РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1020/2009 НА КОМИСИЯТА
от 28 октомври 2009 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 2003/2003 на Европейския парламент и на Съвета относно торовете с цел привеждане на приложения I, III, IV и V към него в съответствие с техническия прогрес
(текст от значение за ЕИП)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2003/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. относно торовете (1), и по-специално член 31, параграфи 1 и 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Член 3 от Регламент (ЕО) № 2003/2003 предвижда, че тор, който принадлежи към видовете торове, изброени в приложение I към него, и отговаря на условията, установени в посочения регламент, може да бъде обозначен като „ЕО тор“.
(2)
Частично разтворимият фосфорит спада към торовете с основни хранителни елементи, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 2003/2003. Член 16 от посочения регламент позволява добавянето на второстепенни хранителни елементи към всички торове с основни хранителни елементи. Минималното съдържание на фосфорен пентаоксид, установено за съществуващия вид тор частично разтворим фосфорит, обаче е прекалено високо, за да позволи добавянето на второстепенни хранителни елементи. Поради това следва да се въведе нов вид тор, който да позволи смесите от частично разтворим фосфорит и магнезиеви второстепенни хранителни елементи да бъдат обозначавани като „ЕО тор“.
(3)
Магнезиевият сулфат или магнезиевият оксид се добавя към смления фосфорит, за да се преодолее недостигът на фосфат и магнезий в някои селскостопански почви. Частичната разтворимост прави фосфата и магнезия бързо достъпни за културите за кратък период от време, докато неразтворимите съставки осигуряват по-бавно, но по-трайно снабдяване с фосфат и магнезий. За да бъдат от полза за земеделските производители, фосфатните и магнезиевите хранителни елементи следва да се съдържат в рамките на един и същ вид тор.
(4)
Магнезиевият сулфат спада към торовете с второстепенни хранителни елементи, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 2003/2003. Член 20 от посочения регламент позволява добавянето на хранителни микроелементи към всички торове с второстепенни хранителни елементи. Минималното съдържание на серен триоксид и магнезиев оксид, установено за съществуващия вид тор магнезиев сулфат, е прекалено високо, за да позволи добавянето на хранителни микроелементи. Поради растящия интерес към балансираното хранене на растенията нарасна употребата на хранителни микроелементи. Смесването на магнезиев сулфат с хранителни микроелементи ще направи по-лесно за земеделските производители използването на тези хранителни микроелементи. Поради това следва да се преразгледа съставът на вида тор магнезиев сулфат, така че той да позволи сместите от магнезиев сулфат с хранителни микроелементи да бъдат обозначени като „ЕО тор“.
(5)
Приложение III към Регламент (ЕО) № 2003/2003 съдържа технически разпоредби за контрол на амониево-нитратни торове с високо съдържание на азот. Следва да се поясни, че методите за анализ могат да се използват за различни форми на амониево-нитратни торове (перли или гранули). Освен това при тези описания на методи за анализ се използват остарели единици за налягане, а не сега използваните единици по системата SI.
(6)
Член 29, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2003/2003 изисква контролът на ЕО торове от видовете, изброени в приложение I към посочения регламент, да се извършва в съответствие с подробно описаните в приложения III и IV към същия регламент методи за анализ. Тъй като тези методи не са международно признати, на Европейския комитет по стандартизация (CEN) бе възложено да разработи равностойни ЕN стандарти, които да заменят съществуващите методи.
(7)
Като частичен резултат от възложения на CEN мандат M/335 за модернизация на аналитичните методи за торове и материали за варуване, са разработени 20 EN стандарта, които следва да бъдат включени в приложение IV към Регламент (ЕО) № 2003/2003. Някои от тези стандарти следва да заменят съществуващите методи за анализ, докато други са нови.
(8)
Утвърдените методи, публикувани като EN стандарти, обикновено включват ринг-тест (междулабораторен тест) за проверка на възпроизводимостта на аналитичните методи между различните лаборатории. Предварителната оценка на методите, които се предвижда да бъдат въведени в мандата, обаче показа, че някои от тях са малко използвани. В този случай бе счетено, че е достатъчен редакционен преглед, без да е необходим ринг-тест. Поради това следва да се прави разграничение между утвърдени EN стандарти и неутвърдени методи, което би спомогнало за идентифициране на EN стандартите, които са преминали междулабораторен тест, за да се информират правилно контролните органи за статистическата надеждност на EN стандартите.
(9)
С оглед опростяване на законодателството и за да се улесни бъдещото преразглеждане, е целесъобразно да се замени пълният текст на стандартите в приложение IV към Регламент (ЕО) № 2003/2003 с препратки към EN стандартите, които предстои да бъдат публикувани от CEN.
(10)
Член 30 от Регламент (ЕО) № 2003/2003 изисква лабораториите да бъдат компетентни и одобрени от държава-членка, когато извършват анализ на проби от торове за целите на официалния контрол. Такива одобрени лаборатории трябва да отговарят на стандартите за акредитация, посочени в приложение V, раздел Б. Тъй като практиката показва, че акредитацията отнема повече време от първоначално предвиденото, приложение V трябва да бъде изменено, за да се гарантират ефективни контролни действия, като се даде възможност на държавите-членки да оторизират лаборатории, които са компетентни по отношение на официалния контрол, но все още не са акредитирани.
(11)
Поради това Регламент (ЕО) № 2003/2003 следва да бъде съответно изменен.
(12)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, създаден по силата на член 32 от Регламент (ЕО) № 2003/2003,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 2003/2003 се изменя, както следва:
1.
Приложение I се изменя в съответствие с приложение I към настоящия регламент.
2.
Приложение III се изменя в съответствие с приложение II към настоящия регламент.
3.
Приложение IV се изменя в съответствие с приложение III към настоящия регламент.
4.
Приложение V се изменя в съответствие с приложение IV към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 28 октомври 2009 година.
REGULAMENTO (CE) N.o 1020/2009 DA COMISSÃO
de 28 de Outubro de 2009
que altera o Regulamento (CE) n.o 2003/2003 do Parlamento Europeu e do Conselho relativo aos adubos, para efeitos de adaptação ao progresso técnico dos seus anexos I, III, IV e V
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 2003/2003 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 13 de Outubro de 2003, relativo aos adubos (1), nomeadamente o n.o 1 e o n.o 3 do artigo 31.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O artigo 3.o do Regulamento (CE) n.o 2003/2003 estabelece que qualquer adubo pertencente a um dos tipos de adubos enumerados no seu anexo I e que obedeça aos requisitos estabelecidos nesse regulamento pode ser designado «adubo CE».
(2)
O fosfato natural parcialmente solubilizado é um tipo de adubo de nutrientes primários e consta do anexo I do Regulamento (CE) n.o 2003/2003. O artigo 16.o do mesmo regulamento autoriza a adição de nutrientes secundários a todos os tipo de adubos de nutrientes primários. Todavia, o teor mínimo de pentóxido de fósforo estabelecido para o fosfato natural parcialmente solubilizado é demasiado elevado para permitir a adição de nutrientes secundários. Por conseguinte, deve ser introduzido um novo tipo de adubo que permita a comercialização como «adubo CE» de misturas de fosfato natural parcialmente solubilizado com magnésio como nutriente secundário.
(3)
Adiciona-se sulfato de magnésio ou óxido de magnésio ao fosfato natural moído a fim de solucionar a carência em fosfato e em magnésio de determinados solos agrícolas. A solubilização parcial torna o fosfato e o magnésio rapidamente disponíveis para as culturas durante um curto período de tempo, enquanto os componentes não solúveis proporcionam um fornecimento mais lento mas continuado de fosfato e de magnésio. Os agricultores têm vantagem em dispor dos nutrientes fosfato e magnésio num só tipo de adubo.
(4)
O sulfato de magnésio é um tipo de adubo de nutrientes secundários e consta do anexo I do Regulamento (CE) n.o 2003/2003. O artigo 20.o do mesmo regulamento autoriza a adição de micronutrientes a todos os tipo de adubos de nutrientes secundários. Todavia, os teores mínimos de trióxido de enxofre e de óxido de magnésio estabelecidos para o tipo de adubo de sulfato de magnésio existente são demasiado elevados para permitir a adição de micronutrientes. Em virtude do interesse crescente na alimentação equilibrada das plantas, tem-se registado um aumento da utilização dos micronutrientes. Para os agricultores, a existência de uma mistura de sulfato de magnésio com micronutrientes facilitaria a utilização destes últimos. Por conseguinte, deveria rever-se o tipo de adubo com sulfato de magnésio a fim de permitir a comercialização como «adubo CE» de misturas de sulfato de magnésio com micronutrientes.
(5)
O anexo III do Regulamento (CE) n.o 2003/2003 contém disposições técnicas para o controlo de adubos à base de nitrato de amónio com elevado teor de azoto. Deve esclarecer-se que os métodos de análise podem ser usados com as diferentes formas de adubos de nitrato de amónio (esférulas ou grânulos). Além disso, os protocolos dos métodos de análise referem unidades de pressão obsoletas que não fazem parte do Sistema Internacional de unidades.
(6)
O n.o 2 do artigo 29.o do Regulamento (CE) n.o 2003/2003 exige que os controlos dos adubos CE pertencentes aos tipos de adubos constantes do anexo I desse regulamento sejam efectuados de acordo com os métodos de análise descritos pormenorizadamente nos anexos III e IV do regulamento. Uma vez que esses métodos não estão reconhecidos internacionalmente, o Comité Europeu de Normalização (CEN) foi mandatado para desenvolver normas EN equivalentes para substituir os métodos actuais.
(7)
Como resultado parcial do mandato M/335 do CEN relativo à modernização dos métodos analíticos para os adubos e correctivos alcalinizantes, foram desenvolvidas 20 normas EN, as quais devem ser incluídas no anexo IV do Regulamento (CE) n.o 2003/2003. Algumas destas normas destinam-se a substituir os métodos de análise existentes, enquanto outras são novas.
(8)
Os métodos validados publicados como normas EN incluem normalmente um teste interlaboratorial (prova do anel) para verificar a reprodutibilidade dos métodos analíticos entre laboratórios diferentes. Todavia, uma avaliação preliminar dos métodos a introduzir no mandato revelaram que alguns deles são pouco usados. Neste caso, considerou-se suficiente uma revisão editorial, sem realização de teste interlaboratorial. Por conseguinte, deve fazer-se a distinção entre as normas EN validadas e os métodos não validados, a fim de identificar as normas EN que foram submetidas a teste interlaboratorial para informar correctamente os controladores quanto à fiabilidade estatística dessas normas.
(9)
Com o intuito de simplificar a legislação e facilitar a sua futura revisão, é adequado substituir a totalidade do texto relativo às normas do anexo IV do Regulamento (CE) n.o 2003/2003 pelas referências às normas EN a publicar pelo CEN.
(10)
O artigo 30.o do Regulamento (CE) n.o 2003/2003 exige que os laboratórios que efectuam análises às amostras de adubos para efeitos de controlo oficial sejam competentes e aprovados pelos Estados-Membros. Esses laboratórios aprovados devem cumprir as normas de acreditação referidas na secção B do anexo V. Dado que, na prática, a acreditação se tem revelado mais morosa do que inicialmente se previra, o anexo V deve ser alterado por forma a garantir a eficiência das medidas de controlo, permitindo aos Estados-Membros a autorização de laboratórios que sejam competentes para a realização dos controlos oficiais, sem no entanto terem ainda conseguido a acreditação.
(11)
O Regulamento (CE) n.o 2003/2003 deve, por conseguinte, ser alterado em conformidade.
(12)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do comité instituído pelo artigo 32.o do Regulamento (CE) n.o 2003/2003,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
O Regulamento (CE) n.o 2003/2003 é alterado do seguinte modo:
1.
O anexo I é alterado em conformidade com o anexo I do presente regulamento.
2.
O anexo III é alterado em conformidade com o anexo II do presente regulamento.
3.
O anexo IV é alterado em conformidade com o anexo III do presente regulamento.
4.
O anexo V é alterado em conformidade com o anexo IV do presente regulamento.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 28 de Outubro de 2009.