РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 587/2007 НА КОМИСИЯТА
от 30 май 2007 година
относно определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1255/1999 на Съвета по отношение на отпускането на помощи за частно складиране на определени сирена за период на складиране 2007/2008 г.
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1255/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на мляко и млечни продукти (1), и по-специално член 10 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 9 от Регламент (ЕО) № 1255/1999 помощта за частно складиране може да се отпуска за дълготрайни сирена и за сирена, които се произвеждат от овче и/или козе мляко и изискват поне шест месеца период на зреене, ако за тези сирена тенденциите в развитието на цените и запасите показват сериозна нестабилност на пазара, която може да бъде преодоляна или ограничена чрез сезонно складиране.
(2)
Сезонният характер на производството на някои дълготрайни сирена и сирената Pecorino Romano, Kefalotyri и Kasseri се усложнява от факта, че сезонността на потреблението е обратна на сезонността на производството. Разпокъсаността на производството на подобни сирена допълнително утежнява последиците от тази сезонност. Следователно трябва да се предвиди ползването на сезонно складиране по отношение на количеството, съответстващо на разликата между зимното и лятното производство.
(3)
Следва да се определят видовете сирена, за които може да се отпусне помощ и максималните допустими количества, както и продължителността на договорите в зависимост от действителните изисквания на пазара и годността за съхранение на съответните сирена.
(4)
Необходимо е да се уточнят условията на договора за складиране и основните мерки, позволяващи идентификация и контрол на посочените в договора сирена. Размерът на помощта следва да бъде определен в съответствие с разходите за складиране и запазването на равновесието между сирената, за които се отпуска помощ и останалите предлагани на пазара сирена. С оглед на тези елементи и на наличните ресурси, общият размер на помощта не следва да бъде изменен.
(5)
Следва да се определят също и подробни правила по отношение на документацията, счетоводството, както и честотата и естеството на проверките. Във връзка с това следва да се постанови, че държавата-членка може да изиска разходите за извършване на проверките да бъдат заплатени изцяло или частично от лицето, сключило договора.
(6)
Следва да се уточни, че помощ за частно складиране може да се получи само за цели сирена.
(7)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет по мляко и млечни продукти,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя подробните правила за отпускане на помощ от Общността за частно складиране на определени сирена (наричана по-долу „помощ“), съгласно член 9 от Регламент (ЕО) № 1255/1999, за период на складиране 2007/2008 г.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент:
а)
„складова партида“ означава количество сирене, с тегло най-малко два тона, от един и същи вид, внесено на съхранение в един и същи склад и в един и същи ден;
б)
„ден на започване на складирането по договора“ означава денят, следващ този на внасяне на склад;
в)
„последен ден на складирането по договора“ означава денят, предхождащ този на извеждане от склад;
г)
„период на складиране“ означава периодът, през който сиренето може да влезе в обхвата на схемата за частно складиране, както е определен за всеки вид сирене в приложението.
Член 3
Сирена, отговарящи на изискванията за предоставяне на помощ
1. Помощ се предоставя по отношение на определени дълготрайни сирена и сирена Pecorino Romano, Kefalotyri и Kasseri, съгласно посочените в приложението условия. Единствено целите сирена отговарят на изискванията за отпускане на помощ.
2. Сирената трябва да са произведени в Общността и да отговарят на следните условия:
а)
да бъдат маркирани с незаличимо обозначение на предприятието, където са били произведени, и на деня и месеца на производство; тези данни могат да бъдат под формата на код;
б)
да са преминали през проверки на качеството, които да определят тяхната класификация след узряване в посочените в приложението категории.
Член 4
Договор за складиране
1. Договорите, отнасящи се до частното складиране на сирене, се сключват между интервенционната агенция на държавата-членка, на чиято територия сиренето е на склад, и физическите и юридически лица, наричани по-долу „страни по договора“.
2. Договорите за складиране се сключват в писмен вид въз основа на заявление за сключване на договор.
Заявленията трябва да бъдат получени от интервенционните агенции в рамките на не повече от 30 дни от датата на внасяне на склад и могат да се отнасят само за партиди сирене, за които операциите по внасяне на склад вече са завършили. Интервенционните агенции регистрират датата на получаване на всяко заявление.
Ако заявлението бъде получено от интервенционната агенция в рамките на 10 работни дни след крайния срок, договорът за складиране все още може да бъде сключен, но помощта се намалява с 30 %.
3. Договорите за складиране се сключват за една или повече складови партиди и включват по-специално клаузи, отнасящи се до:
а)
количеството сирене, за което се прилага договорът;
б)
датите, отнасящи се до изпълнението на договора;
в)
размера на помощта;
г)
идентификацията на склада.
4. Договорите за складиране се сключват в рамките на не повече от 30 дни от датата на регистриране на заявлението за сключване на договор.
5. Мерките за инспекция, и по-специално посочените в член 7, са предмет на спецификации, съставени от интервенционната агенция. Договорът за складиране се позовава на тези спецификации.
Член 5
Внасяне на склад и извеждане от склад
1. Периодите на внасяне на склад и на извеждане от склад са определени в приложението.
2. Извеждането от склад се осъществява на цели складови партиди.
3. В случаите когато в края на първите 60 дни на складиране по договора влошаването на качеството на сиренето е по-голямо от нормалното при складиране, на страните по договора може да се разреши, веднъж за партида на складиране, да заменят дефектното количество за тяхна сметка.
Ако при проверки по време на складирането или при извеждане от склад се открият дефектни количества, помощ за тези количества не може да бъде платена. Освен това частта от партидата, която все още отговаря на условията за помощ, не може да бъде по-малка от два тона.
Втората алинея се прилага, когато част от една партида е изведена преди началото на периода на извеждане от склад, посочен в параграф 1, или преди изтичане на минималния период на складиране, посочен в член 8, параграф 2.
4. За целите на изчисляването на помощта в случая, посочен в първа алинея от параграф 3, първият ден на складирането по договора е денят на започване на складирането по договора.
Член 6
Условия на складиране
1. Държавата-членка гарантира, че всички условия, предоставящи право на плащане на помощ, са изпълнени.
2. Страната по договора или - по искане на държавата-членка или с нейно разрешение - отговорникът на склада предоставя на разположение на отговорния за инспекцията компетентен орган цялата документация, позволяваща да бъдат проверени следните конкретни данни за продуктите, внесени на частно складиране:
а)
собственост по времето на внасяне в склада;
б)
произходът и датата на производство на сирената;
в)
датата на внасяне на склад;
г)
наличността в склада и адреса на склада;
д)
датата на извеждане от склада.
3. Страната по договора или, когато е приложимо, отговорникът на склада води за всеки договор материална отчетност, която е на разположение в склада и обхваща:
а)
идентификацията по номер на складовата партида на продуктите, внесени на частно складиране;
б)
датите на внасяне на склад и извеждане от склад;
в)
броя на сирената и тяхното тегло, посочени по складова партида;
г)
разположението на продуктите в склада.
4. Складираните продукти трябва да бъдат лесно разпознаваеми, лесно достъпни и идентифицирани индивидуално по договор. Върху складираните сирена се поставя специален знак.
Член 7
Проверки
1. При внасяне на склад компетентната агенция извършва проверки, най-вече с цел да гарантира, че складираните продукти отговарят на условията за помощ и да предотврати всякаква възможност за подмяна на продукти по време на складирането по договор.
2. Компетентната агенция извършва внезапна проверка, чрез вземане на проби, за да гарантира, че продуктите са налице в склада. Съответната проба трябва да бъде представителна и трябва да отговаря най-малко на 10 % от цялото количество по договор за мярка за помощ за частно складиране.
Такива проверки трябва да включват, в допълнение към проверка на сметките, посочени в член 6, параграф 3, физическа проверка на теглото и вида продукти и тяхната идентификация. Тези физически проверки трябва да се отнасят най-малко до 5 % от количеството, предмет на внезапната проверка.
3. В края на периода на складиране по договор компетентната агенция проверява дали продуктите са налице. Въпреки това, когато продуктите са все още на склад след изтичане на максималния договорен период на складиране, тази проверка може да бъде извършена, когато продуктите са изведени от склад.
За целите на споменатата в първа алинея проверка страната по договора уведомява компетентния орган, посочвайки съответната складова партида, най-малко пет работни дни преди изтичането на договорния период на складиране или на началото на дейностите по извеждане, в случаите когато тези дейности се извършват по време или след договорния период на складиране.
Държавата-членка може да приеме по-кратък срок от петте работни дни, посочени във втора алинея.
4. За извършените проверки съгласно параграфи 1, 2 и 3 се съставя доклад, който съдържа:
а)
датата на проверката;
б)
нейната продължителност;
в)
извършените дейности.
Докладът трябва да бъде подписан от отговорния инспектор и приподписан от страната по договора или, в дадени случаи, от отговорника на склада и трябва да бъде включен в документацията за плащането.
5. В случай на нередности, засягащи най-малко 5 % от количеството на проверените продукти, проверката се разширява до по-голяма проба, която се определя от компетентния орган.
Държавите-членки уведомяват за такива случаи Комисията в рамките на четири седмици.
6. Държавите-членки могат да разпоредят разходите за проверките да бъдат заплатени изцяло или частично от страната по договора.
Член 8
Помощ за складиране
1. Помощта е, както следва:
i)
0,38 EUR на тон на ден складиране по договор за дълготрайни сирена;
ii)
0,45 EUR на тон на ден складиране по договор за Pecorino Romano;
iii)
0,59 EUR на тон на ден складиране по договор за Kefalotyri и Kasseri.
2. Не се предоставя помощ за складиране по договор за по-малко от 60 дни. Максималният размер на помощта не надхвърля сумата, съответстваща на 180 дни складиране по договор.
Когато страната по договора не успее да спази срока, посочен във втората алинея и, в някои случаи, третата алинея от член 7, параграф 3, помощта се намалява с 15 % и се изплаща само по отношение на периода, за който страната по договора представи на компетентния орган задоволително доказателство, че сирената са останали в склада по договора.
3. Помощта се изплаща по заявление на страната по договора в края на договорния период на складиране, в рамките на 120 дни от получаване на заявлението, при условие че посочените в член 7, параграф 3 проверки са били извършени и че условията за предоставяне на помощта са били спазени.
Въпреки това, ако по необходимост е започната административна проверка относно правото на помощ, не се извършва плащане докато правото не бъде признато.
Член 9
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 30 май 2007 година.
REGULAMENTO (CE) N.o 587/2007 DA COMISSÃO
de 30 de Maio de 2007
que estabelece as normas de execução do Regulamento (CE) n.o 1255/1999 do Conselho no que respeita à concessão de uma ajuda comunitária à armazenagem privada de certos queijos durante a campanha de armazenagem 2007/2008
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1255/1999 do Conselho, de 17 de Maio de 1999, que estabelece a organização comum de mercado no sector do leite e dos produtos lácteos (1), nomeadamente o artigo 10.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O artigo 9.o do Regulamento (CE) n.o 1255/1999 prevê que podem ser concedidas ajudas à armazenagem privada de queijos de longa conservação e de queijos produzidos a partir de leite de ovelha e/ou de cabra que necessitem de um período de maturação de, pelo menos, seis meses, se a evolução dos preços e das existências destes queijos demonstrar um desequilíbrio grave do mercado susceptível de ser evitado ou atenuado pela sua armazenagem sazonal.
(2)
A sazonalidade da produção de certos queijos de longa conservação e dos queijos Pecorino Romano, Kefalotyri e Kasseri é agravada pela sazonalidade inversa do consumo. A fragmentação da produção desses queijos agrava ainda as consequências da referida sazonalidade. É, portanto, conveniente recorrer à armazenagem sazonal das quantidades correspondentes à diferença entre a produção dos meses de Verão e dos meses de Inverno.
(3)
Convém precisar os tipos de queijos elegíveis para a ajuda e fixar as quantidades máximas que podem beneficiar da mesma, assim como a duração dos contratos, em função das necessidades reais do mercado e das possibilidades de conservação dos referidos queijos.
(4)
É necessário precisar o teor dos contratos de armazenagem e as medidas essenciais a tomar para assegurar a identificação e o controlo dos queijos sob contrato. Os montantes da ajuda devem ser fixados tendo em conta as despesas de armazenagem e o equilíbrio que é necessário respeitar entre os queijos que recebem esta ajuda e os outros queijos colocados no mercado. Atendendo a estes elementos, assim como aos recursos disponíveis, não deve ser alterado o montante total da ajuda.
(5)
É oportuno estabelecer normas pormenorizadas em matéria de documentação, contabilidade e frequência, assim como de modalidades de controlo. Para o efeito, é conveniente prever a possibilidade de os Estados-Membros imputarem, total ou parcialmente, os custos de controlo ao contratante.
(6)
É conveniente especificar que apenas os queijos inteiros padrão são elegíveis para a ajuda à armazenagem privada.
(7)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão do Leite e dos Produtos Lácteos,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Objecto
O presente regulamento estabelece as normas de execução relativas à concessão de uma ajuda comunitária à armazenagem privada de certos queijos (a seguir designada por «ajuda»), prevista pelo artigo 9.o do Regulamento (CE) n.o 1255/1999, durante a campanha de armazenagem 2007/2008.
Artigo 2.o
Definições
Para efeitos do disposto no presente regulamento, entende-se por:
a)
«Lote de armazenagem»: uma quantidade mínima de duas toneladas de queijo do mesmo tipo, entrada em armazém no mesmo dia, no mesmo armazém;
b)
«Data de início da armazenagem contratual»: o dia seguinte ao da entrada em armazém;
c)
«Último dia de armazenagem contratual»: o dia anterior ao da saída de armazém;
d)
«Campanha de armazenagem»: o período durante o qual o queijo pode ser objecto do regime de armazenagem privada, definido no anexo relativamente a cada tipo de queijo.
Artigo 3.o
Queijos elegíveis para a ajuda
1. A ajuda será concedida a determinados queijos de longa conservação, aos queijos Pecorino Romano e aos queijos Kefalotyri e Kasseri, nas condições especificadas no anexo. Apenas são elegíveis os queijos inteiros padrão.
2. Os queijos devem ter sido fabricados na Comunidade e satisfazer as seguintes condições:
a)
Ostentar, em caracteres indeléveis, a indicação da empresa em que foram fabricados e do dia e mês de fabrico; estas indicações podem ser inscritas sob a forma de um código;
b)
Ter sido aprovados num exame de qualidade comprovativo de que oferecem garantias suficientes para poderem ser classificados, no termo da cura, nas categorias indicadas no anexo.
Artigo 4.o
Contrato de armazenagem
1. Os contratos relativos à armazenagem privada de queijo serão celebrados entre o organismo de intervenção do Estado-Membro em cujo território o queijo se encontrar armazenado e pessoas singulares ou colectivas, a seguir designadas por «contratantes».
2. Os contratos de armazenagem serão celebrados por escrito com base num pedido de contrato.
Esse pedido deve chegar ao organismo de intervenção no prazo máximo de 30 dias a contar da data de entrada em armazém e só pode dizer respeito a lotes de queijos relativamente aos quais as operações de entrada em armazém se encontrem terminadas. O organismo de intervenção registará a data de recepção do pedido.
Se o pedido for recebido pelo organismo de intervenção nos 10 dias úteis seguintes ao termo do prazo máximo, o contrato de armazenagem poderá ainda ser celebrado, mas o montante da ajuda sofrerá uma redução de 30 %.
3. O contrato de armazenagem será estabelecido para um ou vários lotes de armazenagem e incluirá, nomeadamente, disposições relativas:
a)
À quantidade de queijo a que se aplica o contrato;
b)
Às datas relativas à execução do contrato;
c)
Ao montante da ajuda;
d)
À identificação dos armazéns.
4. O contrato de armazenagem será celebrado no prazo máximo de 30 dias a contar da data de registo do pedido de contrato.
5. As medidas de controlo, nomeadamente as referidas no artigo 7.o, serão objecto de um caderno de encargos estabelecido pelo organismo de intervenção. O contrato de armazenagem deve fazer referência a esse caderno de encargos.
Artigo 5.o
Entrada e saída de armazém
1. Os períodos para as operações de entrada e saída de armazém são os indicados no anexo.
2. A saída de armazém deve ser efectuada por lote de armazenagem completo.
3. Se, no final dos primeiros 60 dias de armazenagem contratual, a diminuição de qualidade dos queijos exceder a normalmente resultante da conservação, os contratantes podem ser autorizados, uma vez por lote de armazenagem, a substituir, a expensas próprias, as quantidades defeituosas.
Se as quantidades defeituosas forem detectadas nas acções de controlo efectuadas durante a armazenagem ou à saída do armazém, as quantidades em causa não poderão receber a ajuda. A quantidade restante do lote elegível para a ajuda não poderá, além disso, ser inferior a duas toneladas.
O segundo parágrafo é aplicável em caso de saída de uma parte de um lote antes do início do período de saída de armazém referido no n.o 1, ou antes do termo do período mínimo de armazenagem a que se refere o n.o 2 do artigo 8.o
4. No caso referido no primeiro parágrafo do n.o 3, para calcular a ajuda relativa às quantidades substituídas, o primeiro dia de armazenagem contratual será a data de início da armazenagem contratual.
Artigo 6.o
Condições de armazenagem
1. O Estado-Membro assegurará que sejam respeitadas todas as condições que dão direito ao pagamento da ajuda.
2. O contratante ou, a pedido ou sob autorização do Estado-Membro, o responsável do armazém, manterá à disposição do organismo competente encarregado do controlo toda a documentação que permita, nomeadamente, verificar, no que diz respeito aos produtos colocados em armazenagem privada, os seguintes elementos:
a)
A propriedade no momento da entrada em armazém;
b)
A origem e a data de fabrico do queijo;
c)
A data de entrada em armazém;
d)
A presença em armazém e o endereço deste;
e)
A data de saída de armazém.
3. O contratante ou, se for caso disso, o responsável do armazém, manterá disponível neste último, para cada contrato, uma contabilidade física de que constem:
a)
A identificação, por número de lote de armazenagem, dos produtos colocados em armazenagem privada;
b)
As datas de entrada e de saída de armazém;
c)
O número de queijos e os pesos respectivos, indicados por lote de armazenagem;
d)
A localização dos produtos no armazém.
4. Os produtos armazenados devem ser facilmente identificáveis e acessíveis e estar individualizados por contrato. Os queijos armazenados serão portadores de uma marca específica.
Artigo 7.o
Controlos
1. Aquando da colocação em armazém, o organismo competente procederá a acções de controlo destinadas, nomeadamente, a garantir a elegibilidade para a ajuda dos produtos armazenados e a evitar qualquer possibilidade de substituição de produtos durante a armazenagem contratual.
2. O organismo competente efectuará um controlo sem aviso prévio, por amostragem, da presença dos produtos em armazém. A amostra analisada deve ser representativa e corresponder a um mínimo de 10 % da quantidade contratual global da medida de ajuda à armazenagem privada.
Esse controlo incluirá, para além do exame da contabilidade referida no n.o 3 do artigo 6.o, a verificação física do peso e da natureza dos produtos e a identificação dos mesmos. Essas verificações físicas devem abranger pelo menos 5 % da quantidade sujeita ao controlo sem aviso prévio.
3. No fim do período de armazenagem contratual, o organismo competente procede a um controlo da presença dos produtos. Todavia, se os produtos permanecerem em armazém após o termo da duração máxima de armazenagem contratual, esse controlo pode ser efectuado aquando da saída de armazém.
Para efeitos do controlo referido no primeiro parágrafo, o contratante informará o organismo competente, indicando os lotes de armazenagem em causa, pelo menos cinco dias úteis antes do termo da armazenagem contratual, ou do início das operações de saída de armazém, se estas tiverem lugar durante ou após o período de armazenagem.
O Estado-Membro pode aceitar um prazo mais curto do que os cinco dias úteis referidos no segundo parágrafo.
4. Os controlos efectuados nos termos dos n.os 1, 2 e 3 devem ser objecto de um relatório, que especifique:
a)
A data do controlo;
b)
A sua duração;
c)
As operações efectuadas.
O relatório de controlo deve ser assinado pelo agente responsável e pelo contratante ou, se for caso disso, pelo responsável do armazém e constar do processo de pagamento.
5. Em caso de irregularidades que afectem 5 % ou mais das quantidades de produtos inspeccionados, a acção de controlo será alargada a uma amostra maior, a determinar pelo organismo competente.
Os Estados-Membros notificarão esses casos à Comissão, no prazo de quatro semanas.
6. Os Estados-Membros podem estabelecer que os custos de controlo sejam, no todo ou em parte, imputados ao contratante.
Artigo 8.o
Ajudas à armazenagem
1. Os montantes da ajuda são fixados como segue:
i)
0,38 EUR por tonelada e por dia de armazenagem contratual, no caso dos queijos de longa conservação;
ii)
0,45 EUR por tonelada e por dia de armazenagem contratual, no caso dos queijos Pecorino Romano;
iii)
0,59 EUR por tonelada e por dia de armazenagem contratual, no caso dos queijos Kefalotyri e Kasseri.
2. Não será concedida qualquer ajuda se a duração da armazenagem contratual for inferior a 60 dias. O montante máximo da ajuda não pode exceder o montante correspondente a uma duração de armazenagem contratual de 180 dias.
Se o prazo referido no n.o 3, segundo, ou, se for caso disso, terceiro parágrafo, do artigo 7.o não for respeitado pelo contratante, a ajuda será diminuída em 15 % e só será paga relativamente ao período para o qual o contratante fornecer prova, considerada suficiente pelo organismo competente, de que o queijo permaneceu em armazenagem contratual.
3. A ajuda será paga a pedido do contratante, após o termo do período de armazenagem contratual, no prazo de 120 dias a contar do dia de recepção do pedido, desde que tenham sido efectuadas as acções de controlo referidas no n.o 3 do artigo 7.o e sejam respeitadas as condições que dão direito ao pagamento da ajuda.
Todavia, se estiver em curso um inquérito administrativo relativo ao direito à ajuda, o pagamento só será efectuado depois de reconhecido esse direito.
Artigo 9.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 30 de Maio de 2007.