32006R1848
L 355/56
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1848/2006 НА КОМИСИЯТА
от 14 декември 2006 година
относно нередностите и възстановяването на неправилно изплатени суми във връзка с финансирането на Общата селскостопанска политика и организацията на информационна система в тази област и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 595/91 на Съвета
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (EО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (1), и по-специално член 42 от него,
след консултации с Европейски надзорен орган по защита на данните,
като има предвид, че:
(1)
Член 2 от Регламент (EО) № 1290/2005 определя два фонда за постигане на целите на Общата селскостопанска политика: Европейски фонд за гарантиране на земеделието, наричан по-нататък „ЕФГЗ“ и Европейски земеделски фонд за развитие на селските райони, наричан по-нататък „ЕЗФРСР“.
(2)
Член 9 от Регламент (EО) № 1290/2005 определя принципи при защитата на финансовите интереси на Общността и предоставяне на уверения относно управлението на фондовете на Общността.
(3)
В светлината на опита, придобит от Комисията и от държавите-членки, системата, предвидена в Регламент (ЕИО) № 595/91 на Съвета от 4 март 1991 г. относно нередностите и възстановяването на неправилно изплатени суми във връзка с финансирането на Общата селскостопанска политика и организацията на информационна система в тази област и за изменение на Регламент (ЕИО) № 283/72 (2), се коригира, с цел да се хармонизира нейното приложение в държавите-членки, да се засили кампанията срещу нередностите, да се усили ефикасността на системата за докладване на нередностите, да се отчете, че отделни случаи на нередности отсега нататък ще бъдат изяснени съгласно разпоредбите на членове 32 и 33 от Регламент (EО) № 1290/2005, и да покрие и ЕФГЗ и ЕЗФРСР от 1 януари 2007 г. нататък. В тази връзка се създава също и разпоредба, с цел в тази система да се включат нередности относно определени приходи, както е посочено в член 34, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (EО) № 1290/2005.
(4)
Необходимо е да се уточни, че дефиницията за „нередност“, използвана за целите на настоящия регламент, е взета от член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г. относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (3).
(5)
Необходимо е да се определи термина „съмнение за измама“, като се вземе предвид дефиницията за измама, която се съдържа в Конвенцията за защита на финансовите интереси на Европейските общности, изготвена на базата на член K.3 от Договора за Европейски съюз (4).
(6)
Необходимо е да се уточни, че дефиницията за „първоначалното административно или съдебно решение“ е взета от член 35 от Регламент (EО) № 1290/2005.
(7)
Също така е необходимо да се определят термините „банкрут“ и „икономически оператор“.
(8)
С цел да се повиши добавената стойност на системата за докладване, задължението да се докладват случаи на съмнение за измама за целите на анализа на риска следва да бъде по-ясно определено и за тази цел качеството на информацията, която трябва да се доставя, следва да бъде по-внимателно определено.
(9)
С оглед установяване естеството на измамните практики и финансовите ефекти на нередностите и за да се извършва мониторинг върху възстановяването на неправилно изплатени суми, следва да се създаде разпоредба за нередности, които да се съобщават на Комисията най-малко всяко тримесечие; това съобщаване следва да бъде допълнено с информация за напредъка на юридически или административни процедури.
(10)
Комитетът е осведомен за цялостните резултати от докладването всяка година съгласно член 2, параграф 1 от Решение 94/140/EО на Комисията от 23 февруари 1994 г. за създаването на Експертен комитет за координиране на предотвратяването на измамите (5).
(11)
С цел да се улесни докладването, което се изисква да се извърши от всички държави-членки, и да се подобри работоспособността, е необходимо да се увеличи минималният предел, определен от гледна точка на сумата, засегната от нередността, над който нередностите трябва да бъдат докладвани от държавите-членки, и да се определят тези случаи, в които няма задължение за докладване.
(12)
За държавите-членки извън еврозоната се определят курсове на преизчисление.
(13)
Трябва да се отчетат задълженията, които произтичат от Регламент (EО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (6) и Директива 95/46/EО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (7).
(14)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за земеделските фондове,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват
Настоящият регламент се прилага за разходи съгласно Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и Европейски земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) в съответствие съответно с член 3, параграф 1 и член 4 от Регламент (EО) № 1290/2005.
Регламентът също се прилага в случаи, където плащането на определени приходи по смисъла на член 34, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (EО) № 1290/2005 не е извършено в съответствие с тези разпоредби.
Настоящият регламент не влияе на задълженията, които произлизат директно от прилагането на членове 32, 33 и 36 от Регламент (EО) № 1290/2005 и от Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията (8).
Член 2
Дефиниции
За целите на настоящия регламент:
1.
„нередност“ има значението, определено с член 1, параграф 2 от Регламент (EО, Евратом) № 2988/95, което означава всяко нарушение на разпоредба на правото на Общността, в резултат на действие или бездействие от икономически оператор, което е имало или би имало за резултат нарушаването на общия бюджет на Общностите или на бюджетите, управлявани от тях, или посредством намаляването или загубата на приходи, произтичащи от собствени ресурси, които се събират направо от името на Общностите или посредством извършването на неоправдан разход.
2.
„икономически оператор“ има значението, определено с член 1a, точка 2 от Регламент (ЕО) № 1681/94 на Комисията (9), което е всяко физическо или юридическо лице, или друг правен субект, който извлича полза от финансиране от ЕФГЗ или ЕЗФРСР, с изключение на държавите-членки, които изпълняват техните прерогативи като публичен орган или получават такава помощ, или които трябва да плащат определен приход по смисъла на член 34, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (EО) № 1290/2005;
3.
„първоначалното административно или съдебно решение“ има значението, определено в член 35 от Регламент (EО) № 1290/2005, което означава първата писмена оценка от компетентен орган, направена или по административен, или по съдебен ред, която съдържа заключение въз основа на действителните факти, че е извършена нередност, без да се засяга възможността това заключение впоследствие да бъде коригирано или оттеглено в резултат на развитие в хода на административната или съдебната процедура;
4.
„съмнение за измама“ има смисъла, определен с член 1a, точка 4 от Регламент (EО) № 1681/94, което означава нередност, която е била предмет на първоначално решение по административен или съдебен ред, което дава основание за завеждане на дела на национално равнище, с цел да се установи наличието на умишлено деяние, по-специално измама, както е по член 1, параграф 1, буква a) от Конвенцията от 26 юли 1995 г. относно защита на финансовите интереси на Европейските общности, създадена на базата на член K.3 от Договора за Европейски съюз;
5.
„банкрут“ означава производство по несъстоятелност по смисъла на член 2, буква a) от Регламент (ЕО) № 1346/2000 на Съвета (10).
ГЛАВА II
ЗАДЪЛЖЕНИЯ ЗА ДОКЛАДВАНЕ
Член 3
Тримесечен отчет
1. Най-късно в рамките на два месеца след края на всяко тримесечие държавите-членки докладват на Комисията всички нередности, които са били предмет на първоначално административно или съдебно решение. За всяка нередност държавите-членки представят данни за:
a)
засегнатите организации от общия пазар, засегнатите сектори и продукти;
б)
естеството на нередовните разходи;
в)
разпоредбата на Общността, която е била нарушена;
г)
датата и източника на първата писмена информация, водеща до съмнение, че е била извършена нередност;
д)
използваните практики при извършване на нередността;
е)
където е целесъобразно, дали практиката се квалифицира като съмнение за измама;
ж)
начинът, по който е била разкрита нередността;
з)
където е целесъобразно, включените държави-членки и третите страни;
и)
периодът или моментът, в който е извършена нередността;
й)
националните власти или органи, които са изготвили официалния доклад за нередността, и органите, отговорни за последващите административни и/или юридически последици;
к)
датата, на която е издадено първичното административно или юридическо решение;
л)
самоличностите на включените физически и/или юридически лица или на други правни субекти, които са участвали в извършването на нередността, освен там, където тази информация е неуместна за целите на борбата с нередностите при естеството на въпросната нередност;
м)
общият размер на разходите за действие по въпроса и, където е целесъобразно, разпределение на съфинансирането между помощта от Общността, частни и други помощи;
н)
сумата, засегната от нередността, и, където е целесъобразно, нейното разпределение между общностни, национални, частни и други помощи; където не е извършено друго плащане на лицата и/или други лица, определени съгласно точка l, сумите, които би трябвало да са платени погрешно, са имали нередност, която не е била установена;
о)
преустановяването на плащания, където е приложимо, и възможностите за възстановяване;
п)
само в случая на нередности, свързани с ЕЗФРСР, ARINCO или CCI (общ идентификационен код), номера на засегнатата програма.
2. Чрез дерогация от параграф 1 не е необходимо да бъдат докладвани следните случаи:
-
случаи, където нередността се състои само от неизпълнението на частично или пълно извършване на операция, съфинансирана от ЕЗФРСР или субсидирана съгласно EФГЗ, вследствие на фалита на крайния бенефициер или крайния получател; нередности преди фалит и случаи на съмнение за измама трябва да бъдат докладвани,
-
случаи, които са сведени до вниманието на административния орган чрез крайния бенефициер или крайния получател доброволно и преди откриването от съответния орган, независимо дали преди, или след плащането на публичната помощ,
-
случаи, когато административният орган открие грешка по отношение на годността на финансираните разходи и поправи грешката преди плащането на обществената помощ.
3. Когато някоя от информацията по параграф 1 от настоящия член, и по-специално тази, засягаща практиките, приети при извършването на нередността, и начинът, по който това е разкрито, не е налице, държавите-членки, доколкото е възможно, предоставят липсващата информация, когато изпращат последващи съобщения на Комисията за нередности.
4. Ако национални разпоредби предвиждат поверителността на разследванията, съобщаването на информацията е подчинено на разрешение от компетентния съд.
Член 4
Специални случаи
Всяка държава-членка незабавно докладва на Комисията и, където е необходимо, на другите засегнати държави-членки, всички нередности, които са открити или се предполага, че са настъпили, когато има опасност, че:
a)
те могат много бързо да имат отражение извън нейната територия; или
б)
те показват, че е извършена нова злоупотреба.
Това съобщение по-специално дава подробна информация за нарушението и за другите държави-членки или засегнати трети страни.
Член 5
Допълнителен доклад
1. В допълнение към информацията по член 3, параграф 1 държавите-членки информират Комисията възможно най-скоро, но в рамките на два месеца след края на всяко тримесечие, с препращане към предишен доклад, изготвен съгласно член 3, за детайли относно започването или изоставянето на процедури за налагане на административни или наказателни санкции, свързани с обявените нередности, както и за основните резултати от тези процедури. Тази информация също посочва характера на прилаганите санкции и/или дали въпросните санкции са свързани с прилагането на законодателство на Общността, и/или национално законодателство, включително препращане към общностните и/или национални правила, в които са определени санкциите.
2. При изрично искане на Комисията държавите-членки, в рамките на два месеца след получаване на това искане, предоставят на Комисията цялата съответна информация по отношение на извършения напредък - особено за започване, изоставяне и приключване - в процедурите, свързани с възстановяването на неправилно изплатени суми в специфичен случай или група от случаи.
Член 6
Правило de minimis
1. Когато нередностите са свързани със суми, по-малки от 10 000 EUR при финансиране в Общността, държавите-членки не изпращат информацията, предвидена в членове 3 и 5, до Комисията, освен ако последната не го изисква изрично.
2. За прилагане на прага, определен в параграф 1:
-
държавите-членки, които не са част от еврозоната прилагат същия обменен курс като този, по който са извършвали плащанията на бенефициерите или са получили приходи в съответствие с Регламент (EО) № 2808/98 на Комисията (11) и сектора на земеделско законодателство,
-
в случаи, различни от тези в първо тире, по-специално за операции, за които действителен случай не е бил определен чрез секторно земеделско законодателство, прилаганият обменен курс е предпоследният обменен курс, определен от Европейската централна банка преди месеца, по отношение на който разходите или определените приходи са били декларирани пред Комисията в съответствие с Регламент (ЕО) № 883/2006 на Комисията (12).
Член 7
Форма на съобщението
Информацията, изисквана съгласно членове 3, 4 и член 5, параграф 1, се изпраща, когато това е възможно, с електронни средства, чрез сигурна връзка, като се използва модула, предвиден от Комисията за целта, и формата, предвидена от Комисията.
ГЛАВА III
СЪТРУДНИЧЕСТВО
Член 8
Сътрудничество с държавите-членки
1. Комисията подържа подходящи контакти със засегнатите държави-членки за целите на допълване на информацията, представена относно нередностите съгласно член 3, относно процедурите по член 5, и по-специално относно възможността за възстановяване.
2. Без да се засягат тези контакти, когато естеството на нередността е такова, че да се предположи, че би могло да има еднакви или подобни практики в повече от една държава-членка, въпросът се поставя пред Комитета съгласно член 2, параграф 1 от Решение 94/140/EО (наричан по-нататък Cocolaf) или пред неговите работни групи, както е посочено в член 3, параграф 3 от посоченото решение.
3. Освен това, Комисията организира срещи от информативно естество на общностно равнище за подходящите представители на държавите-членки, с цел да прегледа с тях информацията, получена съгласно членове 3, 4 и 5 и параграф 1 от настоящия член, по-специално по отношение на уроците, които да се научат оттам във връзка с нередности, превантивни мерки и съдебни процедури. Комисията осведомява Cocolaf за тази дейност и го консултира относно всякакви предложения, които тя възнамерява да представи за предотвратяване на нередности.
4. По искане на държава-членка или съгласно разпоредбите, определени в параграф 3, Комисията и държавите-членки се консултират взаимно, където е подходящо, в рамките на Cocolaf или друг компетентен орган, за целите на запълването на всякакви празноти, които стават видими по време на прилагането на текущите разпоредби на Общата селскостопанска политика и които увреждат финансовите интереси на Общността.
Член 9
Обобщителен доклад
Всяка година Комисията информира Cocolaf за реда на големината на сумите, включени в нередностите, които са били разкрити, и за различните категории нередности, разбити по тип и с излагане на броя на нередностите във всяка категория.
ГЛАВА IV
ИЗПОЛЗВАНЕ И ОБРАБОТКА НА ИНФОРМАЦИЯТА
Член 10
Използване на информацията
Без да се засяга член 11, Комисията може да използва всяка информация от общ или оперативен характер, предавана от държавите-членки в съответствие с настоящия регламент, за представяне на анализ на риска, използвайки подкрепата на информационна технология, и може, на базата на получената информация, да издава доклади и да развива системи, служещи за по-ефикасно идентифициране на риска.
Член 11
Обработка на информацията
1. Информация, съобщена или получена в каквато и да е форма съгласно настоящия регламент, е служебна тайна и се защитава по същия начин, както подобна информация се защитава от националното законодателство на държавата-членка, която я е получила, и от съответстващите разпоредби, прилагани към институциите на Общността. Държавите-членки и Комисията вземат всички необходими предпазни мерки, за да гарантират, че тази информация остава поверителна.
2. Информацията по параграф 1 по-специално не може да се разкрива на лица, различни от тези в държавите-членки или в рамките на институциите на Общността, чиито задължения изискват те да имат достъп до нея, освен ако държавата-членка, която я представя, не се е съгласила изрично.
В допълнение тази информация може да не се използва за цели, различни от тези, предвидени в настоящия регламент, освен ако властите, които са я предоставили, не са дали тяхното изрично съгласие, и при условие че разпоредбите, които са в сила в държавата-членка, в която е разположен органът, който я е получил, не забранява такова съобщаване или употреба.
3. Комисията и държавите-членки гарантират при обработката на лични данни съгласно настоящия регламент, че Общността и националните разпоредби за защитата на личните данни, и по-специално тези, определени в Директива 95/46/EО, и, когато е приложимо, в Регламент (EО) № 45/2001, се спазват.
Параграфи 1 и 2 не засягат правата на достъп до данните, както е предвидено в Директива 95/46/EО и Регламент (EО) № 45/2001, при условията, предвидени в тях.
4. Параграфи 1-3 не възпрепятстват употребата на информация, получена съгласно настоящия регламент, при жалби пред съд или впоследствие заведени дела от Общността или от държавите-членки по отношение на възстановяването на сумите, предмет на нередността, извършването на проверки след предполагаеми нередности или налагането на административни мерки, административни наказания или наказателни санкции за нередности. Компетентният орган на държавата-членка, която е представила тази информация, се информира за тази употреба.
5. Когато държава-членка нотифицира Комисията, че физическо или юридическо лице, чието име е било съобщено на Комисията съгласно настоящия регламент, бъде доказано, че не участва в нередност, доказано с допълнително разследване, Комисията незабавно информира за този факт всички, за които е разкрито това име съгласно настоящия регламент. Тогава това лице престава да бъде третирано заради по-ранното обявяване като лице, включено във въпросната нередност.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 12
Отмяна
1. Регламент (ЕИО) № 595/91 се отменя, считано от 1 януари 2007 г.
2. Позоваванията на Регламент (ЕИО) № 595/91 се тълкуват като позовавания на настоящия регламент и се четат съобразно таблицата на съответствието, съдържаща се в приложението.
Член 13
Преходни разпоредби
1. Държавите-членки представят на Комисията информацията по член 5 от настоящия регламент за нередности, съобщени преди 1 януари 2007 г. съгласно Регламент (ЕИО) № 595/91, които все още са следени от техните органи.
2. За тези случаи с финансово влияние, по-малко от 10 000 EUR, държавите-членки могат да предоставят едно-единствено крайно съобщение.
Член 14
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2007 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 14 декември 2006 година.
REGULAMENTO (CE) N.o 1848/2006 DA COMISSÃO
de 14 de Dezembro de 2006
relativo às irregularidades e à recuperação das importâncias pagas indevidamente no âmbito da política agrícola comum, assim como à organização de um sistema de informação nesse domínio, e que revoga o Regulamento (CEE) n.o 595/91 do Conselho
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1290/2005 do Conselho, de 21 de Junho de 2005, relativo ao financiamento da política agrícola comum (1), nomeadamente o artigo 42.o,
Após ter consultado a Autoridade Europeia para a Protecção de Dados,
Considerando o seguinte:
(1)
O artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1290/2005 estabelece dois fundos para prosseguir os objectivos da política agrícola comum: o Fundo Europeu Agrícola de Garantia seguidamente designado «FEAGA» e o Fundo Europeu Agrícola de Desenvolvimento Rural, seguidamente designado «FEADER».
(2)
O artigo 9.o do Regulamento (CE) n.o 1290/2005 estabelece princípios que regem a protecção dos interesses financeiros da Comunidade e garantias relativas à gestão dos fundos comunitários.
(3)
À luz da experiência da Comissão e dos Estados-Membros, o sistema previsto no Regulamento (CEE) n.o 595/91 do Conselho, de 4 de Março de 1991, relativo às irregularidades e à recuperação das importâncias pagas indevidamente no âmbito da política agrícola comum assim como à organização de um sistema de informação nesse domínio, e que revoga o Regulamento (CEE) n.o 283/72 (2) deve ser adaptado a fim de harmonizar a sua aplicação nos Estados-Membros, intensificar a campanha contra as irregularidades, melhorar a eficácia do sistema de comunicação de irregularidades, ter em conta o facto de cada caso de irregularidade ser doravante apurado segundo as disposições dos artigos 32.o e 33.o do Regulamento (CE) n.o 1290/2005, bem como cobrir tanto o FEAGA como o FEADER a partir de 1 de Janeiro de 2007 em diante. Para esse efeito, deve prever-se a inclusão nesse sistema das irregularidades relativas às receitas afectadas como referido no n.o 1, alíneas b) e c), do artigo 34.o do Regulamento (CE) n.o 1290/2005.
(4)
É conveniente especificar que a definição de «irregularidade» constante do presente regulamento foi retirada do n.o 2 do artigo 1.o do Regulamento (CE, Euratom) n.o 2988/95 do Conselho, de 18 de Dezembro de 1995, relativo à protecção dos interesses financeiros das Comunidades Europeias (3).
(5)
É necessário especificar a noção de «suspeita de fraude», tendo em conta a definição de fraude constante da Convenção relativa à protecção dos interesses financeiros das Comunidades Europeias estabelecida com base no artigo K.3 do Tratado da União Europeia (4).
(6)
É conveniente especificar que a definição de «primeiro auto administrativo ou judicial» é retirada do artigo 35.o do Regulamento (CE) n.o 1290/2005.
(7)
É igualmente necessário definir a noção de «falência», bem como a noção de «operador económico».
(8)
A fim de reforçar o valor acrescentado do sistema das comunicações, é conveniente prever mais claramente a obrigação de comunicar os casos de suspeita de fraude para efeitos da análise de risco, pelo que deverá ser mais minuciosamente definida a qualidade das informações a transmitir.
(9)
A fim de conhecer a natureza das práticas fraudulentas e os efeitos financeiros das irregularidades, assim como de acompanhar a recuperação das importâncias, é necessário prever a comunicação à Comissão dos casos de irregularidade, pelo menos uma vez por trimestre; esta comunicação deve ser completada por informações sobre o desenvolvimento dos processos judiciais ou administrativos.
(10)
Os resultados globais do exercício de comunicação anual são transmitidos ao comité referido no n.o 1 do artigo 2.o da Decisão 94/140/CE da Comissão, de 23 de Fevereiro de 1994, que institui um comité consultivo para a coordenação da luta contra a fraude (5).
(11)
A fim de facilitar o exercício de comunicação que os Estados-Membros devem levar a cabo e para melhorar a eficiência, é necessário aumentar o limiar mínimo, definido em termos da quantia envolvida na irregularidade, a partir do qual as irregularidades devem ser comunicadas pelos Estados-Membros e definir os casos em que não existe obrigação de comunicação.
(12)
É necessário estabelecer as taxas de conversão para os Estados-Membros que não participam na zona euro.
(13)
Devem ser tidas em conta as obrigações decorrentes do Regulamento (CE) n.o 45/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 18 de Dezembro de 2000, relativo à protecção das pessoas singulares no que diz respeito ao tratamento de dados pessoais pelas instituições e pelos órgãos comunitários e à livre circulação desses dados (6) e da Directiva 95/46/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 24 de Outubro de 1995, relativa à protecção das pessoas singulares no que diz respeito ao tratamento de dados pessoais e à livre circulação desses dados (7).
(14)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité dos Fundos Agrícolas,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
CAPÍTULO I
DISPOSIÇÕES GERAIS
Artigo 1.o
Âmbito de aplicação
O presente regulamento aplica-se às despesas do Fundo Europeu Agrícola de Garantia (FEAGA) e do Fundo Europeu Agrícola de Desenvolvimento Rural (FEADER), nos termos, respectivamente, do n.o 1 do artigo 3.o e do artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 1290/2005.
Aplica-se igualmente nos casos em que o pagamento de receitas afectadas na acepção do n.o 1, alíneas b) e c), do artigo 34.o do Regulamento (CE) n.o 1290/2005 não tiver sido efectuado de acordo com as referidas disposições.
O presente regulamento não afecta as obrigações decorrentes directamente da aplicação dos artigos 32.o, 33.o e 36.o do Regulamento (CE) n.o 1290/2005 e do Regulamento (CE) n.o 885/2006 da Comissão (8).
Artigo 2.o
Definições
Para efeitos do presente regulamento:
1)
«Irregularidade» tem a acepção definida no n.o 2 do artigo 1.o do Regulamento (CE, Euratom) n.o 2988/95, isto é, qualquer violação de uma disposição de direito comunitário que resulte de um acto ou omissão de um operador económico que tenha ou possa ter por efeito lesar o orçamento geral das Comunidades Europeias quer pela diminuição ou supressão de receitas provenientes dos recursos próprios cobradas directamente por conta das Comunidades, quer pela imputação de uma despesa indevida ao orçamento comunitário;
2)
«Operador económico» tem a acepção definida no n.o 2 do artigo 1.o-A do Regulamento (CE) n.o 1681/94 da Comissão (9), isto é, qualquer pessoa singular ou colectiva, bem como outras entidades que beneficiem de um financiamento do FEAGA ou do FEADER, à excepção dos Estados-Membros no exercício das suas prerrogativas de poder público, ou que recebam uma assistência desse tipo, ou que tenham que pagar uma receita afectada na acepção do n.o 1, alíneas b) e c), do artigo 34.o do Regulamento (CE) n.o 1290/2005;
3)
«Primeiro auto administrativo ou judicial» tem a acepção definida no artigo 35.o do Regulamento (CE) n.o 1290/2005, isto é, a primeira avaliação escrita de uma autoridade competente, quer administrativa, quer judicial, que conclua, com base em factos concretos, da existência de uma irregularidade, sem prejuízo da possibilidade de esta conclusão vir a ser revista ou retirada ulteriormente na sequência do desenrolar do processo administrativo ou judicial;
4)
«Suspeita de fraude» tem a acepção definida no n.o 4 do artigo 1.o-A do Regulamento (CE) n.o 1681/94, isto é, uma irregularidade objecto de um primeiro auto administrativo ou judicial que dá lugar ao início de um processo ao nível nacional com o fim de determinar a existência de um comportamento intencional, em especial de uma fraude como previsto no n.o 1, alínea a), do artigo 1.o da Convenção de 26 de Julho de 1995 relativa à protecção dos interesses financeiros das Comunidades Europeias estabelecida com base no artigo K.3 do Tratado da União Europeia;
5)
«Falência»: processos de insolvência na acepção da alínea a) do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1346/2000 do Conselho (10).
CAPÍTULO II
OBRIGAÇÕES EM MATÉRIA DE COMUNICAÇÃO DE DADOS
Artigo 3.o
Relatório trimestral
1. O mais tardar no prazo de dois meses após o final de cada trimestre, os Estados-Membros enviam à Comissão um relatório sobre todos os casos de irregularidades que tenham sido objecto de um primeiro auto administrativo ou judicial. Relativamente a cada irregularidade, os Estados-Membros devem fornecer informações precisas sobre:
a)
As organizações comuns de mercado afectadas, bem como os sectores e produtos em causa;
b)
A natureza da despesa irregular;
c)
A disposição comunitária transgredida;
d)
A data e a fonte da primeira informação escrita que permitiu suspeitar da existência de uma irregularidade;
e)
As práticas utilizadas para cometer a irregularidade;
f)
Se for caso disso, se esta prática indicia uma suspeita de fraude;
g)
A maneira como foi descoberta a irregularidade;
h)
Se for caso disso, os Estados-Membros e países terceiros em causa;
i)
O momento ou o período durante o qual a irregularidade foi cometida;
j)
Os serviços ou organismos nacionais que elaboraram o relatório oficial sobre a irregularidade e os serviços responsáveis pelo seguimento administrativo e/ou judicial;
k)
A data do primeiro auto administrativo ou judicial da irregularidade;
l)
A identificação das pessoas singulares e/ou colectivas implicadas ou de outras entidades que tenham participado na prática da irregularidade, excepto no caso de esta indicação não ser útil no âmbito da luta contra as irregularidades devido à natureza da irregularidade em causa;
m)
O montante total das despesas para a operação em causa e, se for caso disso, a repartição do seu co-financiamento entre contribuição comunitária, nacional, privada e outras;
n)
O montante envolvido na irregularidade e, se for caso disso, a sua repartição entre contribuição comunitária, nacional, privada e outras; nos casos em que não tenha sido efectuado qualquer pagamento às pessoas e/ou outras entidades identificadas na alínea l), os montantes que teriam sido pagos indevidamente se a irregularidade não tivesse sido detectada;
o)
A eventual suspensão de pagamentos e as possibilidades de recuperação;
p)
Apenas no caso de irregularidades relativas ao FEADER, o número ARINCO ou CCI (código de identificação comum) do programa afectado.
2. Em derrogação ao n.o 1, não têm de ser comunicados os seguintes casos:
-
Os casos em que o único aspecto da irregularidade consista numa falta de execução parcial ou total da operação co-financiada pelo FEADER ou subvencionada pelo FEAGA na sequência da falência do beneficiário final ou do destinatário último; no entanto, devem ser comunicadas as irregularidades que precedem uma falência e qualquer suspeita de fraude;
-
Os casos assinalados voluntariamente à autoridade administrativa pelo beneficiário final ou o destinatário último e antes da sua descoberta pela autoridade competente, tanto antes como após o pagamento da contribuição pública;
-
Os casos em que a autoridade administrativa verifica existir um erro ao nível da elegibilidade das despesas financiadas e procede à sua correcção antes do pagamento da contribuição pública.
3. No caso de as informações referidas no n.o 1, nomeadamente as relativas às práticas utilizadas para cometer a irregularidade, assim como à maneira como foi descoberta, não estarem disponíveis, os Estados-Membros completá-las-ão, na medida do possível, na altura em que transmitirem à Comissão as comunicações de irregularidades seguintes.
4. Se as disposições nacionais previrem o segredo de Justiça, a comunicação das informações fica sujeita à autorização da autoridade judicial competente.
Artigo 4.o
Casos específicos
Cada Estado-Membro comunicará sem demora à Comissão e, se for caso disso, aos demais Estados-Membros interessados, as irregularidades detectadas ou presumíveis de que se receiem:
a)
Efeitos muito rápidos fora do seu território; ou
b)
Que revelem o emprego duma nova prática irregular.
Esta comunicação transmitirá informações minuciosas das práticas irregulares, bem como dos outros Estados-Membros ou países terceiros envolvidos.
Artigo 5.o
Relatório de acompanhamento
1. Para além das informações referidas no n.o 1 do artigo 3.o, os Estados-Membros informam a Comissão logo que possível, e o mais tardar no prazo de dois meses após o final de cada trimestre, com referência a qualquer relatório precedente elaborado no âmbito do artigo 3.o, sobre os dados relativos ao início ou abandono de quaisquer processos instaurados para impor sanções administrativas ou criminais relacionadas com as irregularidades notificadas, bem como os principais resultados dos referidos processos. Estas informações devem igualmente indicar a natureza das sanções aplicadas e/ou se as sanções em questão se referem à aplicação da legislação comunitária e/ou nacional, incluindo uma referência às regras comunitárias e/ou nacionais, com base nas quais as sanções são estabelecidas.
2. Mediante pedido expresso da Comissão, os Estados-Membros fornecem-lhe, no prazo de dois meses após a recepção desse pedido, todas as informações pertinentes relativas aos avanços efectuados - nomeadamente em matéria de início, abandono e cessação - dos processos relativos à recuperação de eventuais montantes indevidamente pagos num caso específico ou num grupo de casos.
Artigo 6.o
Regra de minimis
1. No caso de as irregularidades incidirem sobre importâncias inferiores a 10 000 EUR de financiamento comunitário, os Estados-Membros só transmitem à Comissão as informações previstas nos artigos 3.o e 5.o se esta as pedir expressamente.
2. Para efeitos de aplicação do limiar definido no n.o 1:
-
Os Estados-Membros que não pertencem à zona euro aplicam a taxa de câmbio utilizada nos pagamentos efectuados aos beneficiários ou nas receitas recebidas, em conformidade com o Regulamento (CE) n.o 2808/98 da Comissão (11) e a legislação agrícola sectorial;
-
Nos casos diferentes dos referidos no n.o 1, nomeadamente no que se refere às operações para as quais não tenha sido fixado um facto gerador pela legislação agrícola sectorial, é aplicável a penúltima taxa de câmbio estabelecida pelo Banco Central Europeu antes do mês a título do qual foi declarada a despesa ou a receita afectada à Comissão de acordo com o Regulamento (CE) n.o 883/2006 da Comissão (12).
Artigo 7.o
Forma das comunicações
As informações exigidas pelos artigos 3.o, 4.o e pelo n.o 1 do artigo 5.o devem ser transmitidas, na medida do possível, por via electrónica, mediante utilização do módulo previsto para este efeito pela Comissão, através de uma ligação protegida e segundo o formulário transmitido pela Comissão.
CAPÍTULO III
COOPERAÇÃO
Artigo 8.o
Cooperação com os Estados-Membros
1. A Comissão manterá com os Estados-Membros interessados os contactos apropriados para completar as informações fornecidas sobre as irregularidades referidas no artigo 3.o, os processos previstos no artigo 5.o e, especialmente, sobre as possibilidades de recuperação.
2. Sem prejuízo desses contactos, quando a natureza da irregularidade deixar presumir que se possa recorrer em mais de um Estado-Membro a práticas idênticas ou similares, os assuntos serão submetidos à apreciação do comité referido no n.o 1 do artigo 2.o da Decisão 94/140/CE (seguidamente designado «Cocolaf») ou dos grupos de trabalho referidos no n.o 3 do artigo 3.o da mesma decisão.
3. Além disso, a Comissão organizará, ao nível comunitário, reuniões de informação destinadas aos representantes dos Estados-Membros interessados, a fim de com eles examinar as informações obtidas com base nos artigos 3.o, 4.o e 5.o e no n.o 1 do presente artigo, nomeadamente no que respeita aos ensinamentos a tirar relativamente a irregularidades, medidas de prevenção e processos judiciais. A Comissão manterá o Cocolaf ao corrente destes trabalhos e consultá-lo-á acerca de qualquer proposta que entenda submeter em matéria de prevenção das irregularidades.
4. No caso de a aplicação de disposições em vigor da política agrícola comum revelar qualquer lacuna prejudicial aos interesses da Comunidade, os Estados-Membros consultar-se-ão, quer a pedido de um deles, quer a pedido da Comissão, nas condições previstas no n.o 3, e eventualmente no seio do Cocolaf ou de qualquer outra instância competente, com o fim de preencher essa lacuna.
Artigo 9.o
Relatório de síntese
A Comissão informa todos os anos o Cocolaf acerca da ordem de grandeza das importâncias referentes às irregularidades detectadas e das diversas categorias de irregularidades, segundo a sua natureza e com indicação do número de irregularidades em cada categoria.
CAPÍTULO IV
UTILIZAÇÃO E TRATAMENTO DAS INFORMAÇÕES
Artigo 10.o
Utilização da informação
Sem prejuízo do artigo 11.o, a Comissão pode utilizar todas as informações de carácter geral ou operacional comunicadas pelos Estados-Membros de acordo com o presente regulamento para efectuar análises de risco com recurso a ferramentas informáticas adequadas e elaborar, com base nas informações obtidas, relatórios e dispositivos para melhor apreender os riscos identificados.
Artigo 11.o
Tratamento da informação
1. As informações, comunicadas ou obtidas, seja de que forma for, ao abrigo do presente regulamento, ficam abrangidas pelo segredo profissional e beneficiam da protecção concedida às informações análogas pela legislação nacional do Estado-Membro que as recebeu e pelas disposições correspondentes aplicáveis às instituições comunitárias. Os Estados-Membros e a Comissão tomarão todas as medidas de segurança necessárias para que sejam mantidas confidenciais essas informações.
2. As informações referidas no n.o 1 não podem, designadamente, ser reveladas a pessoas que, pela natureza das suas funções, não devam conhecê-las, nos Estados-Membros ou nas instituições comunitárias, a menos que o Estado-Membro que as comunicar tenha expressamente consentido essa transmissão.
Além disso, essas informações não podem ser utilizadas para fins diferentes dos previstos no presente regulamento, a menos que as autoridades que as forneceram tenham para tal dado o seu expresso consentimento e na condição de as disposições em vigor no Estado-Membro em que se encontram as autoridades que as receberam não se oporem a tal comunicação ou utilização.
3. A Comissão e os Estados-Membros devem assegurar, no tratamento dos dados pessoais no âmbito do presente regulamento, o cumprimento das disposições comunitárias e nacionais em matéria de protecção de dados pessoais, em especial as estabelecidas pela Directiva 95/46/CE e, quando pertinente, pelo Regulamento (CE) n.o 45/2001.
Os números anteriores não afectarão o direito de acesso aos dados previsto na Directiva 95/46/CE e no Regulamento (CE) n.o 45/2001 segundo as condições previstas nessa directiva e nesse regulamento.
4. O disposto nos números anteriores não obsta à utilização das informações obtidas nos termos do presente regulamento no âmbito de acções judiciais ou de processos posteriormente intentados pela Comunidade ou pelos Estados-Membros no respeitante à recuperação das quantias objecto de irregularidades, à realização de controlos na sequência de irregularidades presumidas ou à imposição de medidas administrativas, sanções administrativas ou criminais por causa de irregularidades. A autoridade competente do Estado-Membro que forneceu essas informações será informada sem demora de tal utilização.
5. Sempre que um Estado-Membro notificar a Comissão de que da continuação de um inquérito se concluiu que uma pessoa singular ou colectiva, cujo nome lhe foi comunicado por força do disposto no presente regulamento, não esteve implicada em qualquer irregularidade, a Comissão informará do facto, sem demora, as entidades a quem comunicou esse nome nos termos do presente regulamento. Essa pessoa deixará de ser tratada como implicada na irregularidade em causa, com base na primeira notificação.
CAPÍTULO V
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 12.o
Revogação
1. É revogado o Regulamento (CEE) n.o 595/91 com efeitos a partir de 1 de Janeiro de 2007.
2. As referências ao Regulamento (CEE) n.o 595/91 devem entender-se como sendo feitas ao presente regulamento e lidas de acordo com a tabela de correspondência apresentada no anexo.
Artigo 13.o
Disposições transitórias
1. Os Estados-Membros comunicam à Comissão as informações referidas no artigo 5.o do presente regulamento ou as irregularidades comunicadas antes de 1 de Janeiro de 2007 nos termos do Regulamento (CEE) n.o 595/91 que continuam ainda a ser acompanhadas pelas respectivas autoridades.
2. Para os casos com um impacto financeiro inferior a 10 000 EUR, os Estados-Membros podem apresentar uma única comunicação final.
Artigo 14.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no terceiro dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é aplicável a partir de 1 de Janeiro de 2007.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 14 de Dezembro de 2006.