31996R0385
L 056/21
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 385/96 НА СЪВЕТА
от 29 януари 1996 година
относно защитата срещу вредните практики при ценообразуването в корабостроенето
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 113 от него,
като взе предвид предложението на Комисията (1),
като взе предвид становището на Европейския парламент (2),
(1)
като има предвид проведените под егидата на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие многостранни преговори, които завършиха със сключването на 21 декември 1994 г. на споразумение за нормалните условия на конкуренция при корабостроенето и ремонта на кораби за превоз на стоки (наричано по-нататък „споразумението за корабостроене“);
(2)
като има предвид, че в рамките на Споразумението за корабостроене бе признато, че особените характеристики на операциите по покупка на кораби правят невъзможно да се прилагат на практика компенсационни и антидъмпингови мита съгласно член VI от Общото споразумение за митата и търговията (ГАТТ) 1994 г., Споразумението за субсидиите и компенсационните мерки и Споразумението за прилагане на член VI от ГАТТ, 1994 г., приложени към споразумението за създаване на Световната търговска организация; като има предвид, че необходимостта да се предвиди ефикасно средство на защита срещу продажбите на кораби под тяхната нормална стойност, което причинява вреди, доведе до подписването на кодекс за вредните практики при ценообразуването в корабостроенето, който, съвместно с основните принципи, съставлява приложение III към Споразумението за корабостроене (наричано по-нататък „Кодекс ВПЦ“);
(3)
като има предвид, че текстът на Кодекс ВПЦ се основава главно на Споразумението за прилагане на член VI от ГАТТ, 1994 г., но се отклонява от него, когато това е оправдано от особените характеристики на операциите по закупуване на кораби; като има предвид, че при това положение е целесъобразно да се въведат разпоредбите от Кодекса ВПЦ в законодателството на Общността, доколкото е възможно, въз основа на текста на Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (3);
(4)
като има предвид важното значение на Споразумението за корабостроене и законовите разпоредби, произтичащи от това за общностното право;
(5)
като има предвид, че с оглед да запази равновесието между правата и задълженията, установено със Споразумението за корабостроене, Общността следва да предприеме по отношение на всяка вредна практика при ценообразуването, целяща продажба на кораби под нормалната им цена, което причинява вреди за промишлеността на Общността;
(6)
като има предвид, че по отношение на строителите на плавателни съдове от страните по Споразумението за корабостроене, продажбата на плавателен съд може да бъде обект на разследване от страна на Общността само ако купувачът на кораба е купувач от Общността и при условие че корабът не е военен;
(7)
като има предвид, че е желателно да се установят ясни и подробни правила, свързани с изчисляването на нормалната стойност, и че е целесъобразно да бъде уточнено по-специално, че тази стойност следва да се основава, ако е възможно, на представителна продажба на подобен кораб в течение на нормална търговска операция в страната износител; като има предвид, че е важно да се определят обстоятелствата, при които продажба на вътрешния пазар може да се оцени като продажба на загуба и да бъде отклонена в полза на продажба на подобен кораб на трета страна или на нормалната съставна стойност; като има предвид, че е желателно също да се гарантира точно разпределение на разходите, в т.ч. в случаи на хвърляне на котва; като има предвид, че е необходимо също за съставянето на нормалната стойност да се обозначи методът, който ще се прилага за определяне на сумите на разходите по продажба, административните разходи и другите общи разходи, както и маржът на печалбата, който следва да се включи в тази стойност;
(8)
като има предвид че, за да може да се прилага коректно новият инструмент за борба с вредните практики при ценообразуването, Комисията трябва да вземе всички необходими мерки за проверка, в големите конгломерати и холдинги на трети страни, законността на таксите при вноса, когато става дума за оценка на структурата на себестойността;
(9)
като има предвид че, за определянето на нормалната стойност за страните, в които няма развита пазарна икономика, се оказва разумно да се определят правилата на процедура за избор на третата страна, подходяща за пазарна икономика, която ще послужи за позоваване за това и, когато не е възможно да се определи подходяща трета страна, да се предвиди, че нормалната стойност може да бъде установена на всякаква друга разумна база;
(10)
като има предвид, че е целесъобразно да се определи цена на износа и да се изброят уточненията, които е необходимо да се внесат в случай, че се прецени, че е уместно да се възстанови такава цена, като се започне от първата цена на свободния пазар;
(11)
като има предвид, че за да се осигури справедливо сравняване между цената на износа и нормалната цена, е целесъобразно да се изброят факторите, в т.ч. договорните санкции, които са в състояние да засегнат цените и тяхното сравнение;
(12)
като има предвид, че е желателно да се установят ясни и детайлни насоки, отнасящи се до факторите, които могат да допринесат за определяне дали продажбата, която е предмет на вредни практики при ценообразуването е причинила или рискува ди причини съществена вреда; като има предвид, че когато се полагат усилия за показване, че равнището на засегнатата цена на продажба е причина за вредата, нанесена на промишленост от Общността, е уместно да се отчетат действията на други фактори и в частност на пазарните условия в Общността;
(13)
като има предвид, че е препоръчително да се определи понятието „промишленост на Общността“ с позоваване на капацитета за построяване на подобен кораб и да се предвиди, че свързаните с износителите страни могат да бъдат изключени от тази промишленост и да се определи понятието „свръзани“;
(14)
като има предвид, че е необходимо да се определят основните и процедурни условия за подаване на жалба срещу действие, свързано с вредните практики при ценообразуването, както и степента на подкрепа, с която тази жалба може да се ползва от страна на промишлеността на Общността и да се уточни информацията относно купувача на кораба, вредните практики при ценообразуването, вредата и причинната връзка, каквато такава жалба следва да съдържа; като има предвид, че е целесъобразно също да се уточнят валидните процедури за отхвърляне на жалбите или за образуване на производства;
(15)
като има предвид, че когато купувачът на кораба, който е бил предмет на вредните практики при ценообразуването, е установен на територията на друга договаряща се страна по Споразумението за корабостроене, една жалба може също да съдържа искане за започване на разследване от страна на властите на тази договаряща се страна; като има предвид, че такова искане се предоставя на властите на договарящата се страна, когато това е оправдано;
(16)
като има предвид, че при необходимост разследването може да бъде открито също и в резултат на писмена жалба от властите на договаряща се страна по Споразумението за корабостроене съгласно настоящия регламент и при условията на Споразумението за корабостроене;
(17)
като има предвид, че е необходимо да се определи по какъв начин на засегнатите страни ще бъдат предоставени сведенията, които властите изискват, и да им се предоставят повече възможности да представят всички релевантни доказателства и да защитят своите интереси; като има предвид, че е желателно също да се определят ясно правилата и процедурите, които ще се следват в течение на разследването и да се предвиди в частност, че заинтересованите страни трябва да се запознаят, да представят своята гледна точка и да предоставят сведенията в определените срокове, за да може те да бъдат взети предвид; като има предвид, че е целесъобразно също да се определят условията, в които една заинтересована страна може да има достъп до информация, предоставена от други заинтересовани страни, и да я коментира; като има предвид, че би било целесъобразно също да се установи сътрудничество между държавите-членки и Комисията по отношение събирането на информацията;
(18)
като има предвид, че е необходимо да се предвиди, че приключването на разследването, независимо дали ще се наложи или не такса за вредните практики при ценообразуването, ще настъпи най-късно след една година, считано от датата на началото на разследването или датата на доставка на кораба, в зависимост от случая; като има предвид, че разследванията или процедурите следва да бъдат приключени, когато обхватът на вредните практики при ценообразуването е сведен до минимум;
(19)
като има предвид, че разследването може да бъде приключено, без да се налага такса за вредните практики при ценообразуването, ако сделката за кораба, който е бил обект на действие, свързано с вредните практики при ценообразуването, е анулирана окончателно и безусловно или ако е била приета друга еквивалентна мярка; като има предвид, че е целесъобразно все пак да се отдели специално внимание на това, преследваната с настоящия регламент цел да не бъде засегната;
(20)
като има предвид, че налагането на такси при вредните практики при ценообразуването, които да съответстват на обхвата на вредните практики при ценообразуването, трябва да бъде приложено с решение върху корабостроителя, чиято продажба на кораб въз основа на вредна практика при ценообразуването е причинила вреда на промишлеността на Общността, когато всички условия, предвидени в настоящия регламент, са изпълнени; като има предвид, че следва да бъдат предвидени, уточнени и детайлизирани правила за прилагането на такова решение; включително всички необходими мерки за неговото действително изпълнение, в частност предприемането на ответни мерки, ако корабостроителят не изплати в предвидения срок таксите, дължими за вредните практики при ценообразуването;
(21)
като има предвид, че е необходимо да се предвидят точни правила по отношение отказа от правото на натоварване или разтоварване в пристанища на Общността на кораби, произведени от строителя, подложен на ответни мерки;
(22)
като има предвид, че задължението да изплатят такси за вредните практики при ценообразуването изтича само когато тази такса е била изцяло пратена или в края на периода, по време на който са се прилагали ответните мерки;
(23)
като има предвид, че нито една предприета по силата на настоящия регламент мярка не следва да се противопоставя на интереса на Общността;
(24)
като има предвид че при прилагането на настоящия регламент Общността трябва да си дава сметка за необходимостта от бързо и ефикасно действие;
(25)
като има предвид, че е необходимо да се предвиди, че редовно на някои етапи от разследването трябва да се осъществява консултация с консултативен комитет; като има предвид, че този комитет е съставен от представители на държавите-членки и от един представител на Комисията в качеството му на председател;
(26)
като има предвид, че е важно да се предвидят посещения за проверка на предоставените сведения, свързани с вредните практики при ценообразуването и вредата, като е разумно тези посещения да зависят от качеството на отговорите на получените въпросници;
(27)
като има предвид, че е необходимо да се предвиди, че когато страните не сътрудничат по удовлетворителен начин, да могат да бъдат използвани други сведения по смисъла на определенията и че тези сведения могат да бъдат по-неблагоприятни за въпросните страни, отколкото в случай, че са сътрудничили;
(28)
като има предвид, че следва да бъдат установени разпоредби, що се отнася до обработката на поверителните сведения, така че да се избегне разкриването на служебни тайни;
(29)
като има предвид, че е особено важно страните, които имат право на подобна обработка, да бъдат информирани правилно за най-съществените факти и съображения и че тази информация се използва, като се отчита процесът на взимане на решения в Общността, в срок, позволяващ на страните да защитят своите интереси,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Принципи и определения
1. Такса за вредни практики при ценообразуването може да се наложи на строител на кораб, предмет на вредни практики при ценообразуването, чиято продажба на купувач, различен от купувач от страната, от която произхожда корабът, причинява вреда.
2. Кораб се счита за предмет на вредни практики при ценообразуването, когато експортната цена на продадения кораб е по-ниска от сравнима цена, прилагана при нормална търговска операция за подобен кораб, продаден на купувач от страната износител.
3. По смисъла на настоящия регламент:
а)
терминът „кораб“ се възприема за всякакъв кораб за далечно плаване на собствен ход от 100 бруто регистър тона нагоре, използван за превоз на стоки или хора или за осигуряване на специализирана услуга (например ледоразбивач или кораб за драгажна дейност), както и всякакви влекачи с 365 kW и повече мощност;
б)
изразът „подобен кораб“ се възприема като кораб от същия тип, предназначен за същата цел, имащ приблизително същите размери като оценявания кораб и притежаващ много близки характеристики;
в)
изразът „същата обща категория кораб“ означава кораб от същия тип и предназначен за същата цел на ползване, но с достатъчно различни размери;
г)
понятието „продажба“ означава учредяването или прехвърлянето на право на собственост върху кораб, с изключение на правата на собственост, които са присъдени или придобити по смисъла единствено да послужат за обезпечение за обичаен търговски заем;
д)
изразът „право на собственост“ се възприема като всяко договорно право или право на собственост, позволяващо на бенефициер/ите на такива права да извличат печалба от експлоатацията на кораб по начин, сравним в съществена степен с такава, при която собственик може да извлече печалба. За да се определи дали такава съотносимост е налице, се отчитат, inter alia, следните елементи:
i)
условията и обстоятелствата на сделката;
ii)
действащите търговски практики в сектора;
iii)
ако корабът, обект на сделката, е интегриран в дейностите на бенефициента или бенефициентите и
iv)
ако фактически е вероятно притежателите на такива права да извлекат печалба и да поемат рискове, съответстващи на експлоатацията на кораба по време на значителна част от неговия живот на ползване;
е)
терминът „купувач“ означава всяко физическо лице или всяко дружество, които придобиват право на собственост, включително въз основа на договор за наем или на дългосрочен договор за беърбоут чартър, по повод първоначалното прехвърляне, извършено от строителя на плавателни съдове, пряко или непряко, включително физическо лице или дружество, което притежава или контролира купувач или дава инструкции на купувача. Физическо лице или дружество притежава купувача, когато има участие, надхвърлящо 50 % от неговия капитал. Физическо лице или дружество контролира купувач, когато правно или на практика е в състояние да упражнява принуда или да оказва въздействие върху купувача, което се предполага да е случаят, когато участието в капитала достига 25 %. Ако собствеността на един купувач е установена, се предполага, че не е налице различим контрол на дружеството, освен ако не се докаже противното. Може да има повече от един купувач за един кораб.
ж)
терминът „дружество“ означава всяко дружество или предприятие от гражданското или търговското право, включително кооперативните сдружения и другите юридически лица, зависещи от публичното или частното право, с изключение на тези, които са с нестопанска цел;
з)
изразът „договаряща се страна“ означава всяка трета страна, която е страна по Споразумението за корабостроене.
Член 2
Определяне на наличието на вредна практика при ценообразуването
1. Нормалната стойност е нормално основаваща се платената или предстояща да се плати цена в рамките на обичайната търговска практика за подобен кораб от независим купувач в страната износител.
2. Цените, прилагани между страни, които изглеждат сдружени или сключили помежду си споразумение за уреждане на компенсации, могат да бъдат смятани за цени, прилагани в рамките на обичайната търговска практика и да бъдат използвани за установяване на нормалната стойност, само ако е установено, че тези цени не са засегнати от това отношение.
3. Когато никаква продажба на подобни кораби не е извършвана в рамките на обичайната търговска практика, или когато заради особена пазарна ситуация, такива продажби не позволяват подходящо сравнение, нормалната цена на подобния кораб се изчислява на базата на цена на подобен кораб, прилагана в рамките на обичайната търговска практика, когато корабът е изнесен към подходяща трета страна при условие че тази цена е представителна. Ако не са налице продажби към подходяща трета страна или те не позволяват валидно сравнение, нормалната стойност на подобния кораб се изчислява на базата на производствената цена в страната на произход, увеличен с разумна сума за разходи по продажбата, административни разходи и други общи разходи, както и с маржа на печалбата.
4. Продажбите на подобни плавателни съдове на вътрешния пазар на страната износител или продажбите в трета страна на цени, по-ниски от общите производствени разходи (постоянни и променливи), увеличени с разходите за продажба, административните разходи и други общи разходи могат да се оценяват като непопадащи в рамките на обичайната търговска практика заради тяхната цена и могат да не бъдат вземани предвид при определянето на нормалната стойност, само ако е определено, че такива продажби се осъществяват на цени, които не позволяват покриването на всички разходи в разумен срок, като последният се оценява нормално на пет години.
5. Разходите нормално се изчисляват на базата на счетоводните документи на корабостроителя, който е обект на разследването, при условие че тези документи са издържани в съответствие със счетоводните принципи, общоприети в съответната страна и че е обозначено, че тези документи отразяват по обоснован начин разходите, свързани с производството и продажбата на оценявания кораб.
Отчитат се утвърдените доказателства, отнасящи се до точното разпределение на разходите при условие че е видно, че този тип разпределение е било използвано постоянно в миналото. При липса на по-подходящ метод се отдава предпочитание на система за разпределение на разходите, основаваща се на оборота. Освен ако това вече не е отразено при разпределението на разходите, визирани в настоящия параграф, разходите се уточняват по подходящ начин в зависимост от невъзобновяемите елементи на разходите, от които се ползва бъдещото и/или текущо производство и обстоятелствата, в които разходите са били засегнати от операциите по отпътуване.
6. Сумите, съответстващи на разходите по продажбата, на административните разходи и други общи разходи, както и на печалбите, се основават на реални данни, свързани с производството и продажбите, в рамките на нормалните търговски операции, на подобни кораби от строителя, обект на разследването. Когато тези суми не могат да бъдат така определени, те могат да се определят на базата:
а)
на средната сума, равняваща се на реалните разходи, които другите корабостроители от страната на произход са разходвали или получили по отношение на строителството и продажбата на подобни кораби на вътрешния пазар на тази страна;
б)
на реалните разходи, които въпросният корабостроител е разходвал или получил в рамките на обичайната търговска практика, що се отнася до строителството и продажбата на вътрешния пазар на страната на произход от същата обща категория кораби;
в)
на всякакъв друг разумен метод при условие че сумата, съответстваща на така установената печалба не надхвърля печалбата, нормално осъществена от други корабостроители при продажби на кораби от същата обща категория на вътрешния пазар на страната на произход.
От друга страна, печалбата, добавена към стойността на корабостроенето, се изчислява във всички случаи на базата на средната печалба, реализирана в рамките на разумен срок, който нормално не надхвърля шест месеца както преди, така и след продажбата, която е обект на разследването, и представлява разумна печалба в момента на каузалната печалба. При това изчисление се елиминира всяко нарушение, което би довело до неоснователна печалба в момента на продажбата.
7. Като се отчита дължината на срока между датата на договора и тази на доставка на корабите, нормалната стойност не включва действителните разходи, за които корабостроителят докаже, че са в резултат на форсмажорни обстоятелства и че чувствително превишават нарастването на разходите, които корабостроителят би могъл основателно да предвиди и да вземе предвид в момента, когато са били установени най-важните условия на продажбата.
8. В случай на продажби, осъществени от страни, които нямат пазарна икономика и в частност от тези, за които се прилага Регламент (ЕО) № 519/94 на Съвета от 7 март 1994 г. относно общия режим, валиден за вноса от някои трети страни и за отмяна на Регламенти (ЕИО) № 1765/82, (ЕИО) № 1766/82 и (ЕИО) № 3420/83 (4), нормалната стойност се определя на базата на цената или на стойността на строежа в трета страна с пазарна икономика на цена, прилагана от такава трета страна по отношение на други държави, в т.ч. Общността или, когато това не е възможно, на всяка друга разумна основа, в т.ч. ефективно платената цена или предстояща да се плати в Общността за подобен кораб, надлежно уточнена, ако е необходимо, за да се включи в нея разумен марж на печалбата.
Трета страна с подходяща пазарна икономика се избира на базата на основателни критерии, като се отчитат всяка надеждна информация налична в момента на избор. Отчитат се също и сроковете.
Страните в разследването се уведомяват бързо след началото на производството за избора на третата страна с пазарна икономика и разполагат с десет дни за представяне на техните коментари.
9. Експортната цена е реално платената или предстоящата да бъде платена цена за разглеждания кораб.
10. Когато няма експортна цена или когато е явно, че експортната цена не е надеждна поради съществуването на сдружение или на споразумение за уреждане на компенсации между корабостроителя и купувача или трети, експортната цена може да се определи на основата на цената, на която корабът е препродаден за първи път на независим купувач или, ако корабът не е препродаван на независим купувач или не е препродаван в страната, където е бил продаден първоначално, на всяка друга разумна основа.
В такива случаи уточненията се извършват, за да се отчетат всички разходи, в т.ч. таксите и данъците, произтекли между първоначалната продажба и препродажбата, и на маржа на печалбата, за да се установи надеждна експортна цена.
Разходите, заради които се извършва уточняване, включват нормално понесените от един купувач, но платени от всяка страна, която развива дейност във вътрешността или извън Общността и която изглежда, че е свързана със строителя или с купувача или е сключила с този строител или с този купувач споразумение за уреждане на компенсации, включващи главно следните елементи: обичаен транспорт, застраховка, поддръжка, разтоварване и допълнителни разходи; митнически сборове и други данъци, плащани в страната-вносител във връзка с покупката на кораба, както и разумен марж за разходите по продажбата, общите и административните разходи и печалбата.
11. Пристъпва се към справедливо сравнение между експортната цена и нормалната стойност. Това сравнение се прави на същия етап от търговията и за същите продажби, извършени на възможно най-близките дати, като по този начин се имат предвид нормално продажбите, осъществени в трите месеца, предхождащи или следващи продажбата, която е обект на разследването, или, при липса на такива продажби, в подходящ период. Във всеки случай според особеностите се отчитат разликите, засягащи сравнимостта на цените, в т.ч. разликите, свързани с условията на продажба, с договорените санкции, с облагането, с етапа на търговия, с количествата и с физическите характеристики, и с всички други разлики, за които е било също показано, че засягат сравнимостта на цените. Когато в случаите, визирани в параграф 10, е била засегната сравнимостта на цените, нормалната цена се установява при еквивалентен етап от търговията на експортната цена, изчислен когато са отчетени надлежно елементите, които настоящият параграф позволява да се вземат предвид. Избягва се повторението на уточненията, особено когато става дума за различия, отнасящи се до отстъпки и за договорени санкции. Когато сравняването на цените изисква преизчисляване на валути, това преизчисляване се извършва при използване на обменния курс в сила на датата на продажбата, с изключение на случаите когато продажба на чужда валута в същото време на пазарите е пряко свързана с оценяваната продажба за износ, се използва обменен курс за срочна продажба. По смисъла на настоящата разпоредба, датата на продажбата е тази, на която са фиксирани най-важните условия на продажбата, т.е. обикновено датата на договора. Все пак, ако най-важните условия на продажба се променят чувствително на друга дата, обменният курс, който се взема предвид, е действащият на датата на промяната. В подобен случай подходящите уточнения се извършват така че да се вземе предвид всякакъв възможен неблагоразумен ефект върху маржа на вредните практики при ценообразуването, който може да се отдаде единствено на промените в обменния курс между първата дата на продажбата и датата, когато е настъпила промяната.
12. Под условие за съществените разпоредби, уреждащи справедливо сравнение, съществуването на вредните практики при ценообразуването нормално се установява на базата на сравнение на нормалната средно претеглена стойност със средно претеглената величина на цените от всички продажби или чрез сравнение на нормалните индивидуални стойност и индивидуалните експортни цени, сделка по сделка. Все пак една нормална стойност, установена на средно претеглена величина, може да бъде сравнена с цените на всички индивидуални продажби, ако конфигурацията на експортните цени се различава чувствително между различните купувачи, региони или периоди и ако специфичните методи, уточнени в първото изречение на настоящия параграф не биха позволили да бъде отразено в пълна степен прилагането на вредна практика при ценообразуването.
13. Обхватът на вредната практика при ценообразуването е сумата, с която нормалната стойност надхвърля експортната цена. Когато обхватът на вредната практика при ценообразуването варира, може да бъде установен средно претеглен марж на цената.
Член 3
Определяне на наличието на вреда
1. За нуждите на настоящия регламент терминът „вреда“ се възприема, освен ако не е определено друго, като съществена вреда, причинена на промишлеността на Общността, като заплаха за съществена вреда за промишлеността на Общността или като съществено забавяне при създаването на такава промишленост на Общността и се тълкува съобразно разпоредбите на настоящия член.
2. Определянето на наличието на вреда се основава на положителни доказателства и съдържа обективно проучване: а) на ефекта от продажбата на цена, по-ниска от нормалната стойност за подобните кораби на пазара на Общността и б) на посрещането на тази продажба от промишлеността на Общността.
3. Що се отнася до ефекта върху цените от продажбата на цена, по-ниска от нормалната стойност, се изследва дали е имало за извършената продажба на цена, по-ниска от нормалната стойност, значително подценяване на цената по отношение на цените на подобни плавателни съдове от промишлеността на Общността или дали тази продажба има, по друг начин, за цел да свие чувствително цените или да възпрепятства в значителна степен нарастването на цените, които без това обстоятелство биха се постигнали. Един-единствен или няколко от тези фактори не представляват непременно база за окончателно решение.
4. Когато продажбите на кораби, произхождащи от повече от една страна, са едновременно обект на разследвания за действия, свързани с вредните практики при ценообразуването, ефектите на тези продажби могат да бъдат цел на кумулативна оценка само: а) ако маржът на вредната практика при ценообразуването, установена в отношение с покупките, произхождащи от всяка страна, надхвърля минималното равнище по смисъла на член 7, параграф 3, и б) ако кумулативна оценка на ефектите от продажби е подходяща, като се отчитат условията на конкуренция между плавателните съдове, продадени от строителите извън Общността на купувача и условията на конкуренция между тези кораби и подобни кораби от Общността.
5. Изследването на влиянието от продажбата на цена, по-ниска от нормалната стойност, върху съответната промишленост на Общността, съдържа оценка на всички фактори и съществени икономически показатели, които влияят върху ситуацията на това производство, в т.ч. фактът, когато дадено производство не е преодоляло изцяло ефектите от прилагане на дъмпинг в миналото, на вредната практика при ценообразуването или на субсидията, действителния обхват на вредната практика при ценообразуването, ефективното и потенциално намаление на продажбите, на производството, на пазарния дял, на производителността, на рентабилността на инвестициите или на използването на капацитета; факторите, които влияят върху цените в Общността, негативните, действителни и потенциални ефекти върху паричния поток, стоковите запаси, заетостта, заплатите, икономическия ръст, способността за мобилизиране на капитали или на инвестиции. Този списък не е изчерпателен и един или няколко от тези фактори не представляват непременно база за окончателно решение.
6. Трябва да бъде показано посредством всички релевантни доказателства във връзка с параграф 2, че продажбата на цена, по-ниска от нормалната стойност, причинява или е причинила вреда по смисъла на настоящия регламент. В този случай, това налага доказването, че равнищата на цените, визирани в параграф 3, имат отражение върху промишлеността на Общността по смисъла на параграф 5 и че това отражение е такова, че може да бъде оценено като сериозно.
7. Познатите фактори, различни от продажбата на цена, по-ниска от нормалната стойност, които в същия момент причиняват вреда на промишлеността на Общността, също се изучават така че вредата, причинена от тези различни фактори не се приписва на продажбата на цена, по-ниска от нормалната стойност, по смисъла на параграф 6. Факторите, които могат да бъдат оценени като във връзка с това, включват, между другото, обема и цените на извършените продажби на цени, не по-ниски от нормалната стойност, от строители от страни, различни от тези на страната износител, договарянето на искането или промените на конфигурацията на потреблението, ограничителните търговски действия на строителите от трети страни и от Общността и конкуренцията между същите тези строители, развитието на техниката, както и резултатите от износа и производителността на промишлеността на Общността.
8. Ефектът от продажбите на цена, по-ниска от нормалната стойност, се оценява по отношение строителството на подобни плавателни съдове в Общността, когато наличните данни позволяват да се идентифицира това строителство на базата критерии като действията по строителството, продажбите и печалбите на строителите. Ако не е възможно да се идентифицира поотделно това строителство, ефектите от продажбите на цена по-ниска от нормалната стойност се оценяват чрез изучаване на строителството на групата или на най-тясната гама от кораби, включително подобни кораби, за която или за който могат да бъдат предоставени необходимите сведения.
9. Определението, водещо до заключение за заплаха от съществена вреда, се основава на факти, а не само на твърдения, предположения или на далечни възможности. Промяната на обстоятелствата, която би създала ситуация, при която продажбата на цена, по-ниска от нормалната стойност, би причинила вреда, трябва да бъде ясно предвидима и неминуема.
За да се определи наличието на заплаха от съществена вреда, е целесъобразно да се вземат предвид, между другото, и фактори като:
а)
достатъчния и свободно разполагаем капацитет на строителя или неминуемото и съществено нарастване на капацитета на строителя, отбелязваща вероятността за съществено нарастване на продажбите на цени, по-ниски от нормалната стойност, като се отчита наличието на други пазари на износ, които могат да погълнат допълнителния износ; и
б)
дали износът на кораби на цени, които биха могли да намалят чувствително цените или да възпрепятстват в забележима степен нарастването на тези цени би допринесъл за нарастването на търсенето на нови покупки от други страни.
Никой от тези фактори не представлява необходимата база за окончателно решение, но съвкупността от взетите предвид фактори трябва да доведе до заключение, че други продажби на цена, по-ниска от нормалната стойност, са неминуеми и че ще настъпи съществена вреда, ако не бъдат взети защитни мерки.
Член 4
Определение за производство на Общността
1. По смисъла на настоящия регламент като „производство на Общността“ се възприема съвкупността от строителите в Общността, способни да построят подобен кораб с инсталациите си в момента или да адаптират тези инсталации в желано време, за да построят подобен кораб, или тези измежду тях, чийто капацитет на строителство на подобен кораб представляват преобладаваща част, по смисъла на член 5, параграф 6, от общия капацитет на Общността за построяване на подобен кораб. Все пак, когато строителите са свързани с разглеждания строител, с износителите или с купувачите или самите те са купувачи на кораб, продаван на цена, за която се претендира, че е свързана с вредните практики при ценообразуването, изразът „производство на Общността“ може да се тълкува като означаващ останалите строители.
2. По смисъла на параграф 1, строителите се смятат за свързани с разглеждания строител, с износителите или с купувачите, само: а) ако един от тях, пряко или непряко, контролира другия, или б) ако и двамата, пряко или непряко, са контролирани от трети, или в) ако, заедно, пряко или непряко, те контролират трети, при условие че има основания да се вярва или да се подозира, че ефектът от тези връзки е такъв, че разглежданият строител има поведение, различно от това на несвързаните строители. По смисъла на настоящия параграф, единият ще се счита за контролиращ другия, когато първият е в състояние, правно или на практика, да осъществява принуда или оказва въздействие върху втория.
3. Разпоредбите на член 3, параграф 8 се прилагат за настоящия член.
Член 5
Започване на процедура
1. С изключение на разпоредбите на параграф 8, разследване, което има за цел определяне на наличието, на степента и на ефекта от всякакви предполагаеми вредни практики при ценообразуването, започва въз основа на подадена жалба, представена в писмена форма от всяко физическо или юридическо лице или всяко сдружение, което няма правосубектност и действа от името на промишлеността на Общността.
Жалбата може да бъде адресирана до Комисията или до държава-членка, която я предава на последната. Комисията изпраща на държавите-членки копие от всяка жалба, която получава. Жалбата се счита за депозирана на първия работен ден, следващ този на нейното получаване в Комисията чрез препоръчано писмо или това на доставянето на обратната разписка от Комисията.
Когато, при липса на жалба, държава-членка притежава достатъчно доказателства за вредна практика при ценообразуването и за произтичаща от това вреда за производството на Общността, тя предава незабавно въпросните доказателства на Комисията.
2. Жалбата по смисъла на параграф 1 се депозира:
а)
най-късно шест месеца, след като жалбоподателят е разбрал или е следвало да разбере за продажбата на кораба:
-
когато жалбоподателят е бил поканен да отправи оферта в рамките на открита тръжна процедура или на всякаква друга тръжна процедура,
-
когато жалбоподателят действително е отправил оферта, и
-
тази оферта на жалбоподателя е отговаряла в най-важната си част на изискваните условия;
б)
най-късно десет месеца, считани от момента, когато жалбоподателят е разбрал или е следвало да разбере за продажбата на плавателния съд при липса на покана за отправяне на оферта, при условие че обявление за намерение за участие, съдържащо информация, която жалбоподателят може основателно да предостави за идентифициране на съответната сделка, е било известено на Комисията или на държава-членка най-малко шест месеца, считани от този момент.
В никакъв случай една жалба не се депозира след повече от шест месеца след датата на доставката на кораба.
Може да се счита, че продажбата на кораба е била известна на жалбоподателя, считано от датата, на която в международната търговска преса са били публикувани фактът на сключване на договора и достатъчно обща информация относно кораба.
По смисъла на настоящия член „открита тръжна процедура“ е търг, при който потенциалният купувач призовава за отправяне на оферта най-малкото всички строители, които той счита за, че са в състояние да построят въпросният кораб.
3. Жалба по смисъла на параграф 1 съдържа доказателства за:
а)
наличие на вредна практика при ценообразуването;
б)
наличие на вреда;
в)
наличие на причинна връзка между продажбата на цена, предмет на вредните практики при ценообразуването и предполагаемата вреда; и
г)
i)
че ако продаденият плавателен съд е дал повод за открита тръжна процедура, жалбоподателят е бил поканен да отправи оферта на въпросния пазар, че той действително е отправил такава и че тя е отговаряла във висока степен на поставените условия (дата на доставка и технически спецификации); или
ii)
че, ако плавателният съд е бил продаден чрез друга тръжна процедура и жалбоподателят е бил поканен да отправи оферта за въпросния пазар, той е действително е отправил такава и че тя е отговаряла на поставените условия; или
iii)
че, при липса на покана за отправяне на оферта, различни от тези в рамките на открита тръжна процедура, жалбоподателят е бил в състояние да построи въпросния кораб и че ако е знаел или е следвало да знае за предвидената продажба, той е положил явни усилия за сключването на продажба с купувача съобразно спецификациите на разглежданата оферта. Може да се счита, че жалбоподателят е известен за предложената продажба, ако се докаже, че същественото мнозинството от участниците в съответното производството, са положили усилия пред купувача, за да отменят договора за продажба на разглеждания кораб или че общи информации за предложената покупка биха могли да бъдат получени от търговски посредници, финансисти, класификационни дружества, наемодатели, професионални сдружения или други общности, участващи нормално в операциите по строителство на плавателни съдове, с които жалбоподателят е имал редовни контакти или делови отношения.
4. Жалбата съдържа информация, която е основателно да се предостави на разположение на жалбоподателя във връзка със следното:
а)
идентичността на жалбоподателя и описание на обема и на стойността на строителството в Общността на подобен кораб от жалбоподателя. Когато една жалба е представена в писмена форма от името на промишлеността на Общността, тя уточнява производството, от чието име е представена, като дава списък на всички строители в Общността, известни с уменията си да построят подобен кораб, и в случай че е възможно, описание на обема и на стойността на построяването в Общността на подобен кораб, която представляват тези строители;
б)
пълно описание на кораба, за който се предполага, че е обект на вредната практика при ценообразуването, имената на въпросните страни или страни на произход или износителки, самоличността на всеки известен износител или чуждестранен строител, и самоличността на купувача на разглеждания кораб;
в)
цените, на които тези кораби се продават на вътрешния пазар на страната или на страните на произход или износителки (или, при необходимост, сведения за цените, на които такъв кораб се продава от страната или страните на произход или износителки на една или повече трети страни или на стойността на построяване на кораба) и информация относно експортната цена или, при липса на друга възможност, за цените, на които такъв кораб е препродаден за първи път на независим купувач;
г)
сведения за ефекта от продажбата на цена, предмет на вредни практики върху цените на подобен кораб на пазарите на Общността и приемането на продажбата от промишлеността на Общността, показана чрез факторите и съществените показатели, които влияят на положението на тази промишленост, такива, каквито са изброени в член 3, параграфи 3 и 5.
5. Комисията изучава във възможната степен точността и адекватността на доказателствата, предоставени в жалбата, за да определи има ли достатъчни доказателства за оправдаване на откриването на разследването.
6. Разследване се открива съгласно параграф 1 само когато е било определено на базата на изучаване на степента на подкрепа или на противопоставяне на изразената жалба от корабостроители от Общността, способни да построят подобния кораб, когато жалбата е била представена от промишлеността на Общността или от нейно име. Жалбата се счита за депозирана от промишлеността на Общността или от нейно име, ако е подкрепена от корабостроителите в Общността, чийто колективен капацитет за строителство на подобен кораб представлява повече от 50 % от общия капацитет за строителство на подобен кораб на промишлеността на Общността, изразяващ своята подкрепа или противопоставянето си на жалбата. Въпреки това, разследване не започва, когато корабостроителите в Общността, подкрепящи изрично жалбата, представляват по-малко от 25 % от общия капацитет на корабостроителите, способни да построят подобния кораб.
7. Властите избягват, освен ако е било взето решение за откриване на разследване, да оповестят жалбата, имаща за предмет начало на разследване. Въпреки това, преди да се пристъпи към началото на разследване, правителството на съответната страна-износителка бива информирано за това.
8. Ако при специални обстоятелства властите решат да започнат разследване, без да са получили писмена жалба от промишлеността на Общността или от нейно име, те пристъпват към такава само ако притежават достатъчни доказателства за наличието на вредната практика при ценообразуването, на вреда и на причинна връзка и че е достатъчно ясно, че член на промишлеността на Общността, субект на вредни практики отговаря на критериите, визирани в параграф 3, буква г) от настоящия член, за да оправдае началото на такова разследване.
При необходимост разследване може да бъде започнато въз основа на жалба, представена в писмена форма от властите на една от договарящите се страни. Такава жалба следва да бъде подкрепена от достатъчни доказателства, показващи, че кораб е или е бил продаден на цена, свързана с вредните практики при ценообразуването и че продажбата, за която е налице претенция, на купувач от Общността на цена, по-ниска от нормалната стойност, причинява или е причинила вреда на националната промишленост на съответната договаряща се страна.
9. Доказателствата, отнасящи се до вредните практики при ценообразуването, както и до вредата, се разглеждат едновременно, за да се реши дали да започне разследване или не. Жалба бива отхвърлена, когато доказателствата, отнасящи се до вредна практика при ценообразуването или до вредата, са недостатъчни, за да се оправдае разглеждането на случая.
10. Жалбата може да бъде оттеглена преди започване на разследването, в който случай тя се счита, че не е била депозирана.
11. Без да нарушава разпоредбите на член 15, параграф 2, когато в резултат на консултациите, е видно, че са налице достатъчни доказателства за оправдаване на откриването на процедура, Комисията открива тази процедура в срок от четиридесет и пет дни, считани от депозирането на жалбата или в случай на откриване на разследване съгласно параграф 8, най-късно през шестте месеца, след като продажбата на кораба е станала известна или е следвало да стане известна, и да обяви откриването в Официален вестник на Европейските общности. Когато са били представени недостатъчни доказателства, жалбоподателят, в резултат на консултациите, бива уведомен за това в срок от четиридесет и пет дни, следващи датата, на която жалбата е била депозирана пред Комисията.
12. Съобщението за откриване на процедурата обявява започването на разследване, посочва името и страната на корабостроителя и на купувача или купувачите, както и описание на разглеждания кораб, предоставя резюме на получената информация и предвижда, че всяка полезна информация трябва да бъде съобщавана на Комисията; установява срока, в който заинтересованите страни могат да се запознаят, да представят своите гледни точки в писмена форма и да съобщят информации, ако тези гледни точки и тази информация трябва да бъдат взети предвид в рамките на разследването; уточнява също и срока, в който заинтересованите страни могат да поискат да бъдат изслушани от Комисията съгласно член 6, параграф 5.
13. Комисията осведомява износителя, купувача или купувачите на кораба, както и представителните сдружения на корабостроителите, износителите или купувачите, за които е явно, че са засегнати, и а представителите на страната, чийто кораб е обект на разследването, и жалбоподателите за започването на процедура и, като полага дължимата грижа за защита на поверителната информация, предоставя пълния текст на писмената жалба, получена съгласно параграф 1, на износителя и на властите на страната износител, и, по тяхно искане, на другите заинтересовани страни.
Член 6
Разследване
1. Вследствие започването на процедура Комисията, в сътрудничество с държавите-членки и при необходимост - властите на третите страни, започва разследване на ниво на Общността. Това разследване обхваща едновременно вредна практика при ценообразуването и вредата.
2. Получателите на използваните в едно разследване за вредна практика при ценообразуването въпросници разполагат с най-малко тридесет дни за отговор. Срокът за износителите започва да тече считано от датата на получаване на въпросника, който се счита за получен през седемте дни, следващи датата, на която е бил изпратен на износителя или предаден на акредитирания дипломатически представител на страната износител. Може да се допусне продължение на срока от тридесет дни, като се отчита установеният за разследването срок и под резерва, че засегнатата страна посочи валидна причина в смисъл на особени обстоятелства, за да се получи такова продължение.
3. Комисията може да поиска от властите на третите страни при необходимост, както и на държавите-членки, да ѝ предоставят сведения, в които случаи държавите-членки взимат всички необходими предпоставки за изпълняване на тези искания. Те съобщават на Комисията от поисканите сведения, както и резултатът от целия обем извършени проверки, контрол или разследвания. Когато сведенията представляват общ интерес или когато тяхното предоставяне е било поискано от държава-членка, Комисията ги предава на държавите-членки, при условие че не са имали поверителен характер, в който случай се изпраща резюме, което няма поверителен характер.
4. Комисията може да поиска от властите на трети страни, при необходимост, както и от държавите-членки, да извършат всички проверки и целия необходим контрол, главно от корабостроителите на Общността и да се осъществяват разследвания в трети страни, при условие че засегнатите предприятия дадат своето съгласие и че правителството на въпросната страна е било официално нотифицирано и не е изразило несъгласие. Държавите-членки предприемат всички необходими разпоредби, за да дадат ход на исканията на Комисията. Служителите на Комисията могат, по нейно искане или на държава-членка, да подпомогнат служителите на държавите-членки в изпълнение на техните функции. Същевременно, служителите на Комисията могат да подпомагат служителите на властите на трети страни в изпълнение на техните функции, ако Комисията и нейните власти постигнат съгласие за това.
5. Заинтересованите страни, които са известени съгласно член 5, параграф 12, биват изслушани, ако в срока, установен в станови щето, публикувано в Официален вестник на Европейските общности, те са отправили искане за това в писмена форма, като са показали, че са действително заинтересовани страни, които е възможно да бъдат засегнати от резултата от процедурата и че са налице особени причини да бъдат изслушани.
6. По тяхно искане, се предоставят възможности на корабостроителя, на купувача/ите, на представителите на правителството на страната износител, на жалбоподателите и на другите заинтересовани страни, които са били известени съгласно член 5, параграф 12, да срещнат страните, имащи противоположни интереси, за да се позволи изразяването на противоположни мнения и на евентуални опровержения. Предоставянето тези възможности трябва да отчита необходимостта да се защитят поверителният характер на сведенията, както и съгласието на страните. Никоя страна не е задължена да присъства на среща и отсъствието на една страна не накърнява нейната кауза. Предоставените устно сведения по силата на настоящия параграф се взимат предвид в случай, че впоследствие са потвърдени в писмена форма.
7. Жалбоподателите, корабостроителят, купувачът или купувачите и другите засегнати страни, които са известени съгласно член 5, параграф 12, както и представителите на страната износител, могат при подаване на писмена молба да се запознаят с всички предоставени сведения от всяка страна по разследването, освен вътрешните документи, установени от властите на Общността или на държавите-членки, доколкото тези сведения са съществени за защитата на техните интереси и не са поверителни по смисъла на член 13, както и се използват в разследването. Тези страни могат да отговорят на тези сведения и техните коментари се вземат под внимание съобразно това доколко те са достатъчно прецизни в отговорите си.
8. С изключение на обстоятелствата, предвидени в член 12, точността на сведенията, предоставени от заинтересованите страни, върху които се основават заключенията, се проверява, доколкото това е възможно.
9. В процедурите, изискващи сравнение на цените, на които един подобен кораб е бил доставен, разследването може да бъде приключено в срок най-късно от една година, считано от датата на началото му.
В процедурите, в които се строи подобният кораб, разследването приключва най-късно след една година, считано от доставката на въпросния кораб.
Разследванията, довеждащи до включването на производствената цена, приключват в срок от една година, считано от тяхното начало или от доставката на кораба, като последната дата е последваща първата.
Тези срокове се преустановяват, докато се прилага член 15, параграф 2.
Член 7
Прекратяване на процедурата без определяне на мерки; налагане и събиране на такси за вредна практика при ценообразуването
1. Когато жалбата е оттеглена, процедурата може да бъде прекратена.
2. Когато след консултации никаква мярка не се оказва необходима и ако не е било изразено никакво възражение в рамките на консултативния комитет, разследването или процедурата е прекратена. Във всички други случаи Комисията предлага незабавно на Съвета доклад за резултатите от консултациите, както и предложение за прекратяване на процедурата. Процедурата се счита за прекратена, ако в срок от един месец Съветът, с квалифицирано мнозинство, не е взел друго решение.
3. Процедурата се прекратява незабавно, когато е било установено, че обхватът на вредната практика при ценообразуването в процент спрямо експортната цена е по-малък от 2 %.
4. Когато от окончателна констатация на фактите става ясно че има вредна практика при ценообразуването, в резултат на това вреда, на корабостроителя се налага такса за вредна практика при ценообразуването от страна Съвета, с обикновено мнозинство по предложение на Комисията, представена след консултация с консултативния комитет. Сборът от такси за вредни практики при ценообразуването е равен на обхвата на установените вредни практики при ценообразуването. Съветът се произнася най-късно в срок от тридесет работни дни след получаването на предложението. Комисията предприема необходимите мерки за прилагането на решението на Съвета, в частност за събиране на таксата за вредни практики при ценообразуването.
5. Корабостроителят плаща такса за вредна практика при ценообразуването в срок от сто и осемдесет дни, считани от деня, когато е бил нотифициран за налагането на таксата, като за тази цел нотифицирането ще се счита за получено след една седмица, считано от момента когато то е било изпратено на корабостроителя. Комисията може да предостави на корабостроителя основателно удължен срок, за да получи плащането, ако корабостроителят предостави доказателство, че плащането в срока от 180 дни ще го направи неплатежоспособен или ще бъде несъвместимо с реорганизация под юридически контрол, в който случай може да бъде изискано изплащане на лихвите върху всяка неизплатена част от таксата при процент, еквивалентен на доходността на вторичния пазар за ценните книжа в средносрочен план, изразен в екю, на борсата в Люксембург плюс 50 базисни пункта.
Член 8
Други алтернативни мерки
След консултации в консултативния комитет, разследването може да бъде прекратено без налагане на такса за вредна практика при ценообразуването, ако корабостроителят анулира окончателно и безусловно продажбата на кораба, предмет на вредните практики при ценообразуването, или се съобразява с алтернативна еквивалентна мярка, приета от Комисията.
Продажбата се смята за анулирана, само когато е сложен край на всички договорни отношения между заинтересовани от разглежданата продажба страни, когато продажната цена във връзка с продажбата е изплатена и всички права върху съответния кораб или върху части от него са били възстановени на корабостроителя.
Член 9
Ответни мерки - отказ от права на натоварване и разтоварване
1. В случай, че съответният корабостроител не плати такса за вредни практики при ценообразуването, наложена по силата на член 7, Комисията, след консултации с консултативния комитет, налага на построените от разглеждания корабостроител кораби ответни мерки под формата на отказ от права на натоварване и разтоварване.
2. Решението, въвеждащо ответните мерки, влиза в сила тридесет дни след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности и се отменя, когато корабостроителят изплати напълно таксите за вредни практики при ценообразуването. Ответната мярка се налага върху всички кораби, поръчани в период от четири години, считано от влизането в сила на решението. Тя се прилага за всеки кораб през период от четири години, считани от неговата доставка. Тези периоди могат да бъдат намалявани само в резултат и съобразно резултатите на международна процедура на уреждане на споровете, засягащи наложените ответни мерки.
Корабите, за които са отказани права за натоварване и разтоварване, се уточняват с решение, което трябва да бъде прието от Комисията и публикувано в Официален вестник на Европейските общности.
3. Митническите власти на държавите-членки не разрешават натоварването и разтоварването на кораби, на които са отказани права за натоварване и разтоварване.
Член 10
Консултации
1. Предвидените в настоящия регламент консултации се провеждат в рамките на консултативен комитет, съставен от представители на всяка държава-членка и председателстван от представител на Комисията. Консултациите се провеждат незабавно или по искане на държава-членка, или по инициатива на комисията, и във всеки случай след период, позволяващ да се спазят установените в настоящия регламент срокове.
2. Комитетът се свиква от неговия председател. Той съобщава на държавите-членки възможно най-бързо цялата релевантна информация.
3. Ако е необходимо консултациите могат да се проведат единствено в писмена форма; в този случай Комисията информира държавите-членки и определя срок, в който те могат да изразят своето становище или да поискат устна консултация, която председателят организира, при условие че тази устна консултация би могла да се проведе в определен период от време, позволяващ да се спазят установените с настоящия регламент срокове.
4. Консултациите обхващат главно:
а)
наличието на вредни практики при ценообразуването и методите, позволяващи определянето на обхвата на вредните практики;
б)
наличието и степента на вреда;
в)
причинната връзка между продажбата на цена, предмет на вредни практики при ценообразуването и вредата;
г)
мерките, които, с оглед обстоятелствата, са подходящи за премахване на последиците от вредните практики при ценообразуването, както и средствата за прилагане на тези мерки.
Член 11
Посещения за проверка
1. Когато счете това за необходимо, Комисията извършва посещения, за да проучи протоколите на износителите, на корабостроителите, на търговските оператори, на служителите, на производителите, на професионалните сдружения и организации, и да провери предоставените сведения, отнасящи се до вредните практики при ценообразуването и вредата. При липса на подходящ отговор в нужното време не може да се извърши посещение за проверка.
2. При необходимост Комисията може да пристъпи към разследване в трети страни, при условие че получи съгласието на съответните дружества и че нотифицира представителите на правителството на въпросната страна, и последната не се е противопоставила. След като получи съгласието на въпросните дружества, Комисията следва да съобщи на властите на страната износител имената и адресите на дружествата, които ще бъдат посетени, както и съгласуваните дати.
3. Съответните дружества биват информирани за характера на информацията, която ще се проверява, и за всички сведения, които ще се предоставят по време на посещенията за проверка, като това не изключва отправянето на искания по време на проверките и на други уточнения, като се отчита получената информация.
4. По време на осъщественото разследване по силата на параграфи 1, 2 и 3 Комисията се подпомага от служители на държавите-членки, които са поискали това.
Член 12
Липса на сътрудничество
1. Когато една заинтересована страна откаже достъп до необходимата информация или не я предостави по предвидените от настоящия регламент начини и срокове, или възпрепятства забележимо разследването, могат да бъдат установени предсрочни или окончателни, положителни или отрицателни, заключения на базата на наличните данни. Ако се установи, че засегната страна е предоставила невярна или подвеждаща информация, тази информация не се взима под внимание и може да се прибегне да наличните факти. Заинтересованите страни следва да бъдат информирани за последиците от неоказването на сътрудничество.
2. Непредоставянето на отговор на информационен носител не се оценява като отказ от сътрудничество при условие че засегнатата страна покаже, че представянето на отговора в поисканите форми би могло да причини неоснователна тежест или неоснователни допълнителни разходи.
3. Когато представената от засегна страна информация не е най-добрата от всякаква гледна точка, тя не следва да бъде пренебрегвана заради това, при условие че евентуалните недостатъци не са такива, че предизвикват недължими затруднения при установяването на разумно коректни заключения и че информацията се предоставя в нужното време, че тя подлежи на контрол и че страната е действала по най-добрия възможен начин.
4. Ако доказателствата или информацията не се приемат, страната, която ги е съобщила, бива незабавно информирана за причините за тяхното отхвърляне и ѝ се предоставя възможност да представи допълнителни обяснения в установения срок. Ако тези обяснения не бъдат оценени като достатъчни, причините за отхвърлянето на доказателствата или на разглежданите сведения се съобщават и посочват в заключения, които се публикуват.
5. Ако заключенията, включително тези, които засягат нормалната стойност, се основават на разпоредбите на параграф 1, включително на предоставената в жалбата информация, когато това е възможно и с оглед на сроковете за разследването, тази информация трябва да се провери с препращане на други налични независими източници, като публикуваните списъци на цените, официалната статистика за продажбите и на митническите документи или с позоваване на сведенията, получени от други засегнати страни в рамките на разследването.
6. Ако една засегната страна не сътрудничи или сътрудничи само частично и поради това съществена информация бива задържана, това може да доведе до по-неблагоприятен резултат за въпросната страна, отколкото ако тя е сътрудничила.
Член 13
Поверително третиране
1. Всяка информация от поверителен характер (например защото разкриването ѝ би облагодетелствало по значителен начин конкурент или би имало значително неблагоприятен ефект за лицето, което е предоставило информацията, или за този, от когото тя е получена) или която се предоставя поверително от страните в едно разследване, и, на базата на изложение на валидните причини, се третира като поверителна.
2. Заинтересованите страни, които предоставят поверителна информация, се задължават да предоставят обобщения с неповерителен характер. Тези обобщения са достатъчно изчерпателни, за да позволяват да се възприеме обосновано същността на съобщената поверителна информация. В изключителни случаи дадените страни могат да посочат, че тези информации не могат да бъдат обобщени. В такива случаи трябва да бъдат изложени причините, поради които не може да се представи обобщение.
3. Ако се счете, че дадена молба за поверително третиране не е оправдана и че лицето, което е предоставило информацията, не желае тя да бъде оповестявана, нито разрешава разкриването ѝ в общи линии или в обобщение, информацията може да бъде отхвърлена, освен когато се покаже убедително от подходящи източници, че информацията е точна. Молбите за поверително третиране не могат да бъдат произволно отхвърляни.
4. Настоящият член не препятства разкриването от властите на Общността на обща информация, главно на мотиви, на базата на които са били взети решения по силата на настоящия регламент, нито разкриването на доказателства, на базата на които властите на Общността се основават в необходимата степен при излагането на тези мотиви по време на съдебни производства. Такова разкриване трябва да отчита законния интерес на заинтересованите страни техните служебни тайни да не бъдат разкрити.
5. Съветът, Комисията и държавите-членки или техни служители следва да не разкриват всякаква получена информация при прилагането на настоящия регламент, за която лицето, което я е предоставило, е поискало поверително третиране, когато не са получили специално разрешение от страна на доставчика. Обменената между Комисията и държавите-членки информация, информацията, отнасяща се до консултациите, организирани съгласно член 10 или на вътрешни документи, изготвени от властите на Общността или на нейните държави-членки, не се разкриват, освен ако тяхното разкриване е изрично предвидено от настоящия регламент.
6. Получената съгласно настоящия регламент информация се използва само за целта, за която е била поискана.
Член 14
Информация за страните
1. Жалбоподателите, строителят, износителят, купувачът или купувачите, както и техните представителни организации и представители на страната износител, могат да поискат да бъдат информирани за детайлите, съдържащи най-важните факти и съображения, на базата на които е предвидено да се препоръча налагането на такса за вредни практики при ценообразуването или прекратяване на разследване или на процедура без налагане на такса.
2. Молбите за заключителна информация, предвидени в параграф 1, се адресират в писмена форма до Комисията и следва да бъдат получени в установения от последната срок.
3. Заключителната информация се предоставя в писмена форма. Тя се предоставена, като се отчита необходимостта да се защити поверителната информация, възможно най-скоро и обикновено най-късно един месец преди окончателното решение или предаването от Комисията на предложение за окончателно решение съгласно член 7. Когато Комисията не е в състояние да съобщи някои факти и съображения в този момент, това се прави възможно най-скоро след това. Информацията не препятства всяко последващо решение, което може да бъде взето от Комисията или от Съвета и когато това решение се основава на различни факти и съображения, последните трябва да бъдат съобщени възможно най-скоро.
4. Забележките, направени след предоставянето на заключителната информация могат да бъдат взимани предвид, само ако те са получени в срок, който Комисията трябва да установи за всеки случай, но който не е по-малък от десет дни, като надлежно се отчита спешния характер на сделката.
Член 15
Заключителни разпоредби
1. Настоящият регламент не изключва прилагането на:
а)
специални правила, предвидени в сключените споразумения между Общността и третите страни;
б)
специални мерки, при условие че те не противоречат на договорените задължения в рамките на Споразумението за корабостроене.
2. Разследване при прилагане на настоящия регламент не се извършва, нито се налагат или поддържат мерки, доколкото такива мерки биха противоречали на задълженията, произтичащи за Общността от Споразумението за корабостроене или на всякакво друго релевантно международно споразумение.
Никоя разпоредба от настоящия регламент не следва да пречи на това Общността да изпълнява задълженията си съгласно разпоредбите на Споразумението за корабостроене, засягащи уреждането на спорове.
Член 16
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на деня след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности.
Настоящият регламент се прилага от датата на влизане в сила на Споразумението за корабостроене (5).
Той не се прилага за корабите, които са предмет на договор, подписан преди влизането в сила на Споразумението за корабостроене, с изключение на корабите, предмет на договор след 21 декември 1994 г. и които трябва да бъдат доставени след повече от пет години след датата на договора. Тези кораби са предмет на настоящия регламент, освен ако корабостроителят докаже, че отлагането на датата на доставката се е дължало на обичайни търговски причини, а не е имало за цел избягване прилагането на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 януари 1996 година.
REGULAMENTO (CE) Nº 385/96 DO CONSELHO de 29 de Janeiro de 1996 relativo à defesa contra a prática de preços lesivos na venda de navios
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, o seu artigo 113º,
Tendo em conta a proposta da Comissão (1),
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu (2),
1. Considerando que as negociações multilaterais conduzidas sob os auspícios da Organização de Cooperação e Desenvolvimento Económico (OCDE) permitiram a conclusão, em 21 de Dezembro de 1994, de um acordo relativo às condições normais de concorrência na indústria da construção e reparação naval comercial (adiante designado «acordo de construção naval»);
2. Considerando que, no âmbito do acordo de construção naval, foi reconhecido que as características especiais das transacções de compra de navios impossibilitavam a aplicação de direitos anti-dumping e de compensação, tal como previsto no artigo VI do Acordo Geral sobre Pautas Aduaneiras e Comércio (GATT) de 1994, no Acordo sobre as subvenções e medidas de compensação e no Acordo sobre a aplicação do artigo VI do GATT de 1994, anexos ao acordo que institui a Organização Mundial do Comércio (OMC); que a necessidade de dispor de meios eficazes de defesa contra as vendas de navios a preços inferiores ao seu valor normal que causem prejuízo deu origem à conclusão de um código da prática de preços lesivos na construção naval (adiante designado «código IPI»), que, juntamente com os seus princípios gerais, constitui o anexo III do acordo de construção naval;
3. Considerando que o texto do código IPI se baseia essencialmente no acordo sobre a aplicação do artigo VI do GATT de 1994, com algumas diferenças justificadas pela natureza específica das transacções de compra de navios; que é, por conseguinte, adequado transpor os conceitos do código IPI para a legislação comunitária, na medida do possível com base no texto do Regulamento (CE) nº 384/96 do Conselho, de 22 de Dezembro de 1995, relativo à defesa contra as importações objecto de dumping de países não membros da Comunidade Europeia (3);
4. Considerando que o acordo de construção naval e as disposições legislativas dele decorrentes são extremamente importantes para o direito comunitário;
5. Considerando que, para manter o equilíbrio dos direitos e obrigações decorrentes do acordo de construção naval, a Comunidade deve adoptar medidas contra qualquer navio vendido a preços lesivos, cuja venda a preços inferiores ao seu valor normal cause prejuízo à indústria comunitária;
6. Considerando que, em relação aos construtores navais das partes no acordo de construção naval, a venda de um navio só pode ser sujeita a inquérito pela Comunidade se o comprador do navio for um comprador comunitário e desde que não se trate de um navio militar;
7. Considerando que é desejável estabelecer regras claras e precisas para o cálculo do valor normal; que especialmente esse valor se deve, sempre que possível, basear numa venda representativa de um navio similar no decurso de operações comerciais correntes no país de exportação; que é conveniente definir as circunstâncias em que uma venda no mercado interno pode ser considerada efectuada com prejuízo e não ser tomada em consideração e aquelas em que se pode recorrer à venda de um navio similar a um país terceiro ou ao valor normal calculado; que é igualmente desejável proceder a uma repartição adequada dos custos, inclusivamente em situações de início de exploração; que é igualmente necessário, no cálculo do valor normal, indicar a metodologia a aplicar na determinação dos montantes correspondentes aos encargos de venda, despesas gerais e administrativas, bem como à margem de lucro a incluir nesse valor;
8. Considerando que, para poder aplicar correctamente o novo instrumento de luta contra as práticas de preços lesivos, a Comissão deve tomar todas as disposições necessárias para verificar, nos grandes conglomerados ou «holdings» de países terceiros, a legitimidade das imputações contabilísticas quando se trate de avaliar a estrutura do preço de custo;
9. Considerando que, na determinação do valor normal para países que não tenham uma economia de mercado, se afigura prudente estabelecer regras para a escolha adequada do país terceiro com economia de mercado que será utilizado para o efeito e, sempre que não seja possível encontrar um país terceiro adequado, prever a possibilidade de o valor normal ser estabelecido a partir de qualquer outra base razoável;
10. Considerando que é conveniente definir o preço de exportação e especificar os ajustamentos a efectuar nos casos em que se considere necessário voltar a calcular esse preço a partir do primeiro preço verificado no mercado livre;
11. Considerando que, para assegurar uma comparação equitativa entre o preço de exportação e o valor normal, é aconselhável enumerar os factores, incluindo as sanções contratuais, susceptíveis de afectar os preços e a sua comparabilidade;
12. Considerando que é desejável estabelecer orientações claras e precisas sobre os factores que podem ser relevantes para a determinação da existência de um prejuízo importante ou de uma ameaça de prejuízo causado por uma venda a preços lesivos; que, na demonstração de que o nível de preço da venda em causa é responsável pelo prejuízo sofrido pela indústria comunitária, é necessário tomar em consideração os efeitos de outros factores, em especial as condições de mercado vigentes na Comunidade;
13. Considerando que é aconselhável definir a expressão «indústria comunitária» tomando como referência a capacidade de construir um navio similar e determinar que as partes ligadas a exportadores possam ser excluídas dessa indústria, bem como definir o termo «ligado»;
14. Considerando que é necessário estabelecer as condições processuais e materiais para a apresentação de uma denúncia de práticas de preços lesivos, incluindo o grau de apoio de que deve beneficiar por parte da indústria comunitária, bem como as informações sobre o comprador do navio, a prática de preços lesivos, o prejuízo e o nexo de causalidade que devem constar da denúncia; que é igualmente conveniente especificar os procedimentos aplicáveis à rejeição de denúncias ou ao início de processos;
15. Considerando que, quando o comprador do navio vendido a preços lesivos estiver estabelecido no território de outra parte no acordo de construção naval, a denúncia pode igualmente incluir um pedido de inquérito pelas autoridades dessa parte; que, sempre que tal se justifique, esse pedido deve ser transmitido às autoridades da referida parte;
16. Considerando que, sempre que necessário, também se pode abrir um inquérito na sequência de uma denúncia escrita das autoridades de uma parte no acordo de construção naval, nos termos do presente regulamento e segundo as condições estabelecidas no acordo de construção naval;
17. Considerando que é necessário definir o modo como as partes interessadas serão notificadas das informações exigidas pelas autoridades, bem como conceder-lhes amplas oportunidades para apresentarem todos os elementos de prova pertinentes e defenderem os seus interesses; que é igualmente desejável definir claramente as regras e procedimentos a seguir no inquérito, nomeadamente a obrigação de as partes interessadas se darem a conhecer, apresentarem as suas observações e facultarem as informações nos prazos estabelecidos, se essas observações e informações deverem ser tidas em conta; que é também conveniente estabelecer as condições em que uma parte interessada pode ter acesso às informações fornecidas por outras partes interessadas e comentá-las; que deve igualmente existir uma colaboração entre os Estados-membros e a Comissão na recolha de informações;
18. Considerando que é necessário prever o encerramento dos processos, independentemente de ser ou não instituído um direito por prática de preços lesivos, num prazo máximo de um ano a contar da data de início do processo ou da data de entrega do navio, consoante o caso; que é necessário prever o encerramento dos inquéritos ou processos sempre que a margem de preços lesivos seja mínima;
19. Considerando que o inquérito pode ser encerrado sem a instituição de um direito por prática de preços lesivos se a venda do navio a preços lesivos for definitiva e incondicionalmente anulada ou se for aceite uma forma de reparação alternativa e equivalente; que, no entanto, deve ser dada especial atenção à necessidade de não comprometer a realização dos objectivos pretendidos com o presente regulamento;
20. Considerando que deve ser aplicado, mediante decisão, um direito pela prática de preços lesivos, igual ao valor da margem de preço lesivo em relação ao construtor naval cuja venda de um navio a preços lesivos tenha causado prejuízo à indústria comunitária, quando estejam reunidas todas as condições previstas no presente regulamento; que devem ser previstas regras claras e precisas para a execução dessa decisão, incluindo todas as medidas necessárias à sua aplicação efectiva, em especial as represálias quando o construtor naval não pague o direito pela prática de preços lesivos dentro do prazo aplicável;
21. Considerando que é necessário estabelecer regras precisas para a recusa do direito de carga e descarga nos portos da Comunidade a navios construídos por construtores navais sujeitos a medidas de represália;
22. Considerando que a obrigação de pagar o direito pela prática de preços lesivos se extingue apenas com o respectivo pagamento integral ou no final do período de aplicação das medidas de represália;
23. Considerando que quaisquer medidas tomadas ao abrigo do presente regulamento não devem ser contrárias ao interesse comunitário;
24. Considerando que as medidas a adoptar pela Comunidade por força do presente regulamento devem ser rápidas e eficazes;
25. Considerando que é necessário prever a consulta regular de um comité consultivo em determinadas fases do inquérito; que esse comité será composto por representantes dos Estados-membros e presidido por um representante da Comissão;
26. Considerando que é conveniente prever visitas de verificação para confirmar as informações fornecidas sobre os preços lesivos e o prejuízo, embora a sua realização deva depender do facto de serem recebidas respostas adequadas aos questionários;
27. Considerando que é necessário prever, em relação às partes que não colaborem de forma satisfatória, a possibilidade de utilizar outras informações para estabelecer as conclusões, podendo essas informações implicar um tratamento menos favorável para as partes em questão do que aquele que teriam se tivessem colaborado;
28. Considerando que se deve prever o tratamento de informações confidenciais a fim de evitar a divulgação de segredos comerciais;
29. Considerando que é necessário dispor no sentido de que os factos e considerações essenciais sejam divulgados às partes susceptíveis de beneficiar desse tratamento e que a divulgação tenha lugar, tendo devidamente em conta o processo de tomada de decisão na Comunidade, num prazo que permita às partes defenderem os seus interesses,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1º
Princípios e definições
1. Pode ser aplicado um direito por prática de preços lesivos ao construtor de qualquer navio vendido a preços lesivos, cuja venda a outro comprador, que não seja um comprador do país de origem do navio, cause prejuízo.
2. Considera-se que um navio tem um preço lesivo se o preço de exportação do navio vendido for inferior ao preço comparável de um navio similar vendido a um comprador do país de exportação, em condições comerciais correntes.
3. Para efeitos do presente regulamento, entende-se por:
a) «Navio», qualquer embarcação marítima com um sistema de auto-propulsão de peso igual ou superior a 100 toneladas brutas utilizado para o transporte de mercadorias ou pessoas ou para a prestação de um serviço especializado (por exemplo, quebra-gelos e dragas) e rebocadores de potência igual ou superior a 365 KW;
b) «Navio similar», qualquer navio do mesmo tipo, utilizado para os mesmos fins e aproximadamente com as mesmas dimensões e características próximas das do navio em apreço;
c) «Mesma categoria geral de navio», qualquer navio do mesmo tipo, utilizado para os mesmos fins, mas com dimensões substancialmente diferentes;
d) «Venda», o acto pelo qual se cria ou transfere um direito de propriedade de um navio, excepto um direito de propriedade criado ou adquirido apenas com o objectivo de constituir uma garantia para um empréstimo comercial corrente;
e) «Direito de propriedade», qualquer direito contratual ou outro que permita ao seu titular ou titulares retirarem benefícios da exploração do navio de uma forma substancialmente comparável àquela em que um proprietário pode beneficiar da exploração do navio. Para determinar se essa comparabilidade substancial existe, ter-se-ão nomeadamente em conta os seguintes factores:
i) Condições e circunstâncias da transacção,
ii) Práticas comerciais no sector,
iii) Se o navio objecto da transacção está integrado nas actividades do beneficiário ou beneficiários, e
iv) Se, na prática, é provável que o beneficiário ou beneficiários desses direitos retirem os benefícios e assumam os riscos decorrentes da exploração do navio durante uma parte significativa do seu período de vida;
f) «Comprador», qualquer pessoa ou sociedade que adquira um direito de propriedade, incluindo através de locação financeira ou de um contrato de afretamento a longo prazo do navio em regime de casco nu, em conjugação com a transferência originária do construtor naval, directa ou indirectamente, incluindo uma pessoa ou sociedade que seja proprietária ou controle um comprador ou que lhe dê instruções. Uma pessoa ou sociedade tem a propriedade de um comprador quando tiver uma participação superior a 50 % nesse comprador. Um comprador é controlado por uma pessoa ou sociedade quando essa pessoa ou sociedade estiver numa situação legal ou operacional que lhe permita limitar ou dirigir o comprador, o que se presume a partir de uma participação de 25 %. Se se demonstrar a propriedade de um comprador, presumir-se-á a inexistência de um controlo separado desse comprador excepto prova em contrário. Pode existir mais do que um comprador de um navio;
g) «Sociedade», qualquer sociedade de direito civil ou comercial, incluindo as sociedades cooperativas e outras pessoas colectivas de direito público ou privado, mesmo as que não prossigam fins lucrativos;
h) «Parte», qualquer país terceiro que seja parte no acordo de construção naval.
Artigo 2º
Determinação da prática de preços lesivos
A. Valor normal
1. O valor normal basear-se-á geralmente nos preços pagos ou a pagar, em operações comerciais correntes, por um navio similar por um comprador independente no país de exportação.
2. Os preços praticados entre as partes que pareçam estar associadas ou terem um acordo de compensação só podem ser considerados praticados em operações comerciais correntes e utilizados para o estabelecimento do valor normal, se se determinar que não são afectados por essa associação ou acordo.
3. Quando não forem efectuadas vendas de navios similares em operações comerciais correntes, ou sempre que, em virtude de uma situação especial do mercado, essas vendas não permitam uma comparação adequada, o valor normal do navio similar será calculado com base no preço de exportação de um navio similar, em operações comerciais correntes, para um país terceiro adequado, desde que esse preço seja representativo. Se essas vendas a um país terceiro adequado não existirem ou não permitirem uma comparação adequada, o valor normal do navio similar será calculado com base no custo de produção no país de origem, acrescido de um montante razoável para os custos de venda, administrativos e gerais, bem como para os lucros.
4. As vendas de navios similares no mercado interno do país de exportação, ou as vendas de exportação para um país terceiro, a preços inferiores aos custos unitários de produção (fixos e variáveis), acrescidos dos custos de venda, administrativos e gerais só podem ser consideradas como não tendo sido efectuadas em operações comerciais correntes em virtude do preço, e só podem não ser tidas em conta na determinação do valor normal se se determinar que foram efectuadas a preços que não permitem cobrir todos os custos dentro de um prazo razoável, que normalmente será de cinco anos.
5. Os custos serão normalmente calculados com base na escrita do construtor naval sujeito a inquérito, desde que esta esteja em conformidade com os princípios contabilísticos geralmente aceites no país em causa e se se provar que os mesmos têm devidamente em conta os custos associados à produção e à venda do navio considerado.
Serão tomados em consideração os elementos de prova apresentados sobre a devida repartição dos custos, desde que seja demonstrado que essa repartição foi a tradicionalmente utilizada. Na falta de um método mais adequado, será dada preferência à repartição dos custos com base no volume de negócios. A menos que tenham sido tomados em consideração na repartição prevista no presente parágrafo, os custos serão devidamente ajustados de modo a ter em conta os elementos extraordinários dos custos que beneficiem a produção futura e/ou actual ou as circunstâncias em que os custos sejam afectados por actividades numa fase de arranque.
6. Os montantes dos custos de venda, administrativos e gerais, bem como dos lucros, deverão basear-se em dados concretos relativos à produção e às vendas de navios similares, em condições comerciais correntes, pelo construtor naval sujeito a inquérito. Quando esses montantes não puderem ser determinados nesta base, poderão ser utilizados os seguintes elementos:
a) A média ponderada dos montantes efectivamente determinados em relação a outros construtores navais do país de origem no que respeita à produção e às vendas de navios similares no mercado interno desse país;
b) Os montantes efectivamente aplicáveis à produção e às vendas, em condições comerciais correntes, da mesma categoria geral de navios em relação ao construtor naval em causa no mercado interno do país de origem;
c) Qualquer outro método razoável, desde que o montante correspondente ao lucro assim determinado não exceda o lucro normalmente obtido por outros construtores navais nas vendas de navios da mesma categoria geral no mercado interno do país de origem.
Além disso, o lucro acrescido na determinação do valor calculado deverá, em todos os casos, basear-se no lucro médio realizado durante um período de tempo razoável, normalmente de seis meses, tanto antes como após a venda sujeita a inquérito e deve reflectir um lucro razoável dessa venda. Ao efectuar esse cálculo, deverá ser eliminada qualquer distorção que se demonstre conduzir a um lucro não razoável na venda.
7. Dado o longo período de tempo que medeia entre a celebração do contrato e a entrega dos navios, o valor normal não incluirá os custos reais que o construtor naval prove resultarem de motivos de força maior e que excedam significativamente os aumentos de custos que o construtor naval poderia razoavelmente prever e ter em conta no momento em que foram definidas as condições da venda.
8. No caso de vendas provenientes de países que não têm uma economia de mercado, em especial daquelas a que é aplicável o Regulamento (CE) nº 519/94 do Conselho, de 7 de Março de 1994, relativo ao regime comum aplicável às importações de certos países terceiros e que revoga os Regulamentos (CEE) nº 1765/82, (CEE) nº 1766/82 e (CEE) nº 3420/83 (4), o valor normal será determinado com base no preço ou no valor calculado num país terceiro com economia de mercado ou no preço desse país terceiro para outros países, incluindo países da Comunidade, ou, sempre que tal não seja possível, a partir de qualquer outra base razoável, incluindo o preço efectivamente pago ou a pagar na Comunidade por um navio similar, devidamente ajustado, se necessário, a fim de incluir uma margem de lucro razoável.
Será escolhido, de um modo razoável, um país terceiro de economia de mercado adequado, tomando-se devidamente em consideração quaisquer informações fiáveis disponíveis aquando da selecção. Os prazos serão igualmente tomados em consideração.
As partes em causa no inquérito serão informadas, logo após o respectivo início, do país terceiro de economia de mercado que se pretende utilizar e poderão apresentar as suas observações num prazo de dez dias.
B. Preço de exportação
9. O preço de exportação será o preço efectivamente pago ou a pagar pelo navio em causa.
10. Quando não houver preço de exportação ou se verificar que esse preço não é fiável em virtude de uma associação ou de um acordo de compensação entre o construtor naval e o comprador ou uma terceira parte, o preço de exportação pode ser calculado com base no preço a que o navio é revendido pela primeira vez a um comprador independente ou, se o navio não for revendido a um comprador independente ou não for revendido no mesmo estado em que foi inicialmente vendido, noutra base razoável.
Nestes casos, proceder-se-á a um ajustamento em relação a todos os custos, incluindo direitos e impostos, verificados entre a venda inicial e a revenda, bem como em relação aos lucros obtidos, a fim de se estabelecer um preço de exportação fiável.
Os custos a ajustar incluem os normalmente suportados pelo comprador, mas pagos por qualquer parte, tanto dentro como fora da Comunidade, que se verifique estar associada ou ter um acordo de compensação com o construtor naval ou o comprador, incluindo: o transporte habitual, seguro, movimentação, carga e custos acessórios; direitos aduaneiros e outros a pagar no país de importação decorrentes da aquisição do navio; uma margem razoável para custos de venda, administrativos e gerais, bem como para lucros.
C. Comparação
11. O preço de exportação e o valor normal serão comparados de modo equitativo. Esta comparação será efectuada no mesmo estádio comercial e relativamente a vendas efectuadas em datas tão próximas quanto possível, que serão normalmente as vendas efectuadas no prazo de três meses anteriores ou seguintes à venda sujeita a inquérito ou, na falta de tais vendas, qualquer prazo adequado. Deverão ser tomadas em consideração, em cada caso, em função das respectivas particularidades, as diferenças que afectam a comparabilidade dos preços, incluindo as diferenças nas condições e modalidades de venda, as sanções contratuais, a fiscalidade, o estádio comercial, as quantidades, as características físicas e quaisquer outras diferenças que se demonstre afectarem igualmente a comparabilidade de preços. Sempre que, nos casos referidos no nº 10, a comparabilidade de preços tiver sido afectada, o valor normal será estabelecido num estádio comercial equivalente ao estádio comercial do preço de exportação calculado ou serão tidos em conta os elementos necessários tal como previsto no presente número. Deverá evitar-se uma duplicação de ajustamentos, em especial no que se refere a descontos e sanções contratuais.
Quando a comparação de preços exigir uma conversão de moedas, esta será efectuada utilizando a taxa de câmbio em vigor à data da venda, desde que, quando uma venda de divisas estrangeiras nos mercados a termo esteja directamente ligada à exportação em causa, seja utilizada a taxa de câmbio praticada na venda a termo. Para efeitos da presente disposição, a data de venda será a data em que são definidas as condições fundamentais da venda, normalmente a data do contrato. Contudo, se as condições fundamentais da venda forem significativamente alteradas numa outra data, a taxa de câmbio aplicável será a da data da alteração. Nesse caso, deverão ser efectuados os ajustamentos adequados para ter em conta qualquer efeito indesejável na margem de preço lesivo unicamente devido a flutuações da taxa de câmbio entre a data de venda inicial e a data dessa alteração.
D. Margem de preços lesivos
12. Sob reserva das disposições aplicáveis à comparação equitativa, a existência de margens de preços lesivos será normalmente estabelecida com base numa comparação entre um valor normal médio ponderado e uma média ponderada dos preços de todas as vendas ou com base numa comparação entre os valores normais individuais e os preços de exportação individuais, numa base transacção a transacção. Contudo, um valor normal determinado com base numa média ponderada poderá ser comparado com os preços de todas as vendas individuais, se existir uma estrutura dos preços de exportação que difira significativamente consoante o comprador, a região ou o período e se os métodos especificados no primeiro período não reflectirem a dimensão efectiva dos preços lesivos praticados.
13. A margem de preços lesivos corresponderá ao montante da diferença entre o valor normal e o preço de exportação. Quando as margens de preços lesivos variarem, poderá ser estabelecida uma média ponderada da margem de preços lesivos.
Artigo 3º
Determinação da existência de prejuízo
1. Nos termos do presente regulamento, e salvo disposição em contrário, entende-se por «prejuízo», um prejuízo importante para a indústria comunitária, uma ameaça de prejuízo importante para a indústria comunitária ou um atraso importante no funcionamento dessa indústria, interpretado nos termos do presente artigo.
2. A determinação da existência de prejuízo basear-se-á em elementos de prova concretos e implicará um exame objectivo a) tanto do efeito da venda a preços inferiores ao valor normal nos preços dos navios similares no mercado comunitário, b) como do consequente impacto dessa venda na indústria comunitária.
3. No que respeita ao efeito das vendas a preços inferiores ao valor normal nos preços do mercado, deverá verificar-se se houve uma subcotação significativa dos preços resultante da venda a preços inferiores ao valor normal em comparação com o preço de navios similares da indústria comunitária, ou se essa venda provocou uma depreciação significativa dos preços ou impediu aumentos significativos de preços que, de outro modo, se teriam verificado. A verificação de um ou mais destes factores não constituirá necessariamente uma indicação determinante.
4. Quando as vendas de navios de diversos países forem simultaneamente sujeitas a inquéritos sobre práticas de preços lesivos, os efeitos dessas vendas apenas serão avaliados cumulativamente se se determinar que a) a margem de preços lesivos estabelecida em relação às compras de cada país é superior ao limite mínimo, tal como definido no nº 3 do artigo 7º, e b) é adequada uma avaliação cumulativa dos efeitos das vendas, tendo em conta as condições de concorrência entre navios vendidos ao comprador por construtores navais não comunitários e as condições de concorrência entre esses navios e os navios comunitários similares.
5. O exame do impacto das vendas a preços inferiores ao valor normal na indústria comunitária em causa deverá incluir uma avaliação de todos os factores e índices económicos pertinentes que influenciem o estado dessa indústria, nomeadamente: o facto de a indústria se encontrar ainda num processo de recuperação dos efeitos de práticas de dumping, de preços lesivos ou concessão de subvenções ocorrida no passado, a amplitude da margem efectiva de preços lesivos, a diminuição efectiva e provável das vendas, os lucros, a produção, a parte de mercado, a produtividade, a rentabilidade, a utilização da capacidade instalada, factores que afectam os preços comunitários, os efeitos negativos, efectivos e potenciais, sobre o cash flow, as existências, o emprego, os salários, o crescimento e a capacidade de obtenção de financiamentos ou investimentos. Esta lista não é exaustiva, não podendo qualquer destes elementos considerados isoladamente ou em conjunto constituir necessariamente uma indicação determinante.
6. É necessário demonstrar, através de todos os elementos de prova pertinentes apresentados nos termos do nº 2, que a venda a preços inferiores ao valor normal causa ou causou um prejuízo na acepção do presente regulamento. Concretamente, esse facto implicará a demonstração de que os níveis de preços identificados nos termos do nº 3 se repercutem na indústria comunitária tal como previsto no nº 5 e de que daí resulta um impacto que pode ser classificado como importante.
7. Também outros factores conhecidos, que não a venda a preços inferiores ao valor normal, que simultaneamente estejam a causar um prejuízo à indústria comunitária serão examinados a fim de garantir que o prejuízo por eles causado não seja atribuído à venda a preços inferiores ao valor normal nos termos do nº 6. Os factores eventualmente relevantes para o efeito compreendem, nomeadamente, o volume e os preços das vendas de construtores navais de outros países que não o país de exportação realizadas a preços não inferiores ao valor normal, a contracção da procura ou alterações nos padrões de consumo, as práticas comerciais restritivas dos produtores de países terceiros e comunitários e a concorrência entre eles, a evolução tecnológica, bem como os resultados de exportação e a produtividade da indústria comunitária.
8. O efeito das vendas a preços inferiores ao valor normal será avaliado em relação à produção da indústria comunitária de navios similares quando existam dados disponíveis que permitam uma identificação separada dessa produção com base em critérios como o processo de produção e as vendas e lucros dos produtores. Se essa identificação separada da produção não for possível, os efeitos das vendas a preços inferiores ao valor normal serão avaliados através do exame da produção do grupo ou tipo de navios mais restrito em que se inclua o navio similar, relativamente ao qual se possam obter as informações necessárias.
9. A determinação da existência de uma ameaça de prejuízo importante basear-se-á em factos e não apenas em alegações, conjecturas ou possibilidades remotas. A alteração das circunstâncias susceptível de criar uma situação em que uma venda a preços inferiores ao valor normal causaria prejuízo deve ser claramente prevista e iminente.
Para determinar a existência de uma ameaça de prejuízo importante, serão tomados em consideração, entre outros, os seguintes factores:
a) Uma capacidade suficiente e livremente disponível do construtor naval, ou um aumento iminente ou considerável dessa capacidade, indicando a probabilidade de um aumento substancial das vendas a preços inferiores ao valor normal, tendo em conta a existência de outros mercados de exportação susceptíveis de absorver quaisquer exportações suplementares; e
b) A possibilidade de os navios estarem a ser exportados a preços que causem uma depreciação significativa dos preços ou impeçam aumentos dos preços que, de outro modo, se teriam verificado, e a probabilidade de conduzirem a um aumento das compras de outros países.
Nenhum dos factores acima referidos constitui necessariamente por si só uma indicação determinante, mas, em presença de todos os factores considerados, deverá concluir-se que estão iminentes outras vendas a preços inferiores ao valor normal, do que resultará um prejuízo importante se não forem adoptadas medidas de protecção.
Artigo 4º
Definição de indústria comunitária
1. Para efeitos do presente regulamento, entende-se por «indústria comunitária» o conjunto dos produtores comunitários com capacidade para construir um navio similar com os seus meios actuais ou cujos meios possam ser adaptados para o efeito em tempo útil de modo a construir um navio similar, ou aqueles cuja capacidade conjunta para construir um navio similar constitua uma parte importante, na acepção do nº 6 do artigo 5º, da capacidade comunitária total de construção de um navio similar. No entanto, quando os produtores estiverem ligados ao construtor naval, aos exportadores ou aos compradores, ou forem eles próprios compradores do navio alegadamente vendido a preços lesivos, pode entender-se por «indústria comunitária», os restantes produtores.
2. Para efeitos do nº 1, apenas se considerará que os produtores estão ligados ao construtor naval, aos exportadores ou compradores se a) um deles controlar directa ou indirectamente o outro; ou b) ambos forem directa ou indirectamente controlados por um terceiro; ou c) ambos controlarem directa ou indirectamente um terceiro, desde que haja motivos para crer ou suspeitar que dessa relação possa resultar um comportamento diferente do produtor em causa relativamente ao dos produtores não ligados. Para efeitos do presente número, considera-se que uma parte controla outra quando a primeira estiver, de facto ou de jure, em posição de exercer sobre a segunda um poder de autoridade ou de orientação.
3. O nº 8 do artigo 3º é aplicável ao presente artigo.
Artigo 5º
Início do processo
1. Salvo o disposto no nº 8, será iniciado um inquérito destinado a determinar a existência, amplitude e efeitos de uma alegada prática de preços lesivos mediante denúncia escrita apresentada por qualquer pessoa singular ou colectiva, bem como por qualquer associação sem personalidade jurídica que actue em nome da indústria comunitária.
A denúncia pode ser dirigida à Comissão ou a um Estado-membro que a transmitirá à Comissão. A Comissão enviará aos Estados-membros uma cópia de todas as denúncias que receber. Considera-se que a denúncia foi apresentada no primeiro dia útil seguinte à data em que foi entregue por correio registado na Comissão ou em que esta emitiu um aviso de recepção.
Quando, na falta de denúncia, um Estado-membro estiver na posse de elementos de prova suficientes da prática de preços lesivos e de um prejuízo daí resultante para a indústria comunitária, comunicá-los-á imediatamente à Comissão.
2. Uma denúncia apresentada nos termos do nº 1 deve sê-lo, o mais tardar, num prazo:
a) De seis meses, a contar da data em que o autor da denúncia teve ou deveria ter tido conhecimento da venda do navio,
- quando o autor da denúncia foi convidado a apresentar uma proposta para o contrato em causa no âmbito de um amplo concurso limitado ou de qualquer outro processo de apresentação de propostas,
- quando o autor da denúncia efectivamente apresentou uma proposta, e
- quando a proposta do autor da denúncia respeitava substancialmente as condições específicas do convite;
b) De nove meses, a contar da data em que o autor da denúncia teve ou deveria ter tido conhecimento da venda do navio, na falta de um convite para apresentação de propostas, desde que, num prazo não superior a seis meses a contar daquela data, tenha sido notificada à Comissão ou a um Estado-membro a intenção de apresentar a denúncia contendo as informações de que o autor da denúncia normalmente dispõe para a transacção em causa;
A denúncia não pode nunca ser apresentada num prazo superior a seis meses a contar da data de entrega do navio.
Considera-se que o autor da denúncia teve ou deveria ter tido conhecimento da venda do navio desde a data de publicação da notícia da celebração do contrato, bem como de informações gerais sobre o navio na imprensa comercial internacional.
Para efeitos do presente artigo, entende-se por amplo concurso limitado, um concurso em que o comprador dirige um convite à apresentação de propostas a, pelo menos, todos os construtores navais que se sabe terem capacidade para construir o navio em questão.
3. Uma denúncia apresentada nos termos do nº 1 deve incluir elementos de prova de:
a) Prática de preços lesivos;
b) Existência de prejuízo;
c) Nexo de causalidade entre a venda a preços lesivos e o alegado prejuízo; e
d) i) De que, no caso de o navio ter sido vendido através de um amplo concurso limitado, o autor da denúncia ter sido convidado a apresentar uma proposta para o contrato em causa, o ter feito, e a proposta do autor da denúncia ter respeitado substancialmente as especificações do convite (isto é, data de entrega e requisitos técnicos), ou
ii) De, no caso de o navio ter sido vendido através de qualquer outro processo de apresentação de propostas, o autor da denúncia ter sido convidado a apresentar uma proposta para o contrato em questão, o ter feito e a mesma respeitar substancialmente as especificações do convite, ou
iii) De, na falta de um convite para apresentação de propostas que não um amplo concurso limitado, o autor da denúncia ter capacidade para construir o navio em causa e, se teve ou deveria ter tido conhecimento da compra proposta, ter envidado esforços comprovados no sentido de concluir um contrato de compra e venda com o comprador compatível com as especificações do convite em questão. Considera-se que o autor da denúncia teve conhecimento da proposta de compra se se demonstrar que uma parte importante do sector em questão envidou esforços junto desse comprador no sentido de concluir uma venda do navio em questão, ou se se demonstrar que os corretores, entidades financiadoras, sociedades de classificação, fretadores, associações comerciais ou outras entidades normalmente envolvidas em transacções de construção naval com as quais o autor da denúncia teve contactos regulares ou negócios dispunham de informações gerais sobre a compra proposta.
4. A denúncia conterá as informações que possam razoavelmente ser do conhecimento do autor da denúncia relativamente aos seguintes aspectos:
a) Identidade do autor da denúncia e descrição do volume e do valor da produção comunitária de navios similares pelo autor da denúncia. Quando for apresentada uma denúncia por escrito em nome da indústria comunitária, o autor da denúncia deve identificar a indústria comunitária em nome da qual a denúncia é apresentada através de uma lista de todos os produtores comunitários conhecidos com capacidade para construir navios similares e, na medida do possível, de uma descrição do volume e do valor da produção comunitária de navios similares representada por estes produtores;
b) Uma descrição completa do navio vendido a um preço alegadamente lesivo, o nome do país ou países de origem ou de exportação em causa, a identidade de cada exportador ou produtor estrangeiro conhecido e a identidade do comprador do navio em questão;
c) Os preços a que esses navios são vendidos nos mercados internos do país ou países de origem ou de exportação (ou, eventualmente, informações sobre os preços a que esses navios são vendidos, do país ou países de origem ou de exportação para um país ou países terceiros, ou sobre o valor calculado do navio) e informações sobre os preços de exportação ou, eventualmente, sobre os preços a que esse navio é revendido pela primeira vez a um comprador independente;
d) Os efeitos da venda a preços lesivos nos preços do navio similar no mercado comunitário e a consequente repercussão da venda na indústria comunitária, conforme provado por elementos e índices pertinentes que influenciem a situação da indústria comunitária, como os enumerados nos nºs 3 e 5 do artigo 3º.
5. A Comissão examinará, na medida do possível, a exactidão e a pertinência dos elementos de prova apresentados na denúncia para determinar se existem ou não elementos de prova suficientes que justifiquem o início de um inquérito.
6. Só será iniciado um inquérito nos termos do nº 1 se se determinar, com base num exame do grau de apoio ou de oposição à denúncia apresentada pelos produtores comunitários com capacidade para construir navios similares, que a denúncia foi apresentada pela indústria comunitária ou em seu nome. Considera-se que a denúncia foi apresentada pela indústria comunitária ou em seu nome, se for apoiada por produtores comunitários cuja capacidade conjunta de construção de navios similares represente mais de 50 % da capacidade total de construção de navios similares construídos pela parte da indústria comunitária que manifestou o seu apoio ou a sua oposição à denúncia. Contudo, não será iniciado qualquer inquérito quando os produtores comunitários que apoiem expressamente a denúncia representarem menos de 25 % da capacidade total dos produtores comunitários capazes de construir navios similares.
7. As autoridades evitarão tornar público o pedido de início de um inquérito, a menos que tenha sido tomada uma decisão de lhe dar início. Contudo, antes de iniciar um inquérito, será notificado o governo do país de exportação em causa.
8. Se, em circunstâncias especiais, se decidir iniciar um inquérito sem que tenha sido recebida uma denúnica escrita nesse sentido apresentada pela indústria comunitária ou em seu nome, tal será feito com base em elementos de prova suficientes de prática de preços lesivos, de prejuízo, de um nexo de causalidade e de que um membro da indústria comunitária que alegadamente sofreu um prejuízo preenchia os requisitos da alínea d) do nº 3 para justificar o início de um inquérito.
Se for caso disso, pode também ser iniciado um inquérito na sequência da apresentação de uma denúncia escrita pelas autoridades de uma parte contratante. Essa denúncia deve ser apoiada por elementos de prova suficientes que demonstrem que um navio está a ser ou foi vendido a um preço lesivo e que a alegada venda a um comprador comunitário a um preço inferior ao valor normal causa ou causou um prejuízo à indústria nacional da parte contratante em questão.
9. Os elementos de prova da existência de preços lesivos e de prejuízo serão examinados simultaneamente para se decidir se se deve ou não dar início a um inquérito. Uma denúncia será rejeitada sempre que não existam elementos de prova suficientes da prática de preços lesivos ou de um prejuízo que justifiquem a continuação do processo.
10. A denúncia pode ser retirada antes do início do inquérito, considerando-se, neste caso, que não foi apresentada.
11. Sem prejuízo do disposto no nº 2 do artigo 15º, quando, no termo de consultas, se verificar que existem elementos de prova suficientes para justificar o início de um processo, a Comissão dará início ao processo no prazo de 45 dias a contar da data de recepção da denúncia, ou, se o processo for iniciado por força do nº 8, num prazo não superior a seis meses a contar da data em que foi ou deveria ter sido conhecida a venda do navio, e publicará um aviso no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. Quando tiverem sido apresentados elementos de prova insuficientes, o autor da denúncia, após consultas, será informado desse facto no prazo de 45 dias a contar da data de recepção da denúncia pela Comissão.
12. O aviso de início de um processo anunciará o início de um inquérito, indicará o nome e o país do construtor naval e do ou dos compradores, bem como uma descrição do navio em causa, fornecerá um resumo das informações recebidas e disporá que todas as informações pertinentes devem ser comunicadas à Comissão. O aviso fixará os prazos em que as partes interessadas podem dar-se a conhecer, apresentar as suas observações por escrito e comunicar informações, para que as mesmas possam ser tomadas em consideração no decurso do inquérito; fixará igualmente o prazo em que as partes interessadas podem pedir para ser ouvidas pela Comissão, nos termos do nº 5 do artigo 6º.
13. A Comissão avisará do início do processo o exportador, o ou os compradores do navio e as associações representativas de importadores, exportadores ou compradores desses navios conhecidos como interessados, bem como os representantes do país cujo navio é sujeito a inquérito e os autores da denúncia, e, tendo devidamente em conta a protecção das informações confidenciais, fornecerá ao exportador e às autoridades do país de exportação, o texto integral da denúncia escrita apresentada nos termos do nº 1, e facultá-lo-á, mediante pedido, às outras partes interessadas.
Artigo 6º
Inquérito
1. Após o início do processo, a Comissão, em colaboração com os Estados-membros, e, se for caso disso, com as autoridades de países terceiros, dará início a um inquérito a nível comunitário. O inquérito incidirá sobre a prática de preços lesivos e o prejuízo, que serão investigados simultaneamente.
2. As partes disporão de um prazo mínimo de 30 dias para responderem aos questionários utilizados no âmbito de um inquérito de preços lesivos. O prazo concedido aos exportadores será contado a partir da data da recepção do questionário, o qual, para o efeito, se considera recebido uma semana após a data em que foi enviado ao exportador ou entregue ao representante diplomático adequado do país de exportação. Pode ser concedida uma prorrogação do prazo de 30 dias, tendo devidamente em conta o prazo fixado para o inquérito, desde que a parte em causa apresente uma razão válida para essa prorrogação relacionada com circunstâncias especiais que lhe digam respeito.
3. A Comissão pode solicitar informações às autoridades de países terceiros, se for caso disso, bem como aos Estados-membros, devendo estes tomar todas as medidas necessárias para satisfazer os pedidos da Comissão e comunicar à Comissão as informações solicitadas, bem como o resultado do conjunto das verificações, controlos ou inquéritos efectuados. Quando essas informações se revestirem de interesse geral ou a sua transmissão tiver sido solicitada por um Estado-membro, a Comissão transmiti-las-á aos Estados-membros, desde que não sejam confidenciais, sendo então transmitido um resumo não confidencial.
4. A Comissão pode solicitar às autoridades de países terceiros, se for caso disso, bem como aos Estados-membros, que efectuem todas as verificações e inspecções necessárias, nomeadamente junto dos produtores comunitários, bem como inquéritos em países terceiros, desde que as empresas em causa dêem o seu acordo e que o governo do país em questão, oficialmente notificado, a tal não se oponha. Os Estados-membros tomarão todas as medidas necessárias para satisfazer os pedidos da Comissão. Os funcionários da Comissão podem, a pedido desta ou de um Estado-membro, prestar assistência aos funcionários dos Estados-membros no exercício das suas funções. Do mesmo modo, os funcionários da Comissão podem prestar assistência aos funcionários das autoridades de países terceiros no exercício das suas funções, mediante acordo entre a Comissão e essas autoridades.
5. As partes interessadas, que se tenham dado a conhecer nos termos do nº 12 do artigo 5º, serão ouvidas se, no prazo fixado no aviso publicado no Jornal Oficial das Comunidades Europeias, apresentarem um pedido escrito nesse sentido demonstrando que são uma parte interessada susceptível de ser afectada pelo resultado do processo e que existem razões específicas para serem ouvidas.
6. O construtor naval, o ou os compradores, os representantes do governo do país de exportação, os autores da denúncia e outras partes interessadas que se tenham dado a conhecer nos termos do nº 12 do artigo 5º, terão a oportunidade de, a seu pedido, se encontrarem com as partes que tenham interesses contrários, para que possam ser apresentadas observações diferentes e contra-argumentação. Ao conceder-lhes essa possibilidade deve ser tida em conta a necessidade de preservar o carácter confidencial das informações e a conveniência das partes. As partes não têm obrigação de assistir às reuniões, não podendo a ausência de uma parte prejudicá-la no processo. As informações fornecidas oralmente, nos termos do presente número, serão tomadas em consideração desde que sejam posteriormente confirmadas por escrito.
7. Os autores da denúncia, o construtor naval, o ou os compradores e as outras partes interessadas, que se tenham dado a conhecer nos termos do nº 12 do artigo 5º, bem como os representantes do país de exportação, podem, mediante pedido escrito, verificar todas as informações fornecidas por qualquer parte num inquérito, desde que não sejam documentos internos preparados pelas autoridades da Comunidade ou dos Estados-membros, sejam relevantes para a defesa dos seus interesses, não sejam confidenciais nos termos do artigo 13º e sejam utilizadas no inquérito. As referidas partes podem reagir a essas informações e os seus comentários devem ser tidos em conta na medida em que estiverem devidamente fundamentados na resposta.
8. Excepto nas circunstâncias previstas no artigo 12º, a exactidão das informações fornecidas pelas partes interessadas, nas quais se baseiam as conclusões, será analisada na medida do possível.
9. Em relação aos processos que envolvam uma comparação entre preços e em que tinha sido entregue um navio similar, o inquérito será concluído no prazo máximo de um ano a contar da data de início do processo.
Quanto aos processos em que esteja a ser construído um navio similar, o inquérito será concluído no prazo máximo de um ano a contar da data de entrega desse mesmo navio.
Os inquéritos que envolvam um valor calculado serão concluídos no prazo de um ano a contar do seu início ou no prazo de um ano a contar da entrega do navio, se esta última for posterior.
Esses prazos serão suspensos sempre que for aplicável o nº 2 do artigo 15º.
Artigo 7º
Encerramento do processo sem a criação de medidas nem criação e cobrança de direitos pela prática de preços lesivos
1. O processo pode ser encerrado sempre que a denúncia seja retirada.
2. Quando, após a realização de consultas, não se revelar necessária a adopção de medidas e não for levantada qualquer objecção no âmbito do Comité Consultivo, o inquérito ou o processo será encerrado. Em todos os outros casos, a Comissão apresentará imediatamente ao Conselho um relatório sobre o resultado das consultas, bem como uma proposta de encerramento do processo. Considera-se que o processo está encerrado se, no prazo de um mês, o Conselho, deliberando por maioria qualificada, não decidir de outro modo.
3. O processo será imediatamente encerrado sempre que se determinar que a margem de preços lesivos é inferior a 2 %, expressa em percentagem do preço de exportação.
4. Quando os factos definitivamente estabelecidos provarem a existência de preços lesivos e de um prejuízo daí decorrente, o Conselho, deliberando por maioria simples sob proposta da Comissão, após consulta do Comité Consultivo, criará um direito pela prática de preços lesivos a aplicar ao construtor naval. O montante desse direito será igual à margem do preço lesivo que foi determinada. O Conselho tomará a sua decisão o mais tardar trinta dias úteis após a recepção da proposta. A Comissão adoptará as medidas necessárias para a execução da decisão do Conselho, em especial a cobrança do direito pela prática de preços lesivos.
5. O construtor naval pagará o direito pela prática de preços lesivos no prazo de 180 dias a contar da notificação da imposição do direito, que, para o efeito, se considerará recebida uma semana a contar da data em que lhe foi enviada. A Comissão pode conceder ao construtor naval um prazo prolongado razoável para o pagamento, se este demonstrar que a sua realização no prazo de 180 dias implica a sua insolvência ou é incompatível com uma reorganização fiscalizada judicialmente, acrescendo neste caso juros sobre qualquer montante devido, a uma taxa igual à do rendimento no mercado secundário de obrigações a médio prazo em ecus na bolsa de valores do Luxemburgo majorada de 50 pontos de base.
Artigo 8º
Formas de reparação alternativas
Após consulta do Comité Consultivo, o inquérito pode ser encerrado sem a criação de um direito pela prática de preços lesivos se o construtor naval anular definitiva e incondicionalmente a venda do navio a preços lesivos ou satisfizer uma forma de reparação alternativa aceite pela Comissão.
Uma venda considera-se anulada apenas quando todas as relações contratuais entre as partes interessadas na venda em questão se tiverem extinguido, todos os montantes relacionados com a venda tiverem sido reembolsados e todos os direitos sobre o navio em causa ou sobre partes do mesmo tiverem sido restituídos ao construtor naval.
Artigo 9º
Medidas de represália - negação dos direitos de carga e descarga
1. Se o construtor naval em causa não pagar o direito pela prática de preços lesivos criado nos termos do artigo 7º, a Comissão, após consulta do Comité Consultivo, imporá medidas de represália sob a forma de negação de direitos de carga e descarga aos navios construídos pelo construtor naval em questão.
2. A decisão que institui as medidas de represália entra em vigor 30 dias após a sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias e será revogada após o pagamento integral do direito pela prática de preços lesivos pelo construtor naval. A medida de represália abrange todos os navios objecto de contrato durante um período de quatro anos a contar da data da entrada em vigor da decisão. Cada navio será sujeito à medida de represália por um período de quatro anos a contar da sua entrega. Esses prazos só poderão ser reduzidos na sequência e de acordo com o resultado de um processo internacional de resolução de litígios relativo à medida de represália imposta.
Os navios sujeitos à recusa de direitos de carga e descarga serão especificados numa decisão a adoptar pela Comissão e a publicar no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
3. As autoridades aduaneiras dos Estados-membros não autorizarão operações de carga e descarga nos portos da Comunidade a navios sujeitos à recusa de direitos de carga e descarga.
Artigo 10º
Consultas
1. As consultas previstas no presente regulamento realizar-se-ão no âmbito de um Comité Consultivo, composto por representantes de cada Estado-membro e presidido por um representante da Comissão. As consultas realizar-se-ão imediatamente, quer a pedido de um Estado-membro, quer por iniciativa da Comissão e, em qualquer caso, num período de tempo que permita respeitar os prazos fixados no presente regulamento.
2. O Comité reunir-se-á por convocação do presidente. O presidente comunicará o mais rapidamente possível, todas as informações pertinentes aos Estados-membros.
3. Sempre que necessário, as consultas podem realizar-se apenas por escrito; nesse caso, a Comissão notificará os Estados-membros e fixará um prazo para estes apresentarem as suas observações ou solicitarem uma consulta oral, que será organizada pelo presidente, desde que essa consulta possa ter lugar num período de tempo que permita respeitar os prazos fixados no presente regulamento.
4. As consultas incidirão, nomeadamente, sobre:
a) A existência de preços lesivos e os métodos de determinação da margem de preços lesivos;
b) A existência e a importância do prejuízo;
c) O nexo de causalidade entre a venda a preços lesivos e o prejuízo;
d) As medidas que, tendo em conta as circunstâncias, forem adequadas para reparar prejuízo causado pelo preço lesivo, bem como as formas e meios de execução dessas medidas.
Artigo 11º
Visitas de verificação
1. Sempre que o considere adequado, a Comissão efectuará visitas a fim de examinar a escrita dos exportadores, construtores navais, comerciantes, agentes, produtores, comerciais, associações e organizações comerciais com o objectivo de verificar as informações comunicadas sobre os preços lesivos e o prejuízo. Se não for recebida uma resposta adequada em tempo útil, a visita de verificação poderá não ser efectuada.
2. Se necessário, a Comissão pode proceder a inquéritos em países terceiros, desde que tenha obtido o acordo das empresas em causa e que os representantes do governo do país em questão, uma vez notificados, não se tenham oposto ao inquérito. Logo que o acordo das empresas em causa seja obtido, a Comissão notificará as autoridades do país de exportação do nome e endereço das empresas a visitar, bem como das datas acordadas.
3. As empresas em causa devem ser informadas da natureza das informações que serão controladas durante as visitas de verificação, bem como de quaisquer outras informações a fornecer durante essas visitas, o que, no entanto, não obstará a que durante as mesmas sejam solicitados outros dados pormenorizados em função das informações obtidas.
4. Nos inquéritos efectuados nos termos dos nºs 1, 2 e 3, a Comissão será assistida por funcionários dos Estados-membros que o tenham solicitado.
Artigo 12º
Não-colaboração
1. Quando uma parte interessada recusar o acesso às informações necessárias, não as facultar nos prazos previstos no presente regulamento, ou impedir de forma significativa o inquérito, podem ser estabelecidas, com base nos dados disponíveis, conclusões preliminares ou finais, positivas ou negativas. Quando se verificar que uma parte interessada comunicou informações falsas ou erróneas, essas informações não serão tidas em conta e poderão ser utilizados os dados disponíveis. As partes interessadas devem ser informadas das consequências da não-colaboração.
2. A falta de uma resposta informatizada não será considerada como não-colaboração se a parte interessada demonstrar que a comunicação da resposta pela forma solicitada implicaria uma sobrecarga excessiva ou um custo adicional desnecessário.
3. Ainda que as informações fornecidas por uma parte interessada não sejam ideais em todos os aspectos não deverão ser ignoradas, desde que as eventuais deficiências não dificultem indevidamente a obtenção de conclusões suficientemente exactas, as informações tenham sido devidamente transmitidas em tempo útil e sejam verificáveis e a parte interessada tenha procedido da melhor forma dentro das suas possibilidades.
4. Se os elementos de prova ou as informações não forem aceites, a parte que as forneceu será imediatamente informada das razões que levaram à sua rejeição e terá a possibilidade de fornecer explicações complementares no prazo fixado. Se as explicações não forem consideradas satisfatórias, as razões da rejeição desses elementos de prova ou das informações devem ser divulgadas e constar das conclusões publicadas.
5. Se as determinações, incluindo as que se referem ao valor normal, se basearem no disposto no nº 1, nomeadamente nas informações apresentadas na denúncia, devem, sempre que possível e atendendo ao prazo fixado para o inquérito, ser confrontadas com as informações disponíveis provenientes de outras fontes independentes disponíveis, tais como listas de preços publicadas, estatísticas oficiais de vendas e estatísticas aduaneiras ou informações obtidas junto de outras partes interessadas no decurso do inquérito.
6. Se uma parte interessada não colaborar ou se o fizer apenas parcialmente, retendo desse modo informações pertinentes, o resultado poderá ser menos favorável para essa parte do que se tivesse efectivamente colaborado.
Artigo 13º
Confidencialidade
1. Qualquer informação de carácter confidencial (por exemplo, cuja divulgação possa conferir uma vantagem concorrencial a um concorrente ou ter efeitos manifestamente desfavoráveis para a pessoa que a forneceu ou para aquela junto da qual foi obtida) ou fornecida a título confidencial pelas partes num inquérito será, se devidamente justificada, tratada como tal pelas autoridades.
2. Será exigida a apresentação de resumos não confidenciais às partes interessadas que forneçam informações confidenciais. Estes resumos serão suficientemente pormenorizados para permitir compreender de forma adequada o fundo das informações comunicadas a título confidencial. Em circunstâncias excepcionais, as referidas partes podem indicar que estas informações não são susceptíveis de serem resumidas. Nessas circunstâncias, devem ser expostas as razões pelas quais não pode ser fornecido um resumo.
3. Se se considerar que um pedido de tratamento confidencial não se justifica e se a pessoa que forneceu as informações não deseja torná-las públicas nem autorizar a sua divulgação, em termos gerais ou sob a forma de resumo, essas informações podem não ser tomadas em consideração, a menos que, de fontes adequadas, possa ser satisfatoriamente demonstrada a sua exactidão. Os pedidos de confidencialidade não serão rejeitados arbitrariamente.
4. O presente artigo não impede a divulgação de informações de carácter geral pelas autoridades comunitárias, nomeadamente dos motivos em que se fundamentam as decisões tomadas por força do presente regulamento, nem a divulgação dos elementos de prova em que as autoridades comunitárias se basearam na medida do necessário para justificar tais motivos aquando de processos judiciais. Tal divulgação deve ter em conta o legítimo interesse das partes em causa em não revelar os seus segredos de negócios.
5. O Conselho, a Comissão e os Estados-membros, bem como os respectivos funcionários, não divulgarão as informações que tiverem recebido por força do presente regulamento em relação às quais tenha sido solicitado tratamento confidencial pela parte que as forneceu, sem autorização expressa dessa parte. O intercâmbio de informações entre a Comissão e os Estados-membros, as informações relacionadas com as consultas efectuadas nos termos do artigo 10º ou quaisquer documentos internos elaborados pelas autoridades comunitárias ou dos seus Estados-membros, não podem ser divulgados excepto se tal for especificamente previsto no presente regulamento.
6. As informações recebidas nos termos do presente regulamento serão unicamente utilizadas para os fins para que foram solicitadas.
Artigo 14º
Divulgação
1. Os autores da denúncia, o construtor naval, o exportador, o ou os compradores do navio e as suas associações representativas e os representantes do país de exportação podem requerer a divulgação das informações sobre os factos e considerações essenciais, com base nos quais se tenciona recomendar a criação de um direito pela prática de preços lesivos ou o encerramento de um inquérito ou processo sem a criação desse direito.
2. Os pedidos de divulgação final, tal como definidos no nº 1, serão dirigidos por escrito à Comissão e recebidos no prazo por ela fixado.
3. A divulgação, que terá devidamente em conta a protecção de informações confidenciais, será efectuada por escrito, no mais curto prazo, normalmente o mais tardar um mês antes da decisão definitiva ou da apresentação pela Comissão de qualquer proposta de instituição de medidas definitivas nos termos do artigo 7º. Quando a Comissão não estiver em condições de divulgar determinados dados ou considerações nesse momento, tal será feito o mais brevemente possível após essa data. A divulgação não prejudicará qualquer decisão posterior que possa vir a ser tomada pela Comissão ou pelo Conselho. No entanto, quando essa decisão se baseie em dados ou considerações diferentes, os mesmos devem ser divulgados o mais rapidamente possível.
4. As observações apresentadas após a divulgação só serão tomadas em consideração se forem recebidas no prazo fixado pela Comissão para cada caso, que será de, pelo menos, dez dias, tendo devidamente em conta a urgência da questão.
Artigo 15º
Disposições finais
1. O presente regulamento não prejudica a aplicação de:
a) Regras especiais previstas em acordos celebrados entre a Comunidade e países terceiros;
b) Medidas especiais, desde que não sejam contrárias às obrigações decorrentes do acordo de construção naval.
2. Não pode ser realizado qualquer inquérito ao abrigo do presente regulamento nem instituída ou mantida qualquer medida quando tal for contrário às obrigações da Comunidade decorrentes do acordo de construção naval ou de qualquer outro acordo internacional aplicável.
Nada no presente regulamento obsta ao cumprimento das obrigações da Comunidade decorrentes das disposições do acordo de construção naval em matéria de resolução de litígios.
Artigo 16º
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.
É aplicável a partir da data de entrada em vigor do acordo de construção naval (5).
O presente regulamento não é aplicável aos navios objecto de contratos antes da data de entrada em vigor do acordo de construção naval, excepto no que se refere aos navios que foram objecto de contratos após 21 de Dezembro de 1994, com um prazo de entrega superior a cinco anos a contar da data do contrato. Esses navios serão abrangidos pelo presente regulamento, a menos que o construtor naval demonstre que o prazo alargado de entrega se deveu a razões comerciais normais e não teve como objectivo evitar a aplicação do presente regulamento.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros.
Feito em Bruxelas, em 29 de Janeiro de 1996.