, създават системи, индивидуално или колективно, в съответствие със законодателството но Общността, с които осигуряват оползотворяването на ОЕЕО, които са събрани разделно в съответствие с член 5. Държавите-членки дават приоритет на повторната употреба на целите уреди. До датата, посочена в параграф 4, тези уреди не се вземат предвид при определяне на целите, залегнали в параграф 2.
2. Относно ОЕЕО, определени за обработка в съответствие с член 6, държавите-членки гарантират, че до 31 декември 2006 г. производителите са постигнали следните цели:
а)
за ОЕЕО, попадащи в категории 1 и 10 на приложение I A,
-
степента на оползотворяване е увеличена до минимум 80 % от средното тегло за уред, и
-
повторно използваните и рециклирани компоненти, материали и вещества се увеличават на минимум 75 % от средното тегло за един уред;
б)
за ОЕЕО, попадащи в категории 3 и 4 на приложение I A,
-
степента на оползотворяване е увеличена до минимум 75 % от средното тегло за уред, и
-
повторно използваните и рециклирани компоненти, материали и вещества се увеличавта на минимум 65 % от средното тегло за един уред;
в)
за ОЕЕО, попадащи в категории 2, 5, 6, 7 и 9 на приложение I A,
-
степента на оползотворяване е увеличена до минимум 70 % от средното тегло за уред, и
-
повторно използваните и рециклирани компоненти, материали и вещества се увеличават на минимум 50 % от средното тегло за един уред;
г)
за газоразрядни лампи степента на компонентите, материалите и веществата, които са повторно използвани или рециклирани, достига минимум 80 % от теглото на лампите.
3. Държавите-членки гарантират, че за определяне на тези цели производителите или третите страни, действащи от тяхно име, запазват данни относно масата от ОЕЕО, техните компоненти, материали и вещества, когато те влизат и излизат от съоръженията за обработка и/или когато влизат в съоръжение за оползотворяване или рециклиране.
Комисията, в съответствие с процедурата, определена в член 14, параграф 2, създава подробни правила за съответствие на мониторинга, включително спецификации за материали, на държавите-членки с целите, посочени в параграф 2. Комисията представя тези мерки до 13 август 2004 г.
4. Европейският парламент и Съветът, действащи по предложение на Комисията, поставят нови цели за оползотворяване и повторна употреба/рециклиране, включително повторната употреба на уредите, когато е целесъобразно, както и на продукти, попадащи в категория 8 от приложение I A, до 31 декември 2008 г. Това се прави като се вземат предвид ползите за околната среда от електрическо и електронно оборудване, които са в употреба, такива като подобряване ефективността на ресурсите в резултат на развитието в областта на материалите и технологиите. Техническият прогрес при повторната употреба, оползотворяването и рециклирането, продуктите и материалите, както и опитът, натрупан от държавите-членки и промишлеността, също се вземат предвид.
5. Държавите-членки насърчават разработването на нови технологии за оползотворяване, рециклиране и обработка.
Член 8
Финансиране по отношение на ОЕЕО от домакинствата
1. Държавите-членки гарантират, че до 13 август 2005 г. производителите осигуряват най-малко финансиране за събирането, обработката, оползотворяването и екологичното изхвърляне на ОЕЕО от домакинствата, поставени в съоръженията за събиране, предоставени в съответствие с член 5, параграф 2.
2. За продукти, пуснати на пазара след 13 август 2005 г., всеки производител носи отговорност за финансирането на дейностите, посочени в параграф 1 и отнасящи се до отпадъците от продуктите, които те произвеждат. Производителите могат да изберат да изпълнят това задължение индивидуално или чрез обща схема за събиране.
Държавите-членки гарантират, че при пускане на продукт на пазара всеки производител осигурява гаранция, която показва, че управлението на ОЕЕО ще бъде финансирано, и че производителите ясно са маркирали техните продукти в съответствие с член 11, параграф 2. Тази гаранция е за това, че дейностите, посочени в параграф 1, отнасящи се до тези продукти, ще бъдат финансирани. Гаранцията може да има формата на участие на производителя в подходящите схеми за финансиране управлението на ОЕЕО, застраховка за рециклиране или блокиране на банкова сметка.
Разходите по събирането, обработката и изхвърлянето, съобразени с околната следа, не се показват отделно на купувачите по време на продажбата на новите продукти.
3. Отговорността за покриване на разходите по управление на ОЕЕО от продукти, пуснати на пазара преди датата, посочена в параграф 1 (стари отпадъци), се поема от една или повече системи, които всички производители, съществуващи на пазара, когато се появят съответните разходи, поддържат пропорционално, т.е. съответно на техния дял на пазара в зависимост от вида на оборудването.
Държавите-членки гарантират, че за преходния период от 8 години (10 години за категория 1 от приложение I A) след влизането в сила на настоящата директива производителите могат да показват на купувачите разходите за събиране, обработка и изхвърляне по начин, благоприятен за околната среда, по време на продажбата на нови продукти. Упоменатите разходи не следва да превишават действителните разходи.
4. Държавите-членки гарантират, че производителите, поддържащи електрическо и електронно оборудване чрез дистанционна комуникация също спазват изискванията, определени в настоящия член, по отношение на оборудване, предоставено в държавата-членка, в която пребивава купувачът на това оборудване.
Член 9
Финансиране с оглед ОЕЕО от потребители, различни от домакинства
Държавите-членки гарантират, че до 13 август 2005 г. поемането на разходите за събиране, обработка, оползотворяване и съобразено с околната среда изхвърляне на ОЕЕО от продукти, идващи от потребители, различни от домакинства, и пуснати на пазара след 13 август 2005 г. се осигурява от производителите.
За ОЕЕО от продукти, пуснати на пазара след 13 август 2005 г. (стари отпадъци), поемането на разходите по управление се осигурява от производителите. Държавите-членки могат, като алтернатива, да вземат мерки тези потребители, които не са домакинства, да поемат част или изцяло отговорността за това финансиране.
Производителите и потребителите, които не са домакинства, могат, без да нарушават настоящата директива, да сключат споразумения, с които се уговорят методите на финансиране.
Член 10
Информация за потребителите
1. Държавите-членки гарантират, че потребителите на електрическо и електронно оборудване в домакинствата получават необходимата информация за:
а)
изискванията да не се изхвърлят ОЕЕО като несортирани общински отпадъци и за разделното събиране на такива ОЕЕО;
б)
системите за връщане и събиране, които са на разположение;
в)
тяхната роля при повторната употреба, рециклирането и други форми на оползотворяване на ОЕЕО;
г)
възможното влияние върху околната среда и здравето на човека като резултат от присъствието на опасни вещества в електрическото и електронното оборудване;
д)
значението на символите, показани в приложение IV.
2. Държавите-членки приемат подходящите мерки, така че потребителите да участват в събирането на ОЕЕО и за насърчаването им да улеснят процеса на повторна употреба, обработка и оползотворяване.
3. С оглед минимизиране изхвърлянето на ОЕЕО като несортирани общински отпадъци и улесняване тяхното разделно събиране, държавите-членки гарантират, че производителите поставят подходящата маркировка върху електрическото и електронното оборудване, пуснато на пазара след 13 август 2005 г. със символа, показан в приложение IV. В изключителни случаи, когато това е необходимо поради размера или функциите на продукта, символът се напечатва върху опаковката, върху инструкциите за употреба и върху гаранционната карта на електрическото и електронното оборудване.
4. Държавите-членки могат да изискат част от или цялата информация, посочена в параграфи от 1 до 3, да бъде предоставена от производителите и/или разпространителите в инструкциите за употреба или на мястото на продажбата.
Член 11
Информация за съоръженията за обработка
1. С цел да се улесни повторното използване, правилното и съобразено с околната среда обработване на ОЕЕО, включително поддръжката, подобряването, подновяването и рециклирането, държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че производителите осигуряват информация за обработката и рециклирането за всички видове ново ЕЕО, пуснато на пазара, в периода от една година след пускането на пазара на оборудването. Информацията показва, доколкото това е необходимо, за да могат центровете за повторно използване и съоръженията за обработка и рециклиране да постигнат съответствие с разпоредбите на настоящата директива, различните компоненти и материали в ЕЕО, както и местоположението на опасните вещества и препарати в ЕЕО. Тя се предоставя на разположение на центровете за повторно използване и съоръженията за обработка и рециклиране от производителите на ЕЕО във формата на наръчници или чрез електронните медии (т.е. CD-ROM, онлайн услуги).
2. Държавите-членки гарантират, че всички производители на електрическо и електронно оборудване, пуснато на пазара след 13 август 2005 г. са обозначили ясно уреда посредством поставена маркировка върху уреда. Нещо повече, за да може датата, на която уредcj е пуснат на пазара, да бъде недвусмислено определена, маркировката върху уреда показва, че последният е бил пуснат на пазара след 13 август 2005 г. Комисията насърчава подготовката на Европейски стандарти за тази цел.
Член 12
Информация и докладване
1. Държавите-членки съставят регистър на производителите и събират информация, включително доказани оценки, въз основа на годишните количества и категории относно електрическо и електронно оборудване, пуснато на пазара, събрано чрез всички начини, повторно използвано, рециклирано и оползотворено в държавите-членки, както и относно изнесените събрани отпадъци по тегло или, ако това е възможно, по брой.
Държавите-членки гарантират, че производителите, доставящи електрическо и електронно оборудване чрез средствата на дистанционната комуникация, осигуряват информация за съобразяването с изискванията на член 8, параграф 4 и за количествата и категориите електрическо и електронно оборудване, пуснато на пазара в държавата-членка, където купувачът на това оборудване пребивава.
Държавите-членки гарантират, че изискваната информацията се съобщава на Комисията на две години, в срок от 18 месеца след края на съответния двегодишен период. Първата информация обхваща 2005 и 2006 г. Тази информация се във формат, който ще бъде определен в рамките на годината след влизането в сила на настоящата директива и в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 2, с оглед създаването на база данни за ОЕЕО и тяхната обработка.
Държавите-членки осигуряват обмяната на актуална информация с цел да се постигне съответствие с настоящия параграф, и по-специално за дейностите по обработка, посочени в член 6, параграф 5.
2. Без да се засягат изискванията на параграф 1, държавите-членки изпращат доклад на Комисията за прилагането на настоящата директива на всеки три години. Докладът се съставя въз основата на въпросник или план, създадени от Комисията в съответствие с процедурата, залегнала в член 6 от Директива 91/692/ЕИО на Съвета от 23 декември 1991 г. относно стандартизиране и рационализиране на докладите за прилагане на някои директиви, свързани с околната среда (19). Въпросникът или планът се изпращат на държавите-членки шест месеца преди започването на периода, за който се отнася докладът. Докладът се предоставя на Комисията в срок от девет месеца след края на тригодишния период, обхванат от него.
Първият тригодишен доклад обхваща периода от 2004 г. до 2006 г.
Комисията публикува доклад по прилагането на настоящата директива в срок от девет месеца след получаване на докладите от държавите-членки.
Член 13
Адаптиране към научния и техническия прогрес
Всички изменения, които са необходими, за да се адаптират член 7, параграф 3, приложение I Б, (по-специално с оглед на възможното прибавяне на осветителни тела в домовете, електрически лампи с нажежаема жичка и фотоволтаични продукти, като соларни панели), приложение II (по-специално като се вземат предвид новите технически разработки за обработване на ОЕЕО), и приложения III и IV към научния и технически напредък, се приемат в съответствие с процедурата, определена в член 14, параграф 2.
Преди да се изменят приложенията, Комисията, inter alia, се консултира с производителите на електрическо и електронно оборудване, с тези, които рециклират, с операторите по обработката и с екологичните организации, както и с асоциациите на работодателите и потребителите.
Член 14
Комитет
1. Комисията се подпомага от Комитетът, създаден съобразно член 18 от Директива 75/442/ЕИО.
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се взема предвид и член 8 от него.
Периодът, посочен в член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО, е три месеца.
3. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 15
Санкции
Държавите-членки определят санкциите, приложими при нарушаване на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива. Така предвидените санкции са ефективни, пропорционални и възпиращи.
Член 16
Проверки и мониторинг
Държавите-членки гарантират, че чрез извършване на инспекции и мониторинг се осигурява контрол за правилното прилагане на настоящата директива.
Член 17
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, преди 13 август 2004 г. Те незабавно информират Комисията за това.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за текста на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приети в областта, уредена с настоящата директива.
3. При условие че целите, заложени в настоящата директива, са постигнати, държавите-членки могат да транспонират разпоредбите, посочени в член 6, параграф 6, член 10, параграф 1 и член 11 чрез постигане на споразумение между компетентните органи и заинтересованите икономически сектори. Такива споразумения отговарят на следните изисквания:
а)
споразуменията да са влезли в сила;
б)
споразуменията определят целите със съответните крайни срокове;
в)
споразуменията се публикуват в националния официален вестник или в официален документ, които са еднакво достъпни за обществеността и се изпращат на Комисията;
г)
постигнатите резултати се наблюдават през определени периоди от време, съобщават се на компетентните органи и Комисията, и се предоставят на обществеността при условията, посочени в споразумението;
д)
компетентните органи гарантират, че постигнатият напредък по споразумението е проверен;
е)
в случай на несъответствие със споразумението държавите-членки прилагат съответните разпоредби на настоящата директива чрез законови, подзаконови и административни мерки.
4.
а)
Гърция и Ирландия, които поради техните:
-
дефицит на инфраструктура за рециклиране,
-
географски особености, като голям брой малки острови и наличие на селски и планински области,
-
ниска гъстота на населението, и
-
ниско ниво на потребление на електрическо и електронно оборудване,
не могат да постигнат целите за събиране, посочени в член 5, параграф 5, първа алинея, или целите за оползотворяване, посочени в член 7, параграф 2, и които, съгласно член 5, параграф 2, трета алинея от Директива 1999/31/ЕО на Съвета от 26 април 1999 г. относно депониране на отпадъците (20), могат да поискат удължаване на крайния срок, определен в този член,могат да удължат периода, посочен в член 5, параграф 5 и член 7, параграф 2 от настоящата директива с 24 месеца.
Тези държави-членки съобщават на Комисията за техните решения най-късно до въвеждането на настоящата директива.
б)
Комисията информира другите държави-членки и Европейския парламент относно тези решения.
5. В срок от пет години след влизането в сила на настоящата директива, Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета, основан на опита по прилагането на настоящата директива, по-специално по отношение на разделното събиране, обработване, оползотворяване и финансовите системи. Като допълнение докладът се основава на развитието на технологиите, натрупания опит, екологичните изисквания и функционирането на вътрешния пазар. Докладът, ако е целесъобразно, се придружава от предложения за ревизия на съответните разпоредби от настоящата директива.
Член 18
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 19
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 27 януари 2003 година.
Directiva 2002/96/CE do Parlamento Europeu e do Conselho
de 27 de Janeiro de 2003
relativa aos resíduos de equipamentos eléctricos e electrónicos (REEE)
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, o n.o 1 do seu artigo 175.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão(1),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social(2),
Tendo em conta o parecer do Comité das Regiões(3),
Deliberando nos termos do artigo 251.o do Tratado(4), à luz do projecto comum aprovado pelo Comité de Conciliação em 8 de Novembro de 2002,
Considerando o seguinte:
(1) Os objectivos da política ambiental da Comunidade são especialmente a preservação, protecção e melhoria da qualidade do ambiente, a protecção da saúde das pessoas e a utilização prudente e racional dos recursos naturais. Esta política baseia-se no princípio da precaução e nos princípios da acção preventiva, da correcção, prioritariamente na fonte, dos danos causados ao ambiente e do poluidor-pagador.
(2) O programa comunitário de política e acção relacionado com o ambiente e o desenvolvimento sustentável ("quinto programa de acção em matéria de ambiente")(5) refere que a concretização do desenvolvimento sustentável exige alterações significativas nos actuais padrões de desenvolvimento, produção, consumo e comportamento e advoga, nomeadamente, a redução do consumo desnecessário de recursos naturais e a prevenção da poluição. O referido programa menciona os resíduos de equipamentos eléctricos e electrónicos (REEE) como um dos domínios-alvo a regular, com vista à aplicação dos princípios da prevenção, valorização e eliminação segura dos resíduos.
(3) A comunicação da Comissão, de 30 de Julho de 1996, relativa à análise da estratégia comunitária para a gestão dos resíduos refere que, nos casos em que não seja possível evitar a geração de resíduos, estes devem ser reutilizados ou valorizados, em termos energéticos ou dos seus materiais.
(4) Na sua resolução de 24 de Fevereiro de 1997 relativa a uma estratégia comunitária para a gestão dos resíduos(6), o Conselho insistiu na necessidade de promover a valorização dos resíduos, com o propósito de reduzir a quantidade de resíduos para eliminação e de poupar os recursos naturais, em especial por meio da reutilização, da reciclagem, da compostagem e da recuperação de energia a partir dos resíduos, e reconheceu que a opção em todos os casos particulares deve ter em linha de conta os efeitos ambientais e económicos, mas que, até se verificarem progressos científicos e tecnológicos e as análises do ciclo biológico serem melhoradas, a reutilização e a recuperação de materiais devem ser consideradas preferíveis se e na medida em que revelarem ser as melhores opções ambientais. O Conselho convidou igualmente a Comissão a dar o mais rapidamente possível um seguimento apropriado aos projectos do programa prioritário de fluxos de resíduos, incluindo REEE.
(5) O Parlamento Europeu, na sua resolução de 14 de Novembro de 1996(7), solicitou à Comissão que apresentasse propostas de directivas relativas a vários fluxos de resíduos prioritários, incluindo os resíduos eléctricos e electrónicos, e que baseasse essas propostas no princípio da responsabilidade do produtor. Na mesma resolução, o Parlamento Europeu solicitou ao Conselho e à Comissão que apresentassem propostas para redução do volume de resíduos.
(6) A Directiva 75/442/CEE do Conselho, de 15 de Julho de 1975, relativa aos resíduos(8), prevê que possam ser estabelecidas, através de directivas específicas, regras para casos especiais ou em complemento das previstas na Directiva 75/442/CEE quanto à gestão de determinadas categorias de resíduos.
(7) A quantidade de REEE gerados na Comunidade Europeia apresenta um crescimento rápido. O teor de componentes perigosos nos equipamentos eléctricos e electrónicos (EEE) constitui uma grande preocupação durante a fase de gestão dos resíduos e a reciclagem dos REEE não é efectuada a um nível suficiente.
(8) O objectivo de melhoria da gestão dos REEE não pode ser atingido de forma eficaz pelos Estados-Membros isoladamente. Em especial, as diferentes aplicações nacionais do princípio de responsabilidade do produtor podem levar a disparidades substanciais nos encargos financeiros que pesam sobre os operadores económicos. A existência de diferentes políticas nacionais em matéria de gestão dos REEE prejudica a eficácia das políticas de reciclagem. Por esse motivo, os critérios essenciais deverão ser estabelecidos ao nível da Comunidade.
(9) As disposições da presente directiva devem aplicar-se a produtos e produtores, independentemente da técnica de venda, incluindo a venda à distância e por via electrónica. Nesta matéria, as obrigações dos produtores e distribuidores que utilizam canais de venda à distância e por via electrónica deverão, na medida do possível, assumir formas idênticas e obedecer a formas de execução idênticas, a fim de evitar que sejam outros canais de distribuição a suportar os custos decorrentes das disposições da presente directiva relativos a REEE de equipamentos que tenham sido vendidos à distância ou por via electrónica.
(10) A presente directiva deve abranger todos os equipamentos eléctricos e electrónicos utilizados pelos consumidores e os equipamentos eléctricos e electrónicos destinados a utilização profissional. A presente directiva deve aplicar-se sem prejuízo das normas sobre segurança e saúde do direito comunitário destinadas à protecção de todos os intervenientes em contacto com REEE, bem como da legislação comunitária especificamente referente à gestão de resíduos, e nomeadamente da Directiva 91/157/CEE do Conselho, de 18 de Março de 1991, relativa às pilhas e acumuladores contendo determinadas matérias perigosas(9).
(11) A Directiva 91/157/CEE deve ser revista tão rapidamente quanto possível, nomeadamente à luz da presente directiva.
(12) Ao prever a responsabilidade do produtor, a presente directiva incentiva a uma concepção e fabrico dos equipamentos eléctricos e electrónicos que contemplem plenamente e facilitem a sua reparação, eventual actualização, reutilização, desmontagem e reciclagem.
(13) A fim de salvaguardar a saúde e a segurança do pessoal dos distribuidores envolvido em operações de recepção e tratamento de REEE, os Estados-Membros deverão definir, em conformidade com a legislação nacional e comunitária em matéria de saúde e de segurança, em que condições a recepção poderá ser recusada pelos distribuidores.
(14) Os Estados-Membros devem incentivar a concepção e produção de equipamentos eléctricos e electrónicos que tenham em conta e facilitem a desmontagem e recuperação, nomeadamente a reutilização e reciclagem de REEE, seus componentes e materiais. Os produtores não deverão impedir - através da utilização de características de concepção ou de processos de fabrico específicos - a reutilização de REEE, salvo se tais características ou processos específicos proporcionarem vantagens de maior relevo, por exemplo no que respeita à protecção do ambiente e/ou aos requisitos de segurança.
(15) A recolha separada é a condição prévia para garantir um tratamento e reciclagem específicos dos REEE e é necessária para atingir o nível desejado de protecção da saúde humana e do ambiente na Comunidade. Os consumidores têm de contribuir activamente para o sucesso dessa recolha e devem ser incentivados a proceder à entrega dos REEE. Com este fim, devem ser criadas instalações adequadas para a entrega de REEE, incluindo centros de recolha públicos, onde os particulares possam entregar esses resíduos pelo menos sem encargos.
(16) A fim de atingir o nível de protecção escolhido e os objectivos ambientais harmonizados da Comunidade, os Estados-Membros deverão tomar medidas adequadas para reduzir o depósito de REEE como resíduos urbanos não triados e para alcançar um elevado nível de recolha separada dos REEE. No intuito de garantir que os Estados-Membros se esforçarão por criar sistemas de recolha eficientes, dever-se-lhes-á exigir que atinjam um elevado nível de recolha dos REEE provenientes de particulares
(17) É indispensável um tratamento específico dos REEE, a fim de evitar a dispersão de poluentes no material reciclado ou no fluxo de resíduos, sendo este o meio mais eficaz para garantir a conformidade com o nível escolhido de protecção do ambiente da Comunidade. Os estabelecimentos ou empresas que efectuem operações de reciclagem ou de tratamento devem cumprir normas mínimas para prevenir os impactos ambientais negativos ligados ao tratamento de REEE. Dever-se-ão utilizar as melhores técnicas disponíveis de tratamento e de valorização e reciclagem, desde que assegurem a protecção da saúde humana e uma elevada protecção do ambiente. A definição das melhores técnicas disponíveis para o tratamento, valorização e reciclagem poderá ser aprofundada de acordo com os procedimentos previstos na Directiva 96/61/CE.
(18) Quando adequado, haverá que dar prioridade à reutilização dos REEE e seus componentes, subconjuntos e materiais consumíveis. Quando a reutilização não for preferível, todos os REEE separadamente recolhidos devem ser valorizados, contexto em que se deverá atingir um elevado nível de reciclagem e valorização. Além disso, os produtores devem ser incentivados a integrar material reciclado em equipamentos novos.
(19) Os princípios básicos relativos ao financiamento da gestão dos REEE devem ser estabelecidos a nível comunitário e os regimes de financiamento devem contribuir para taxas de recolha elevadas, bem como para a aplicação do princípio da responsabilidade do produtor.
(20) Os utilizadores de equipamentos eléctricos e electrónicos do sector doméstico devem ter a possibilidade de entregar os REEE pelo menos sem encargos. Os produtores devem, por conseguinte, financiar a recolha nas instalações de recolha, e o tratamento, valorização e eliminação dos REEE. A fim de dar ao conceito de responsabilidade dos produtores o maior efeito, cada produtor deve ser responsável pelo financiamento da gestão dos resíduos provenientes dos seus próprios produtos. Os produtores deverão poder optar por cumprir esta obrigação quer individualmente quer aderindo a um regime colectivo. Cada produtor, ao colocar o produto no mercado, deverá prestar uma garantia financeira a fim de evitar que os custos da gestão de REEE provenientes de produtos órfãos recaiam sobre a sociedade ou sobre os produtures remanescentes. A responsabilidade pelo financiamento da gestão de resíduos históricos deverá ser repartida por todos os produtores existentes, reunidos em regimes de financiamento colectivo para os quais contribuirão proporcionalmente todos os produtores existentes no mercado no momento em que os custos ocorram. Os regimes de financiamento colectivo não devem ter por efeito a exclusão de produtores, importadores e novos agentes que se dediquem a nichos de mercado ou a quantidades reduzidas. Durante um período de transição, dever-se-á permitir aos produtores que indiquem aos compradores, aquando da venda de novos produtos e numa base voluntária, os custos da recolha, tratamento e eliminação dos resíduos históricos de forma ambientalmente sã. Os produtores que façam uso desta faculdade devem assegurar que os custos indicados devem assegurar que os custos indicados não excedam os custos reais.
(21) A informação dos utilizadores sobre a obrigação de não depositar os REEE como resíduos urbanos não triados e de recolher separadamente os REEE, bem como sobre os sistemas de recolha e o seu papel na gestão dos REEE é indispensável para o sucesso da recolha destes resíduos. Essa informação implica uma marcação adequada dos equipamentos eléctricos e electrónicos susceptíveis de ser deitados em caixotes de lixo ou meios semelhantes de recolha de resíduos urbanos.
(22) Para facilitar a gestão, e em especial o tratamento e a valorização/reciclagem dos REEE, é importante que os produtores forneçam informações sobre a identificação dos componentes e materiais.
(23) Os Estados-Membros deverão assegurar-se que as infa-estruturas de inspecção e controlo permitam verificar o correcto cumprimento do disposto na presente directiva, tendo em conta, inter alia, a Recomendação 2001/331/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 4 de Abril de 2001, relativa aos critérios mínimos aplicáveis às inspecções ambientais nos Estados-Membros.(10)
(24) Para o acompanhamento da concretização dos objectivos da presente directiva são necessárias informações sobre o peso ou, caso tal não seja possível, sobre o número de equipamentos eléctricos e electrónicos colocados no mercado na Comunidade, bem como sobre as taxas de recolha, reutilização (incluindo, na medida do possível, a reutilização de aparelhos inteiros), valorização/reciclagem e exportação de REEE recolhidos nos termos da presente directiva.
(25) Os Estados-Membros podem optar por pôr em prática determinadas disposições da presente directiva por via de acordos entre as entidades competentes e os sectores económicos visados, desde que para o efeito sejam cumpridos determinados requisitos especiais.
(26) A adaptação de determinadas disposições da presente directiva ao progresso científico e técnico, a lista de produtos a contemplar para o efeito, o tratamento selectivo dos materiais e componentes dos REEE, os requisitos técnicos para o seu armazenamento e tratamento e o símbolo utilizado na respectiva marcação devem ser determinados pela Comissão mediante procedimento comitológico.
(27) As medidas necessárias para dar execução à presente directiva devem ser adoptadas de acordo com a Decisão 1999/468/CE do Conselho, de 28 de Junho de 1999, que fixa as regras de exercício das competências de execução atribuídas à Comissão(11),
ADOPTARAM A PRESENTE DIRECTIVA:
Artigo 1.o
Objecto
A presente directiva tem por objectivo, prioritariamente, a prevenção de resíduos de equipamentos eléctricos e electrónicos (REEE) e, adicionalmente, a reutilização, reciclagem e outras formas de valorização desses resíduos, de modo a reduzir a quantidade de resíduos a eliminar. Pretende igualmente melhorar o comportamento ambiental de todos os operadores envolvidos no ciclo de vida dos equipamentos eléctricos e electrónicos, por exemplo produtores, distribuidores e consumidores, e, em especial, dos operadores directamente envolvidos no tratamento de REEE.
Artigo 2.o
Âmbito de aplicação
1. A presente directiva é aplicável aos equipamentos eléctricos e electrónicos pertencentes às categorias definidas no anexo I A, desde que o equipamento em causa não faça parte de outro tipo de equipamento não abrangido pela presente directiva. O anexo I B contém uma lista de produtos que são abrangidos pelas categorias definidas no anexo I A.
2. A presente directiva é aplicável sem prejuízo da legislação comunitária no domínio das normas de segurança e de saúde e do direito comunitário específico em matéria de gestão de resíduos.
3. Os equipamentos associados à defesa dos interesses essenciais de segurança dos Estados-Membros, as armas, as munições e o material de guerra, ficam excluídos do âmbito de aplicação da presente directiva. Tal não se aplica, porém, aos produtos não destinados a fins especificamente militares.
Artigo 3.o
Definições
Para efeitos do disposto na presente directiva, entende-se por:
a) "Equipamentos eléctricos e electrónicos", ou "EEE", os equipamentos cujo adequado funcionamento depende de correntes eléctricas ou campos electromagnéticos, bem como os equipamentos para geração, transferência e medição dessas correntes e campos, pertencentes às categorias definidas no anexo I A e concebidos para utilização com uma tensão nominal não superior a 1000 V para corrente alterna e 1500 V para corrente contínua;
b) "Resíduos de equipamentos eléctricos e electrónicos" ou "REEE", os equipamentos eléctricos ou electrónicos que constituem resíduos, nos termos da alínea a) do artigo 1.o da Directiva 75/442/CEE, incluindo todos os componentes, subconjuntos e materiais consumíveis que fazem parte do produto no momento em que este é descartado;
c) "Prevenção", as medidas destinadas a reduzir a quantidade e a nocividade para o ambiente dos REEE, seus materiais e substâncias;
d) "Reutilização", qualquer operação através da qual os REEE ou os seus componentes sejam utilizados para o mesmo fim para que foram concebidos; a "reutilização" inclui o prosseguimento da utilização do equipamento ou dos respectivos componentes que forem entregues a centros de recolha, distribuidores, instalações de reciclagem ou fabricantes;
e) "Reciclagem", o reprocessamento, no âmbito de um processo de produção, dos materiais residuais para o fim original ou para outros fins, com exclusão da valorização energética, que significa a utilização de resíduos combustíveis como meio de produção de energia através de incineração directa, com ou sem outros resíduos, mas com recuperação do calor;
f) "Valorização", qualquer das operações aplicáveis previstas no anexo II B da Directiva 75/442/CEE;
g) "Eliminação", qualquer das operações aplicáveis previstas no anexo II A da Directiva 75/442/CEE;
h) "Tratamento", qualquer actividade realizada após a entrega dos REEE numa instalação para fins de despoluição, desmontagem, retalhamento, valorização ou preparação para a eliminação, e qualquer outra operação executada para fins de valorização e/ou eliminação dos REEE;
i) "Produtor", qualquer pessoa que, independentemente da técnica de venda, incluindo a venda à distância, nos termos da Directiva 97/7/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 20 de Maio de 1997, relativa à protecção dos consumidores em matéria de contratos à distância(12):
i) proceda ao fabrico e venda de equipamentos eléctricos e electrónicos sob marca própria,
ii) proceda à revenda, sob marca própria, de equipamentos produzidos por outros fornecedores, não se considerando como produtor o revendedor caso a marca do produtor seja aposta no equipamento, conforme se prevê na subalínea i), ou
iii) proceda à importação ou exportação de equipamentos eléctricos e electrónicos para um Estado-Membro, enquanto actividade profissional.
Quem proceder exclusivamente ao financiamento, ao abrigo de, ou nos termos de, um acordo de financiamento, não será considerado "produtor", a menos que actue também como produtor na acepção das subalíneas i) a iii);
j) "Distribuidor", qualquer pessoa que forneça comercialmente equipamentos eléctricos ou electrónicos a quem os vá utilizar;
k) "REEE provenientes de particulares", os REEE provenientes do sector doméstico, bem como os REEE provenientes de fontes comerciais, industriais, institucionais e outras que, pela sua natureza e quantidade, sejam semelhantes aos REEE provenientes do sector doméstico;
l) "Substância ou preparação perigosa", qualquer substância ou preparação que deva ser considerada perigosa nos termos da Directiva 67/548/CEE do Conselho(13) ou da Directiva 1999/45/CE do Parlamento Europeu e do Conselho(14).
m) "Acordo de financiamento", qualquer acordo ou disposição relativa ao empréstimo, locação ou venda diferida que se reporte a qualquer equipamento, independentemente de os termos desse acordo ou disposição preverem a transferência da propriedade desse equipamento ou a possibilidade de tal transferência.
Artigo 4.o
Concepção dos produtos
Os Estados-Membros incentivarão a concepção e produção de equipamentos eléctricos e electrónicos que tenham em conta e facilitem o desmantelamento e valorização, em especial a reutilização e reciclagem de REEE, seus componentes e materiais. A esse propósito, os Estados-Membros tomarão medidas adequadas para que os produtores não impeçam, através de características de concepção ou processos de fabrico específicos, a reutilização dos REEE, a menos que essas características ou processos de fabrico específicos apresentem vantagens de maior relevo, por exemplo no que respeita à protecção do ambiente e/ou aos requisitos de segurança.
Artigo 5.o
Recolha separada
1. Os Estados-Membros tomarão medidas adequadas para reduzir o depósito de REEE como resíduos urbanos não triados e para alcançar um elevado nível de recolha separada de REEE.
2. Relativamente aos REEE provenientes de particulares, os Estados-Membros assegurarão, até 13 de Agosto de 2005:
a) A criação de sistemas que permitam aos detentores finais e aos distribuidores entregar esses REEE, pelo menos sem encargos. Os Estados-Membros garantirão a disponibilidade e acessibilidade dos meios de recolha necessários, tendo nomeadamente em conta a densidade populacional;
b) Que os distribuidores, ao fornecerem um novo produto, sejam responsáveis por assegurar que os resíduos possam ser-lhes entregues, pelo menos sem encargos, à razão de um por um, desde que esses resíduos sejam de equipamentos equivalentes e desempenhem as mesmas funções que os equipamentos fornecidos. Os Estados-Membros podem derrogar à presente disposição, desde que assegurem que a entrega dos REEE não seja, por esse motivo, dificultada para o detentor final e que tais sistemas continuem a ser gratuitos para o detentor final. Os Estados-Membros que façam uso desta faculdade informarão a Comissão do facto;
c) Sem prejuízo do disposto nas alíneas a) e b), os produtores poderão instalar e explorar sistemas de retoma individuais e/ou colectivos para os REEE provenientes de particulares, desde que sejam conformes aos objectivos da presente directiva;
d) Tendo em conta as normas nacionais e comunitárias em matéria de saúde e de segurança, os Estados-Membros certificar-se-ão de que os REEE susceptíveis de pôr em risco a saúde e a segurança do pessoal devido a contaminação possam ser recusados pelos postos de recolha, para efeitos do disposto nas alíneas a) e b). Os Estados-Membros adoptarão disposições específicas para esses REEE.
Os Estados-Membros podem prever disposições específicas para a entrega de REEE tal como previsto nas alíneas a) e b) se os equipamentos não contiverem os componentes essenciais ou se contiverem outros resíduos que não sejam REEE.
3. No caso de REEE que não sejam provenientes de particulares, e sem prejuízo do disposto no artigo 9.o, os Estados-Membros assegurarão que os produtores, ou terceiros por sua conta, procedam à recolha dos referidos resíduos.
4. Os Estados-Membros assegurarão que todos os REEE recolhidos nos termos dos n.os 1 e 2 supra sejam transportados para instalações de tratamento autorizadas nos termos do artigo 6.o, a não ser que os aparelhos sejam reutilizados como um todo. Os Estados-Membros garantirão que a reutilização prevista não constitua uma forma de contornar a presente directiva, nomeadamente no que se refere aos artigos 6.o e 7.o A recolha e o transporte de REEE recolhidos em separado serão efectuados de forma que permita as melhores reutilização e reciclagem possíveis dos componentes ou aparelhos inteiros passíveis de reutilização ou reciclagem.
5. Sem prejuízo do disposto no n.o 1, os Estados-Membros assegurarão que seja atingida, o mais tardar em 31 de Dezembro de 2006, uma taxa mínima de recolha separada de quatro quilogramas, em média, por habitante e por ano, de REEE provenientes de particulares.
O Parlamento Europeu e o Conselho, deliberando sob proposta da Comissão, e tendo em conta a experiência técnica e económica adquirida nos Estados-Membros, fixarão um novo objectivo imperativo até 31 de Dezembro de 2008. Esse objectivo poderá assumir a forma de uma percentagem da quantidade de equipamentos eléctricos e electrónicos vendidos a particulares nos anos anteriores.
Artigo 6.o
Tratamento
1. Os Estados-Membros garantirão que os produtores, ou terceiros agindo por conta dos mesmos nos termos da legislação comunitária, criem sistemas para proceder ao tratamento dos REEE utilizando as melhores técnicas disponíveis em matéria de tratamento, valorização e reciclagem. Esses sistemas podem ser criados pelos produtores, a título individual ou colectivamente. A fim de garantir o cumprimento do disposto no artigo 4.o da Directiva 75/442/CEE, esse tratamento incluirá, no mínimo, a remoção de todos os fluidos e um tratamento selectivo de acordo com o disposto no anexo II da presente directiva.
Poderão ser introduzidas no anexo II outras tecnologias de tratamento que garantam um nível pelo menos idêntico de protecção da saúde humana e do ambiente de acordo com o procedimento a que se refere o n.o 2 do artigo 14.o
Para efeitos de protecção do ambiente, os Estados-Membros podem adoptar normas mínimas de qualidade para o tratamento e recolha de REEE. Os Estados-Membros que optem por tais normas de qualidade informarão delas a Comissão, que as publicará.
2. Os Estados-Membros garantirão que qualquer estabelecimento ou empresa que efectue operações de tratamento obtenha uma autorização das autoridades competentes, de acordo com o disposto nos artigos 9.o e 10.o da Directiva 75/442/CEE.
A dispensa da autorização referida no n.o 1, alínea b), do artigo 11.o da Directiva 75/442/CEE pode ser aplicável às operações de valorização de REEE, desde que, antes do registo, as autoridades competentes procedam a uma inspecção para verificar a conformidade com o artigo 4.o da Directiva 75/442/CEE.
A inspecção verificará:
a) O tipo e as quantidades de resíduos a tratar;
b) Os requisitos técnicos gerais a observar;
c) As precauções de segurança a tomar.
A referida inspecção terá lugar pelo menos uma vez por ano e os resultados serão comunicados pelos Estados-Membros à Comissão.
3. Os Estados-Membros garantirão que qualquer estabelecimento ou empresa que efectue operações de tratamento proceda ao armazenamento e tratamento dos REEE em conformidade com os requisitos técnicos definidos no anexo III.
4. Os Estados-Membros velarão por que a autorização ou o registo referidos no n.o 2 incluam todas as condições necessárias ao cumprimento do disposto nos n.os 1 e 3, bem como à consecução dos objectivos de valorização previstos no artigo 7.o
5. As operações de tratamento podem também ser efectuadas fora do respectivo Estado-Membro ou da Comunidade Europeia, desde que a transferência dos REEE seja efectuada em conformidade com o disposto no Regulamento (CEE) n.o 259/93 do Conselho, de 1 de Fevereiro de 1993, relativo à fiscalização e ao controlo das transferências de resíduos no interior, à entrada e à saída da Comunidade(15).
Os REEE exportados da Comunidade nos termos dos Regulamentos (CEE) n.o 259/93 e (CE) n.o 1420/1999 do Conselho, de 29 de Abril de 1999, que estabelece regras e procedimentos comuns aplicáveis às transferências de determinados tipos de resíduos para certos países não membros da OCDE(16), bem como do Regulamento (CE) n.o 1547/1999 da Comissão, de 12 de Julho de 1999, que determina em conformidade com o Regulamento (CEE) n.o 259/93 do Conselho os processos de controlo a aplicar às transferências de certos tipos de resíduos para certos países onde não é aplicável a Decisão C(92) 39 final da OCDE(17), só contarão para o cumprimento das obrigações e objectivos dos n.os 1 e 2 do artigo 7.o da presente directiva se o exportador puder provar que a operação de valorização, reutilização e/ou reciclagem ocorreu em condições equivalentes aos requisitos da presente directiva.
6. Os Estados-Membros incentivarão os estabelecimentos ou empresas que efectuem operações de tratamento a introduzir sistemas certificados de gestão ambiental nos termos do Regulamento (CE) n.o 761/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 19 de Março de 2001, que permite a participação voluntária de organizações num sistema comunitário de ecogestão e auditoria (EMAS)(18).
Artigo 7.o
Valorização
1. Os Estados-Membros garantirão que os produtores, ou terceiros agindo por conta dos mesmos, a título individual e/ou colectivo, nos termos da legislação comunitária, criem sistemas para proceder a valorização de REEE recolhidos em separado, em conformidade com o disposto no artigo 5.o Os Estados-Membros darão prioridade à reutilização dos aparelhos inteiros. Até à data referida no n.o 4, esses aparelhos não serão tidos em consideração para o cálculo dos objectivos estabelecidos no n.o 2.
2. No que respeita aos REEE enviados para tratamento de acordo com o disposto no artigo 6.o, os Estados-Membros garantirão que, até 31 de Dezembro de 2006, os produtores atinjam os seguintes objectivos:
a) Relativamente aos REEE pertencentes às categorias 1 e 10 do anexo I A:
- a taxa de valorização será aumentada para um mínimo de 80 % do peso médio por aparelho, e
- a percentagem de reutilização e reciclagem de componentes, materiais e substâncias será aumentada para um mínimo de 75 % do peso médio por aparelho;
b) Relativamente aos REEE pertencentes às categorias 3 e 4 do anexo I A:
- a taxa de valorização será aumentada para um mínimo de 75 % do peso médio por aparelho, e
- a percentagem de reutilização e reciclagem de componentes, materiais e substâncias será aumentada para um mínimo de 65 % do peso médio por aparelho;
c) Relativamente aos REEE pertencentes às categorias 2, 5, 6, 7e 9 do Anexo I A:
- a taxa de valorização será aumentada para um mínimo de 70 % do peso médio por aparelho, e
- a percentagem de reutilização e reciclagem de componentes, materiais e substâncias será aumentada para um mínimo de 50 % do peso médio por aparelho;
d) Relativamente a lâmpadas de descarga de gás, a taxa de reutilização e reciclagem de componentes, materiais e substâncias atingirá um mínimo de 80 % do peso das lâmpadas.
3. Os Estados-Membros garantirão que, para efeitos de cálculo destes objectivos, os produtores ou terceiros agindo por conta dos mesmos, mantenham registos da quantidade de REEE, respectivos componentes, materiais ou substâncias, que entrem (input) ou saiam (output) da instalação de tratamento e/ou que entrem (input) na instalação de valorização ou reciclagem.
A Comissão deverá estabelecer, de acordo com o procedimento previsto no n.o 2 do artigo 14.o, normas circunstanciadas para o controlo do cumprimento, pelos Estados-Membros, dos objectivos previstos no n.o 2, incluindo especificações dos materiais. A Comissão deverá propor estas medidas o mais tardar 13 de Agosto de 2004.
4. Com base numa proposta da Comissão, o Parlamento Europeu e o Conselho estabelecerão novos objectivos para os anos seguintes em matéria de valorização e reutilização/reciclagem, incluindo, nos casos adequados, a reutilização de aparelhos inteiros e a valorização ou reutilização/reciclagem dos produtos pertencentes à categoria 8 do anexo I A, até 31 de Dezembro de 2008. Para o efeito, tomarão em consideração as vantagens ambientais dos equipamentos eléctricos e electrónicos em uso, como uma maior eficiência na utilização dos recursos em resultado da evolução no domínio dos materiais e tecnologias. Haverá também que ter em conta o progresso técnico na reutilização, valorização e reciclagem, nos produtos e materiais, bem como a experiência adquirida pelos Estados-Membros e pela indústria.
5. Os Estados-Membros incentivarão o desenvolvimento de novas tecnologias de valorização, reciclagem e tratamento.
Artigo 8.o
Financiamento para REEE provenientes de particulares
1. Os Estados-Membros garantirão, o mais tardar até 13 de Agosto de 2005, que os produtores assegurem, pelo menos, o financiamento da recolha, tratamento, valorização e eliminação em boas condições ambientais dos REEE provenientes de particulares entregues nas instalações de recolha criadas ao abrigo do n.o 2 do artigo 5.o
2. No que se refere aos produtos colocados no mercado após 13 de Agosto de 2005, cada produtor será responsável pelo financiamento das operações a que se refere o n.o 1 relacionadas com resíduos dos seus próprios produtos. Os produtores podem optar por cumprir esta obrigação individualmente ou aderindo a um sistema colectivo.
Os Estados-Membros assegurarão que cada produtor forneça uma garantia, ao colocar o produto no mercado, indicando que a gestão de todos os REEE será financiada, e que os produtores marquem claramente os seus produtos de acordo com o n.o 2 do artigo 11.o Essa garantia deve assegurar que as operações a que se refere o n.o 1, e relacionadas com o produto, serão financiadas. A garantia pode assumir a forma de participação do produtor em regimes adequados ao financiamento da gestão dos REEE, de um seguro de reciclagem ou de uma conta bancária bloqueada.
Os custos da recolha, tratamento e eliminação ambientalmente sã não serão indicados separadamente aos compradores aquando da venda de novos produtos.
3. A responsabilidade pelo financiamento dos custos de gestão dos REEE de produtos colocados no mercado antes do termo do prazo a que se refere o n.o 1 (resíduos "históricos") será assumida por um ou mais sistemas para os quais todos os produtores existentes no mercado quando ocorrerem esses custos contribuirão proporcionalmente, por exemplo, na proporção da respectiva quota de mercado por tipo de equipamento.
Os Estados-Membros garantirão que, durante um período de transição de oito anos (10 anos para a categoria 1 do anexo I A) a partir da entrada em vigor da presente directiva, seja permitido aos produtores indicarem aos compradores, aquando da venda de novos produtos, os custos da recolha, tratamento e eliminação de forma ambientalmente sã. Os custos indicados não devem exceder os custos reais.
4. Os Estados-Membros velarão por que os produtores que forneçam equipamentos eléctricos ou electrónicos através da comunicação à distância cumpram também os requisitos previstos no presente artigo para o equipamento fornecido no Estado-Membro em que residir o comprador desse equipamento.
Artigo 9.o
Financiamento para os REEE provenientes de utilizadores não particulares
Os Estados-Membros garantirão, o mais tardar até 13 de Agosto de 2005, que o financiamento dos custos de recolha, tratamento, valorização e eliminação em boas condições ambientais dos REEE provenientes de utilizadores não particulares colocados no mercado após 13 de Agosto de 2005 seja assegurado pelos produtores.
O financiamento dos custos de gestão dos REEE de produtos colocados no mercado antes de 13 de Agosto de 2005 (resíduos "históricos") será assegurado pelos produtores. Alternativamente, os Estados-Membros poderão prever que os utilizadores não particulares sejam também parcial ou totalmente responsáveis por esse financiamento.
Os produtores e utilizadores não particulares podem, sem prejuízo do disposto na presente directiva, celebrar acordos que estipulem outros métodos de financiamento.
Artigo 10.o
Informação dos utilizadores
1. Os Estados-Membros garantirão que sejam prestadas aos utilizadores de equipamentos eléctricos e electrónicos para uso doméstico as informações necessárias sobre:
a) A obrigação de não eliminar REEE como resíduos urbanos não triados e de proceder à recolha separada dos REEE;
b) Os sistemas de recolha e retoma ao seu dispor;
c) O seu papel em termos de contribuição para a reutilização, reciclagem e outras formas de valorização dos REEE;
d) Os potenciais efeitos sobre o ambiente e a saúde humana advenientes da presença de substâncias perigosas nos equipamentos eléctricos e electrónicos;
e) O significado do símbolo apresentado no anexo IV.
2. Os Estados-Membros adoptarão medidas adequadas para que os consumidores participem na recolha de REEE e sejam encorajados a facilitar o processo de reutilização, tratamento e valorização.
3. Com vista a reduzir ao mínimo a eliminação de REEE como resíduos urbanos não triados e de facilitar a sua recolha separada, os Estados-Membros garantirão que os produtores procedam a uma marcação adequada, com o símbolo apresentado no anexo IV, dos equipamentos eléctricos e electrónicos colocados no mercado depois de 13 de Agosto de 2005. Em casos excepcionais,se necessário devido à dimensão ou função dos produtos, o símbolo será impresso na embalagem dos equipamentos eléctricos e electrónicos, nas instruções de utilização e na garantia do equipamento eléctrico e electrónico.
4. Os Estados-Membros podem exigir aos produtores e/ou aos distribuidores que forneçam algumas ou todas as informações referidas nos n.os 1 a 3, nomeadamente nas instruções de utilização ou no ponto de venda.
Artigo 11.o
Informação para instalações de tratamento
1. A fim de facilitar a reutilização e o tratamento dos REEE de forma ambientalmente sã, incluindo a manutenção, melhoramento, renovação e reciclagem, os Estados-Membros zelarão por que os produtores forneçam informações sobre a reutilização e tratamento de cada novo tipo de EEE, no prazo de um ano desde a colocação do equipamento no mercado. Essas informações identificarão, na medida em que tal seja necessário aos centros de reutilização e instalações de tratamento ou reciclagem para cumprirem o disposto na presente directiva, os diversos componentes e materiais dos EEE, bem como a localização das substâncias e preparações perigosas contidas nos EEE. Essas informações serão disponibilizadas aos centros de reutilização e instalações de tratamento ou reciclagem pelos produtores de EEE, sob a forma de manuais ou por meios electrónicos (por exemplo, CD-ROM, serviços em linha).
2. Os Estados-Membros assegurarão que qualquer produtor de um equipamento eléctrico ou electrónico colocado no mercado após 13 de Agosto de 2005 seja claramente identificável através de uma marca no equipamento. Além disso, para que seja possível determinar inequivocamente a data de colocação no mercado, uma marca a apor no equipamento especificará que este foi comercializado após 13 de Agosto de 2005. A Comissão promoverá, com este fim, a elaboração de normas europeias.
Artigo 12.o
Informações e apresentação de relatórios
1. Os Estados-Membros elaborarão um registo de produtores e recolherão informações, incluindo estimativas fundamentadas, numa base anual, sobre as quantidades e categorias de equipamentos eléctricos e electrónicos colocados no seu mercado e, por qualquer meio, nele recolhidos e reutilizados, reciclados e valorizados, bem como exportados, em termos de peso ou, se tal não for possível, de número.
Os Estados-Membros zelarão por que os produtores que forneçam equipamentos eléctricos ou electrónicos através da comunicação à distância dêem informações sobre o cumprimento do disposto no n.o 4 do artigo 8.o e sobre as quantidades e categorias de equipamentos eléctricos e electrónicos colocados no mercado do Estado-Membro de residência dos compradores desses equipamentos.
Os Estados-Membros zelarão por que as informações requeridas sejam transmitidas à Comissão de dois em dois anos, no prazo de 18 meses a contar do termo do período abrangido. As primeiras informações deverão abranger os anos de 2005 e 2006. As informações serão fornecidas de acordo com um modelo que será adoptado no prazo de um ano a contar da entrada em vigor da presente directiva, em conformidade com o procedimento previsto no n.o 2 do artigo 14.o e tendo em vista a criação de bases de dados sobre os REEE e o seu tratamento.
Os Estados-Membros assegurarão uma troca de informações adequada a fim de cumprir o disposto no presente número, nomeadamente em relação às operações de tratamento referidas no n.o 5 do artigo 6.o
2. Sem prejuízo do disposto no n.o 1, os Estados-Membros enviarão à Comissão, de três em três anos, um relatório sobre a aplicação da presente directiva. O relatório será redigido com base num questionário ou num esquema elaborado pela Comissão de acordo com o procedimento previsto no artigo 6.o da Directiva 91/692/CEE do Conselho, de 23 de Dezembro de 1991, relativa à normalização e à racionalização dos relatórios sobre a aplicação de determinadas directivas respeitantes ao ambiente(19). O questionário ou esquema será enviado aos Estados-Membros seis meses antes do início do período abrangido pelo relatório. O relatório será enviado à Comissão no prazo de nove meses a contar do termo do período de três anos a que se refere.
O primeiro relatório trienal abrangerá o período de 2004 a 2006.
A Comissão publicará um relatório sobre a aplicação da presente directiva no prazo de nove meses após a recepção dos relatórios dos Estados-Membros.
Artigo 13.o
Adaptação ao progresso científico e técnico
As alterações necessárias para adaptar o n.o 3 do artigo 7.o, o anexo I B (em especial com vista à possível inclusão de aparelhos de iluminação de uso doméstico, lâmpadas de incandescência e produtos fotovoltaicos, ou seja painéis solares), o anexo II (especialmente tendo em conta o desenvolvimento técnico em matéria de tratamento de REEE) e, anexos III e IV ao progresso científico e técnico serão adoptadas de acordo com o procedimento referido no n.o 2 do artigo 14.o
Antes de proceder à alteração dos anexos, a Comissão deverá inter alia consultar os produtores de equipamentos eléctricos e electrónicos, os operadores de instalações de reciclagem e de tratamento e as organizações ambientalistas, bem como as associações de trabalhadores e de consumidores.
Artigo 14.o
Comité
1. A Comissão será assistida pelo comité instituído pelo artigo 18.o da Directiva 75/442/CEE.
2. Nos casos em que se faz referência ao presente número, é aplicável o procedimento constante dos artigos 5.o e 7.o da Decisão 1999/468/CE, tendo-se em conta o disposto no seu artigo 8.o
O prazo previsto no n.o 6 do artigo 5.o da citada decisão é de três meses.
3. O comité aprovará o seu regulamento interno.
Artigo 15.o
Sanções
Os Estados-Membros determinarão as sanções aplicáveis ao incumprimento das disposições nacionais adoptadas em execução da presente directiva. As sanções previstas deverão ser eficazes, proporcionadas e dissuasivas.
Artigo 16.o
Inspecção e controlo
Os Estados-Membros assegurarão que a inspecção e o controlo permitam verificar a correcta aplicação da presente directiva.
Artigo 17.o
Transposição
1. Os Estados-Membros porão em vigor as disposições legislativas, regulamentares e administrativas necessárias para dar cumprimento à presente directiva até 13 de Agosto de 2004. Do facto informarão imediatamente a Comissão.
Quando os Estados-Membros adoptarem essas disposições, estas deverão incluir uma referência à presente directiva ou ser acompanhadas dessa referência aquando da sua publicação oficial. As modalidades dessa referência serão estabelecidas pelos Estados-Membros.
2. Os Estados-Membros informarão a Comissão de todas as disposições legislativas, regulamentares e administrativas adoptadas no âmbito da presente directiva.
3. Desde que sejam cumpridos os objectivos previstos na presente directiva, os Estados-Membros poderão transpor as disposições do n.o 6 do artigo 6.o, do n.o 1 do artigo 10.o e do artigo 11.o mediante acordos entre as autoridades competentes e os sectores económicos envolvidos. Esses acordos devem cumprir os seguintes requisitos:
a) Os acordos devem ser executórios;
b) Os acordos devem especificar os objectivos e os prazos correspondentes;
c) Os acordos serão publicados no jornal oficial nacional ou num documento oficial igualmente acessível ao público e enviados à Comissão;
d) Os resultados obtidos devem ser fiscalizados periodicamente, comunicados às autoridades competentes e à Comissão e postos à disposição do público nas condições previstas no próprio acordo;
e) As autoridades competentes devem assegurar-se que os progressos alcançados no âmbito do acordo serão analisados;
f) Em caso de incumprimento do acordo, os Estados-Membros devem executar as disposições pertinentes da presente directiva através de medidas legislativas, regulamentares ou administrativas.
4. a) A Grécia e a Irlanda que, globalmente, por:
- falta de infra-estruturas de reciclagem,
- circunstâncias geográficas, como um grande número de pequenas ilhas e a existência de zonas rurais e montanhosas,
- terem uma baixa densidade populacional, e
- terem um baixo nível de consumo de EEE,
não podem atingir o objectivo de recolha referido no n.o 5, primeiro parágrafo, do artigo 5.o ou os objectivos de valorização referidos no n.o 2 do artigo 7.o e que, nos termos do n.o 2, terceiro parágrafo, do artigo 5.o da Directiva 1999/31/CE do Conselho, de 26 de Abril de 1999, relativa à deposição de resíduos em aterros(20),
podem requerer a prorrogação do prazo previsto nesse artigo, podem beneficiar de uma prorrogação dos prazos referidos nos n.o 5 do artigo 5.o e no n.o 2 do artigo 7.o da presente directiva, por um máximo de 24 meses.
Estes Estados-Membros devem informar a Comissão das suas decisões, o mais tardar aquando da transposição da presente directiva.
b) A Comissão informará os outros Estados-Membros e o Parlamento Europeu das referidas decisões.
5. Num prazo de cinco anos a contar da entrada em vigor da presente directiva, a Comissão deverá apresentar um relatório ao Parlamento Europeu e ao Conselho com base na experiência da sua aplicação, especialmente sobre os sistemas de recolha separada, tratamento, valorização e financiamento. Além disso, o relatório dever-se-á basear na evolução tecnológica, na experiência adquirida, nas exigências ambientais e no funcionamento do mercado interno. O relatório deverá, se for caso disso, ser acompanhado de propostas de revisão das disposições necessárias da presente directiva.
Artigo 18.o
Entrada em vigor
A presente directiva entra em vigor na data da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
Artigo 19.o
Destinatários
Os Estados-Membros são os destinatários da presente directiva.
Feito em Bruxelas, em 27 de Janeiro de 2003.