РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 15/2009 НА СЪВЕТА
от 8 януари 2009 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 367/2006 за налагане на окончателни изравнителни мита върху вноса на фолио от полиетилен терефталат (ПET) с произход от Индия и за изменение на Регламент (ЕО) № 1292/2007 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на фолио от полиетилен терефталат (ПЕТ) с произход от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2026/97 на Съвета от 6 октомври 1997 г. относно защитата срещу субсидиран внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) (наричан по-долу „основния регламент“), и по-специално членове 19 и 24 от него,
като взе предвид предложението, представено от Комисията след консултации с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
I. Предишно разследване и действащи изравнителни мерки
(1)
През декември 1999 г. с Регламент (ЕО) № 2597/1999 (2) Съветът наложи окончателно изравнително мито върху вноса на фолио от полиетилен терефталат, попадащо под кодове по КН ex 3920 62 19 и ex 3920 62 90, с произход от Индия (наричано по-долу „разглеждания продукт“). Разследването, довело до приемането на посочения регламент, ще бъде наричано по-долу „първоначално разследване“. Мерките бяха под формата на адвалорни изравнителни мита със стойност между 3,8 % и 19,1 %, наложени върху вноса от поименно изброени износители, като върху вноса от всички други дружества беше наложенa остатъчна митническа ставка в размер на 19,1 %. Периодът на първоначалното разследване бе от 1 октомври 1997 г. до 30 септември 1998 г.
(2)
През март 2006 г., след провеждане на преразглеждане с оглед изтичането на срока на действие на съществуващите мерки съгласно член 18 от основния регламент, с Регламент (ЕО) № 367/2006 (3) Съветът запази окончателното изравнително мито върху вноса на фолио от ПЕТ с произход от Индия, наложено с Регламент (ЕО) № 2597/1999. Периодът на разследването за преразглеждане бе от 1 октомври 2003 г. до 30 септември 2004 г.
(3)
През август 2006 г., след междинно преразглеждане относно субсидирането по отношение на друг индийски производител на фолио от ПЕТ, Garware Polyester Limited (наричан по-долу „Garware“), Съветът измени с Регламент (ЕО) № 1288/2006 (4) окончателното изравнително мито, наложено на Garware с Регламент (ЕО) № 367/2006.
(4)
През септември 2007 г., след междинно преразглеждане относно субсидирането по отношение на друг индийски производител на фолио от ПЕТ, Jindal Poly Films, Limited, познат преди това като Jindal Polyester Ltd (наричан по-долу „Jindal“), Съветът измени с Регламент (ЕО) № 1124/2007 (5) окончателното изравнително мито, наложено на Jindal с Регламент (ЕО) № 367/2006.
II. Действащи антидъмпингови мерки
(5)
През август 2001 г. с Регламент (ЕО) № 1676/2001 (6) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на фолио от полиетилен терефталат (ПЕТ) с произход, inter alia, от Индия. Мерките се изразяваха в налагане на адвалорни антидъмпингови мита в размер между 0 и 62,6 % върху вноса от поименно изброени износители, като върху вноса от всички други дружества беше наложенa остатъчна митническа ставка в размер на 53,3 %.
(6)
През март 2006 г. с Регламент (ЕО) № 366/2006 (7) Съветът измени равнището на дъмпинговите маржове, изчислени съгласно Регламент (ЕО) № 1676/2001. Новите дъмпингови маржове са в размер от 3,2 до 29,3 %, а новото дъмпингово мито е в размер от 0 до 18 % предвид изравнителните мита, наложени в резултат от експортните субсидии върху същите продукти с произход от Индия и изменени съгласно Регламент (ЕО) № 367/2006, приет вследствие преразглеждането с оглед изтичане на срока на Регламент (ЕО) № 2579/1999, упоменат в съображение 1 по-горе. През август 2006 г., след междинно преразглеждане относно субсидирането по отношение на индийския производител на фолио от ПЕТ Garware Polyester Limited (наричан по-долу „Garware“), Съветът измени с Регламент (ЕО) № 1288/2006 окончателното антидъмпингово мито, наложено на Garware с Регламент (ЕО) № 1676/2001.
(7)
През септември 2006 г., вследствие на заявление от нов производител износител, с Регламент (ЕО) № 1424/2006 (8) Съветът измени Регламент (ЕО) № 1676/2001, що се отнася до SRF Limited. С този регламент за засегнатото дружество бяха определени дъмпингов марж в размер на 15,5 % и дъмпингово мито със ставка от 3,5 %, като беше взет предвид размерът на субсидията по отношение на износа на дружеството, установен при разследването за защита срещу субсидиран внос, довело до приемането на споменатия по-горе Регламент (ЕО) № 367/2006. Тъй като за дружеството не е определено индивидуално изравнително мито, беше приложена ставката, определена за всички останали дружества.
(8)
С Регламент (ЕО) № 1292/2007 (9) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на фолио от полиетилен терефталат с произход от Индия вследствие на преразглеждане с оглед изтичане на срока съгласно член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 384/96 на Съвета от 22 декември 1995 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (10) („основния антидъмпингов регламент“). Със същия регламент беше прекратено частичното междинно преразглеждане на вноса на такива продукти, ограничено до един износител от Индия, по силата на член 11, параграф 3 от основния антидъмпингов регламент.
III. Започване на частично междинно преразглеждане
(9)
Вследствие на удължаването на срока на валидност на окончателното изравнително мито през март 2006 г., правителството на Индия (ПИ) изрази становището, че обстоятелствата, свързани с две от схемите на субсидиране (схемата с натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“ и освобождаването от данък върху приходите на основание раздел 80 HHC от Закона за подоходното облагане), са се променили и че тези промени са с дълготраен характер. В резултат на това беше отбелязано, че равнището на субсидиране най-вероятно е намаляло и затова мерките, установени частично въз основа на посочените схеми, следва да бъдат преразгледани.
(10)
Комисията разгледа доказателствата, представени от ПИ, и прецени, че те представляват достатъчно основание за започването на преразглеждане в съответствие с разпоредбите на член 19 от основния регламент. След консултации с Консултативния комитет, с известие за започване на частично междинно преразглеждане, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 12 октомври 2007 г. (11), Комисията започна ex officio частично междинно преразглеждане, ограничено до равнището на субсидиране на действащото изравнително мито по отношение на вноса на фолио от полиетилен терефталат с произход от Индия.
(11)
Целта на разследването за частично междинно преразглеждане е да се направи оценка на необходимостта от запазване, премахване или изменение на съществуващите мерки по отношение на дружествата, които са се ползвали от едната или от двете схеми на субсидиране, за които се твърди, че са се променили, при наличие на достатъчни доказателства в съответствие със съответните разпоредби от известието за започване на частично междинно преразглеждане. При разследването за частично междинно преразглеждане, в зависимост от направените в рамките на преразглеждането заключения, се прави и оценка на необходимостта от преразглеждане на мерките, приложими за други дружества, които са сътрудничили по време на разследването, при което е определено равнището на съществуващите мерки и/или на остатъчните мерки, приложими по отношение на всички други дружества.
(12)
Преразглеждането беше ограничено до равнището на субсидиране на дружествата, изброени в приложението към известието за започване на частично междинно преразглеждане, както и до други износители, приканени да заявят своя интерес съгласно условията и срока, определени в известието.
IV. Период на разследване
(13)
Разследването по отношение на равнището на субсидиране обхвана периода от 1 октомври 2006 г. до 30 септември 2007 г. (наричан по-долу „период на разследване с оглед преразглеждане“, или „ПРП“).
V. Засегнати от разследването страни
(14)
Комисията официално уведоми за започването на разследване за частично междинно преразглеждане ПИ, а тези индийски производители износители, които сътрудничиха при предишното разследване и за които бе констатирано, че са се ползвали от която и да е от двете схеми за субсидиране, за които се твърди, че са се променили, бяха упоменати в Регламент (ЕО) № 367/2006 и бяха изброени в приложението към известието за започване на частично междинно преразглеждане, както и Du Pont Tejin Films, Люксембург, Mitsubishi Polyester Film, Германия, Toray Plastics Europe, Франция, и Nurell, Италия, представляващи мнозинството от производителите на фолио от ПЕТ в Общността (наричани по-долу „производство на Общността“). На заинтересованите страни беше предоставена възможност да представят писмено становищата си и да поискат да бъдат изслушани в срока, посочен в известието за започване на частично междинно преразглеждане.
(15)
Всички заинтересовани страни, които поискаха това и показаха, че съществуват конкретни причини да бъдат изслушани, получиха тази възможност.
(16)
Писмените и устните коментари, представени от страните, бяха разгледани и, където това беше уместно, бяха взети предвид.
(17)
Предвид очевидно големия брой страни, участващи в настоящото преразглеждане, при разследването на субсидирането беше предвидено използването на селективна проверка в съответствие с член 27 от основния регламент. За да може Комисията да вземе решение дали е необходимо използване на извадка и, ако е така, да подбере такава, производителите износители бяха приканени, в съответствие с член 27 от основния регламент, да заявят своя интерес в рамките на 15 дни от започването на частичното междинно преразглеждане и да предоставят на Комисията информацията, изисквана в известието за започване на частично междинно преразглеждане.
(18)
След проучване на предоставената информация и предвид малкия брой изразили желание да сътрудничат производители износители от Индия, беше решено, че в случая не е необходимо да се използва извадка.
(19)
Едно дружество, SRF Limited, което не е посочено в списъка от приложението към известието за започване на частично междинно преразглеждане, заяви своя интерес и предостави доказателства, че изпълнява критериите за включване в обхвата на разследването за частично междинно преразглеждане, определени в точка 4 от известието за започване на частично междинно преразглеждане. Поради това посоченото дружество беше включено в обхвата на настоящото разследване за преразглеждане.
(20)
Едно дружество, Flex Industries Limited, по отношение на което е наложено изравнително мито (с Регламент (ЕО) № 367/2006) и антидъмпингово мито (с Регламент (ЕО) № 1292/2007), е променило наименованието си и сега е познато като Uflex Limited. Тази промяна в наименованието няма отражение върху констатациите от предходните разследвания.
(21)
С цел да получи информацията, необходима за целите на разследването, Комисията изпрати въпросници до производителите износители, които отговарят на критериите, определени в известието за започване на частично междинно преразглеждане. Освен това беше изпратен въпросник и на ПИ.
(22)
Бяха получени отговори на въпросниците от петима производители износители от Индия, както и от ПИ.
(23)
Комисията изиска и провери цялата информация, счетена за необходима за определяне на субсидирането. Бяха проведени проверки на място в сградите на индийското правителство в Делхи, на правителството на Махаращра в Мумбай, на Резервната банка на Индия в Мумбай, както и на следните дружества:
-
Ester Industries Limited, New Delhi,
-
Garware Polyester Limited, Mumbai,
-
Polyplex Corporation Limited, Noida,
-
SRF Limited, Gurgaon,
-
Uflex Limited, Noida.
VI. Оповестяване и коментари по процедурата
(24)
ПИ и другите заинтересовани страни бяха уведомени за основните факти и съображения, на които се основаваше намерението да се предложи изменение на митническите ставки, приложими за засегнатите сътрудничещи индийски производители износители, и да се удължи срокът на прилагане на съществуващите мерки за всички останали дружества, които не оказаха сътрудничество при това частично междинно преразглеждане. Беше им предоставен и разумен срок за представяне на коментари. Всички становища и коментари бяха надлежно взети предвид, както е посочено по-долу.
Б. ЗАСЕГНАТ ПРОДУКТ
(25)
Продуктът, предмет на настоящото преразглеждане, е същият като разгледания в Регламент (ЕО) № 367/2006, а именно фолио от полиетилен терефталат (ПET), попадащо под кодове по КН ex 3920 62 19 и ex 3920 62 90, с произход от Индия.
В. СУБСИДИРАНЕ
1. Въведение
(26)
Въз основа на информацията, предоставена от ПИ и сътрудничещите производители износители от Индия, и отговорите на въпросника на Комисията са разследвани следните схеми, за които се предполага, че са свързани с предоставяне на субсидии:
а)
Схема на предварителните разрешения (известна преди като схема на предварителните лицензи (AAS);
б)
Схема с натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“;
в)
Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване;
г)
специални икономически зони/зони за експортна преработка/експортно ориентирани единици;
д)
Схема с освобождаване от данък върху приходите;
е)
Схема на експортно кредитиране (ECS).
ж)
Схема с пакет от насърчителни мерки (PSI).
(27)
Схемите, посочени в букви а)-г), се основават на Закона за (развитие и регулиране на) външната търговия от 1992 г. (№ 22 от 1992 г.), в сила от 7 август 1992 г. (наричан по-долу „Закон за външната търговия“). Със Закона за външната търговия ИП се упълномощава да издава уведомления относно политиката на износ и внос. Те са обобщени в документите за политиката на износ и внос, издавани на всеки пет години и редовно осъвременявани от Министерството на търговията. Един от документите за политиката на износ и внос е от значение за ПРП в настоящия случай - петгодишният план за периода от 1 септември 2004 г. до 31 март 2009 г. („Политика на ИВ 2004-2009 г.“). Освен това ПИ определя процедурите, свързани с Политиката на ИВ за периода 2004-2009 г. в „Наръчник на процедурите за периода 1 септември 2004 г. - 31 март 2009 г., том I“ (наричан по-долу „НОР I 2004-2009 г.“). Наръчникът на процедурите също се актуализира редовно.
(28)
Схемата с освобождаване от данък върху приходите, посочена в буква д) по-горе, се основава на Закона за подоходното облагане от 1961 г., изменян всяка година със Закона за финансите.
(29)
Схемата на експортно кредитиране, посочена в буква е) по-горе, се базира на раздели 21 и 35А от Закона за регулиране на банковото дело от 1949 г., който позволява на Резервната банка на Индия (РБИ) да дава нареждания на търговските банки в областта на експортното кредитиране.
(30)
Схемата, посочена в буква ж) по-горе, се управлява от държавните органи на Индия.
(31)
В съответствие с член 11, параграф 10 от основния регламент Комисията покани ПИ на допълнителни консултации относно променените и непроменените схеми, с цел изясняване на фактическата ситуация по отношение на разглежданите схеми и постигане на взаимноприемливо решение. Вследствие на посочените консултации и поради липсата на взаимноприемливо решение във връзка със схемите, Комисията включи всички схеми в разследването относно субсидирането.
(32)
След оповестяването ПИ и един от производителите износители заявиха, че не е било установено, че разследваните схеми са предоставили ползи на ползвателя. В отговор на това твърдение следва се отбележи, че за всяка една от разследваните схеми беше определено дали някоя от отстъпките представлява субсидия по смисъла на член 2, параграф 1, буква а) и параграф 2 от основния регламент, т.е. финансово участие на ПИ, чрез което се предоставят ползи на разглежданите производители износители. Освен това беше разяснено защо ползите по различните схеми се разглеждат като подлежащи на изравняване. В допълнение всички сътрудничили производители износители получиха подробен разчет, в който се обяснява по какъв начин са определени ползите по всяка от схемите. Следователно това твърдение следва да бъде отхвърлено.
2. Схема на предварителните разрешения (AAS)
а) Правно основание
(33)
Подробно описание на схемата се съдържа в параграфи 4.1.1-4.1.14 от Политиката на ИВ за 2004-2009 г. и глави 4.1-4.30 от HOP I 2004-2009 г. Тази схема бе наречена Схема на предварителните лицензии при разследването в контекста на предишното преразглеждане, довело до налагането с Регламент (ЕО) № 367/2006 на окончателно изравнително мито, което е в сила и понастоящем.
б) Условия за участие
(34)
Схемата на предварителните разрешения се състои от шест подсхеми, описани по-подробно в съображение 35. Тези подсхеми се различават, inter alia, по обхвата си по отношение на подлежащите на включване участници. Производителите износители и търговците износители, „свързани с“ допълнителни производители, имат право да участват в AAS за действителен износ и в AAS за годишни потребности. Производителите износители, извършващи доставки за крайния износител, имат право да участват в AAS за междинни доставки. Основните изпълнители, които извършват доставки в рамките на категориите, свързани с „недействителен износ“, както е посочено в параграф 8.2 от Политиката на ИВ за 2004-2009 г., както и доставчиците на експортно ориентирани единици (ЕОЕ), имат право да участват в AAS за недействителен износ. И накрая, междинните снабдители на производителите износители могат да претендират за свързаните с „недействителен износ“ ползи в рамките на подсхеми Предварително нареждане за освобождаване (ARO) и Насрещен вътрешен акредитив.
в) Практическо осъществяване
(35)
Предварителни разрешения могат да бъдат издавани за:
i)
Действителен износ: Това е основната подсхема. Тя позволява безмитен внос на изходни материали за производството на конкретен краен продукт, предназначен за износ. „Действителен“ в този контекст означава, че износният продукт трябва да напусне територията на Индия. Разрешението за внос и задължението за износ, включително типът на продукта, предназначен за износ, са посочени в лиценза.
ii)
Годишни потребности: Това разрешение не е свързано с конкретен износен продукт, а с по-широкообхватна продуктова група (напр. химически и сходни с тях продукти). До определен стойностен праг, обусловен от износа, осъществен през изминал период, титулярят на лиценза може да внася безмитно всякакви изходни материали, които да бъдат използвани за производството на който и да било от артикулите, попадащи в продуктовата група. Той може да изнася всякакви крайни продукти, включени в продуктовата група, за която се използва освободен от мито материал.
iii)
Междинни доставки: Тази подсхема обхваща случаите, при които двама производители възнамеряват да произвеждат един продукт, предназначен за износ, и участват заедно в производствения процес. Производителят износител, който произвежда междинен продукт, може да внесе безмитно изходните материали и за тази цел да получи разрешение за междинни доставки по AAS. Крайният износител завършва процеса на производство и е задължен да изнесе готовия продукт.
iv)
Недействителен износ: Тази подсхема позволява главният изпълнител да внася безмитно изходни материали, необходими за производството на стоки, които ще бъдат продавани като „недействителен износ“ на категориите клиенти, посочени в параграф 8.2, букви б)-е), ж), и) и й) от Политиката на ИВ 2004-2009 г. Според ПИ недействителният износ се отнася до сделките, при които доставяните стоки не напускат територията на държавата. Редица категории доставки са считани за недействителен износ, при условие че стоките са произведени в Индия, тоест представляват доставка на стоки на ЕОЕ или на дружество, разположено в специална икономическа зона (SEZ).
v)
Предварително нареждане за освобождаване (ARO): Титулярят на разрешително по AAS, който възнамерява да доставя изходни материали от местни източници вместо посредством пряк внос, има възможност да използва ARO. В такива случаи предварителните разрешения се потвърждават като ARO и се джиросват на местния доставчик при доставката на посочените в тях артикули. Чрез джиросването на ARO местният доставчик получава право на ползи от „недействителния износ“, както е посочено в параграф 8.3 от Политиката на ИВ за 2004-2009 г. (т.е. AAS за междинни доставки/недействителен износ, отстъпки при недействителен износ и възстановяване на крайни акцизи). Механизмът за ARO възстановява данъци и мита на снабдителя, вместо да ги възстановява на крайния износител под формата на отстъпки или възстановяване на мита. Възстановяването на данъци или мита е възможно както за местни изходни материали, така и за вносни.
vi)
Насрещен вътрешен акредитив: Тази подсхема също обхваща местните доставки на титуляр на разрешително по AAS. Титулярят на такова разрешително може да се обърне към банка за откриване на вътрешен акредитив в полза на местен доставчик. Банката ще обяви разрешението за невалидно по отношение на прекия внос, само що се отнася до стойността и обема на артикулите, които са осигурени чрез местни доставки вместо от внос. Местният доставчик има право на ползи от недействителния износ, както е посочено в параграф 8.3 от Политиката на ИВ за 2004-2009 г. (т.е. AAS за междинни доставки/недействителен износ, отстъпки при недействителен износ и възстановяване на крайни акцизи).
(36)
През ПРП трима от сътрудничилите производители износители получиха отстъпки по AAS във връзка с разглеждания продукт. Две от тези дружества използваха две от подсхемите, т.е. i) AAS за действителен износ и iii) AAS за междинни доставки. Третото дружество използва подсхема ii) AAS за годишни потребности. Следователно не е необходимо да се определят условията за изравняване на оставащите неизползвани подсхеми.
(37)
По-конкретно, за целите на извършването на проверки от страна на индийските органи титулярят на предварително разрешение е правно задължен да води „вярна и точна отчетност за потреблението и оползотворяването на безмитни вносни стоки/стоки от вътрешния пазар“ в определен формат (глави 4.26 и 4.30 и допълнение 23 към НОР I 2004-2009 г.), т.е. регистър на действителното потребление. Този регистър трябва да бъде заверен от външен експерт-счетоводител/счетоводител, експерт по управленско счетоводство, който издава сертификат, удостоверяващ, че препоръчителните регистри и съответните записи са били проверени и информацията, представена съгласно допълнение 23, е вярна и точна във всяко едно отношение. Въпреки това гореспоменатите разпоредби се прилагат само за предварителните разрешения, издадени от 13 май 2005 г. нататък. За всички предварителни разрешения или предварителни лицензи, издадени преди посочената дата, от техните титуляри се изисква да спазват приложимите преди това условия за проверка, т.е. да водят верен и точен отчет на потреблението и оползотворяването на вносни стоки, свързани с лиценза, в определения в допълнение 18 формат (глава 4.30 и допълнение 18 към НОР I 2002-2007 г.).
(38)
Що се отнася до подсхемите, използвани през ПРП от двамата сътрудничили производители износители, т.е. тази за действителен износ и тази за междинни доставки, допустимият внос и задълженията при износа са фиксирани по обем и стойност от ПИ и са отбелязани в разрешението. Освен това към момента на вноса и износа правителствените служители следва да документират в разрешението съответните сделки. Обемът на вноса, разрешен по AAS, се определя от ПИ въз основа на стандартни норми за съотношението между изходни материали и крайни продукти (наричани по-долу „СНСИМКП“). СНСИМКП съществуват за повечето продукти, включително за засегнатия продукт, и са публикувани в НОР II 2004-2009 г. Последните промени в СНСИМКП по отношение на фолио и гранули от ПЕТ, междинен продукт, бяха преразгледани през септември 2005 г.
(39)
По отношение на споменатата в подточка ii) по-горе подсхема (AAS за годишни потребности), използвана от другия износител, само лицензът за внос се документира по стойност в лиценза. Титулярят на лиценза е задължен да „поддържа връзката между вносните изходни материали и крайния продукт“ (параграф 4.24А, буква в) от HOP I 2004-2009 г.).
(40)
Внасяните изходни материали не могат да се прехвърлят и трябва да бъдат използвани за производството на крайния продукт за износ. Задължението за износ трябва да бъде изпълнено в рамките на препоръчания срок след издаването на лиценза (24 месеца с възможност за две удължавания от по шест месеца всяко).
(41)
Проверката показа, че нивото на действително потребление от страна на засегнатите дружества на основните изходни материали, необходими за производството на един килограм фолио от ПЕТ, е по-ниско от съответстващите СНСИМКП. То очевидно беше по-ниско и от предишните СНСИМКП за фолио и гранули от ПЕТ и, в по-малка степен, от преразгледаните СНСИМКП, в сила от септември 2005 г.
(42)
При проверката се установи също и че нито едно от засегнатите дружества не е поддържало изисквания по закон регистър на потреблението, упоменат в съображение 37 по-горе. Следователно единственото заключение, което може да се направи, е, че изискванията за проверка, установени от индийските органи, не са спазени.
г) Заключение
(43)
Освобождаването от вносни мита е субсидия по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент, т.е. то представлява финансово участие на ПИ, предоставило ползи на разследваните износители.
(44)
Освен това ползването на AAS за действителен износ, AAS за междинни доставки и AAS за годишни потребности е обвързано по закон с осъществяването на износ и следователно тези подсхеми се считат за специфични и подлежащи на изравнителни мерки по смисъла на член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент. Без задължение за износ никое дружество не може да извлича ползи от тези схеми.
(45)
Нито една от трите подсхеми, използвани в настоящия случай, не може да бъде разглеждана като система, позволяваща възстановяването на мита или възстановяването за заместители по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Те не се придържат към правилата, предвидени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяването за заместители) от основния регламент. ПИ не е приложило ефективно нито старата, нито новата система или процедура за проверка, посредством която да се провери дали и в какви количества изходните материали са били употребени в производството на изнасяния продукт (приложение II, раздел II, точка 4 от основния регламент, а по отношение на системи за възстановяване за заместители - приложение III, раздел II, точка 2 от основния регламент). СНСИМКП за разглеждания продукт не са били достатъчно точни. СНСИМКП сами по себе си не могат да бъдат разглеждани като система за проверка на действителното потребление, защото нито едно от засегнатите дружества не е поддържало изисквания регистър на потреблението, за да позволи на ПИ да провери с достатъчна точност какво количество от вложените изходни материали действително е било използвано в производството за износ. Освен това ПИ не е провело допълнителна проверка въз основа на действително вложените изходни материали, макар и по принцип това да се изисква, когато отсъства прилагана ефективно система за проверка (приложение II, раздел II, точка 5 и приложение III, раздел II, точка 3 от основния регламент).
(46)
Следователно тези три подсхеми подлежат на изравнителни мерки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(47)
Поради липсата на системи за допустимо възстановяване на мита или системи за възстановяване за заместители привилегията, спрямо която могат да бъдат наложени изравнителни мерки, е опрощаване на всички вносни мита, които по принцип са дължими при вноса на изходни материали за влагане в продукта. В това отношение следва да се отбележи, че основният регламент предвижда не само изравнителни мерки, които да компенсират „свръх“ освобождаване от мита. В съответствие с член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) и приложение I, буква и) от основния регламент свръхосвобождаването от мита може да бъде обект на изравнителни мерки само при условие че са спазени условията на приложения II и III от основния регламент. В настоящия случай обаче тези условия не са изпълнени. Следователно, ако бъде установено, че не е проведен съответен мониторинг, горното изключение за схемите на възстановяване не е приложимо и се прилага обичайното правило за изравнителни мерки спрямо сумата на (очакваните приходи от) неплатените мита, а не спрямо предполагаемо свръхосвобождаване. Както е посочено в приложение II, раздел II и приложение III, раздел II от основния регламент, тежестта за изчисляването на такова свръхосвобождаване не пада върху разследващия орган. Напротив, според член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент той трябва само да установи наличието на достатъчни доказателства, които да опровергаят целесъобразността на евентуално заявена система за проверка.
(48)
Размерът на субсидиите за тримата производители износители, които са използвали AAS, е изчислен въз основа на очакваните вносни мита (основните мита и специалните допълнителни мита) върху изходните материали, внесени през ПРП по трите подсхеми (числител). В съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент таксите, задължително платени за получаването на субсидията, се изваждат от размера на субсидиите при направено мотивирано искане за това. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидиите беше отнесен към експортния оборот през ПРП (подходящ знаменател), тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е предоставена във връзка с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(49)
Тримата сътрудничили производители износители са извлекли ползи от въпросната схема през ПРП в размер от 0,5 до 2,1 %.
3. Схема с натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“ („DEPBS“)
а) Правно основание
(50)
Подробното описание на DEPBS се съдържа в параграф 4.3 от Политиката на ИВ за 2004-2009 г. и в глава 4 от HOP I 2004-2009 г.
б) Условия за участие
(51)
Всеки производител износител или търговец износител може да участва в тази схема.
в) Практическо осъществяване на DEPBS
(52)
Износител, който има право да участва в тази схема, може да подаде заявление за кредити по DEPBS, които се изчисляват като процент от стойността на продуктите, изнасяни по тази схема. Размерът на кредитите по DEPBS е установен от индийските органи за повечето продукти, включително и за засегнатия продукт. Те се определят въз основа на СНСИМКП, като се вземат предвид предполагаемо вносно съдържание на вложените в изнасяния продукт изходни материали и митото върху този предполагаем внос, независимо дали вносните мита са били платени в действителност.
(53)
За да може да се ползва от тази схема, едно дружество трябва да осъществява износ. Към момента на експортната сделка износителят трябва да подаде декларация до индийските органи, в която да посочи, че осъществява износ по DEPBS. За да бъдат изнесени стоките, по време на процедурата по изпращане индийските митнически органи издават товарителница за износ. Този документ удостоверява, inter alia, размера на кредита по DEPBS, който може да бъде предоставен за тази експортна сделка. Към този момент износителят знае какво точно ще получи. След издаването на експортната товарителница от митническите органи ПИ няма правомощия при отпускането на кредит по DEPBS. Съответният размер, използван за изчисляване на ползата по DEPBS, е същият като приложения по време на изготвянето на експортната декларация. Следователно няма възможност за изменения на размера на ползата със задна дата.
(54)
Кредитите по DEPBS са свободно прехвърляеми и са валидни в рамките на 12 месеца от датата на отпускане. Те могат да се използват за плащане на мита върху последващ внос на всякакви стоки, които се внасят без ограничения, с изключение на производствено оборудване. Стоките, внасяни срещу такива кредити, могат да бъдат продавани на вътрешния пазар (като се плаща данък върху продажбата) или да бъдат използвани по друг начин.
(55)
Заявления за кредити по DEPBS се попълват по електронен път и могат да обхващат неограничен брой експортни сделки. De facto няма строг краен срок за кандидатстване за кредити по DEPBS. Използваната за управление на DEPBS електронна система не изключва автоматично експортни сделки извън крайния срок за подаване на заявления, упоменат в глава 4.47 от HOP I 2004-2009 г. Освен това, както изрично е предвидено в глава 9.3 от HOP I 2004-2009 г., заявленията, получени след изтичането на крайния срок за подаване на заявления, винаги могат да бъдат разгледани, като им се наложи минимална наказателна такса (напр. 10 % от отпуснатия размер).
г) Заключения относно DEPBS
(56)
В рамките на DEPBS се предоставят субсидии по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент. Кредитът по DEPBS представлява финансово участие на ПИ, тъй като може евентуално да бъде използван за компенсиране на вносни мита, като по този начин се намаляват приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. Освен това с кредитите по DEPBS се облагодетелства износителят, тъй като по този начин се подобрява неговата ликвидност.
(57)
Освен това ползването на DEPBS е обвързано по закон с осъществяването на износ и следователно схемата се счита за специфична и подлежаща на изравнителни мерки по смисъла на член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент.
(58)
Тази схема не може да бъде считана за система, позволяваща възстановяване на мита или възстановяване за заместители по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на стриктните правила, определени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. Износителят не е задължен действително да потребява стоките, внесени безмитно, в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява във връзка с действително вложените изходни материали. Нещо повече, не съществува система или процедура, посредством която да се провери кои изходни материали са употребени в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е извършено свръхплащане на вносни мита по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. На последно място, даден износител има право на ползи по DEPBS независимо от това дали изобщо внася изходни материали. За да извлече полза, износителят е достатъчно само да изнесе стоки, без да доказва внос на изходни материали. По този начин дори износители, които доставят изходните си материали изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като изходни материали, имат право да се възползват от DEPBS.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(59)
В съответствие с член 2, параграф 2 и член 5 от основния регламент и методологията на изчисление, използвана за посочената схема в Регламент (ЕО) № 367/2006, размерът на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки, е изчислен от гледна точка на ползата за получателя, установена за ПРП. В това отношение беше прието, че получателят реализира полза към момента, в който се осъществява експортната сделка по схемата. В този момент ПИ се отказва от събиране на мита, което представлява финансово участие по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. След като митническите органи издадат товарителница, в която, inter alia, е посочена сумата на кредита по DEPBS, която следва да се предостави за тази експортна сделка, ПИ няма право на преценка дали да предостави субсидията или не. Освен това сътрудничилите производители износители са завели кредитите по DEPBS с натрупване като приход при осъществяване на експортната сделка.
(60)
В случаите, в които бяха отправени мотивирани искания, таксите, плащани задължително за получаването на субсидията, бяха приспаднати от така установените кредити, така че да се получи размерът на субсидията като числител, в съответствие с член 7, параграф 1, буква a) от основния регламент. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент тази субсидия се отнася към размера на съответния експортен оборот за ПРП като подходящ знаменател, тъй като субсидиите са обвързани с осъществяването на износ, а не се отпускат в съответствие с изработените, произведени, изнесени или транспортирани количества.
(61)
Четирима от сътрудничилите производители износители са извлекли ползи по въпросната схема през ПРП в размер от 2,7 до 5,9 %.
4. Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване (EPCGS)
а) Правно основание
(62)
Подробното описание на EPCGS се съдържа в глава 5 от Политиката на ИВ 2004-2009 г. и глава 5 от HOP I 2004-2009 г.
б) Условия за участие
(63)
В тази схема могат да участват производители износители, търговци износители, „свързани с“ допълнителни производители и доставчици на услуги.
в) Практическо осъществяване
(64)
В условия на поето задължение за осъществяване на износ дадено дружество получава разрешение да внася производствено оборудване (ново, а от април 2003 г. - и втора употреба, до 10-годишно) при намалени митнически ставки. За целта ПИ издава лиценз по EPCGS при подаване на заявление и заплащане на такса. От април 2000 г. схемата предвижда намалена митническа ставка при внос в размер на 5 %, приложима за всякакво производствено оборудване, внесено по тази схема. До 31 март 2000 г. прилаганата действителна митническа ставка е 11 % (включително 10 % допълнителна такса), а за внос с голяма стойност - нулева. За да бъде изпълнено задължението за износ, внесеното производствено оборудване трябва да се използва за производство на определено количество стоки за износ в течение на известен период.
(65)
Титулярят на лиценз по EPCGS може също да се снабдява с производствено оборудване от местни източници. В този случай местният производител на производствено оборудване може да се възползва от възможността за безмитен внос на компоненти, необходими за производство на такова оборудване. Като алтернатива местният производител може да извлече полза от недействителен износ по отношение на доставката на производствено оборудване на титуляря на лиценз по EPCGS.
г) Коментари при оповестяването
(66)
След оповестяването един от производителите износители подчерта, че производственото оборудване, внесено по тази схема, е било използвано също и за производството на продукти, които не са обхванати от настоящото разследване, и че при определянето на маржа на субсидията установеният за ПРП размер на субсидията следва да бъде отнесен към износа не само на разглеждания продукт. Това твърдение беше счетено за основателно и при изчисляването на размера на ползите от схемата за това дружество бяха направени съответните корекции.
д) Заключение относно EPCG
(67)
В рамките на EPCGS се осигуряват субсидии по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент. Намаляването на митата представлява финансово участие на ПИ, тъй като отстъпката намалява неговите приходи от мита, които иначе биха били дължими. Освен това с намаляването на митото се предоставят ползи на износителя, тъй като спестените при вноса мита подобряват неговата ликвидност.
(68)
Освен това ползването на EPCGS е обвързано по закон с осъществяването на износ, тъй като такива лицензи не могат да бъдат получени без поето задължение за износ. Следователно схемата се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент.
(69)
В крайна сметка тази схема не може да бъде считана за система, позволяваща възстановяване на мита или възстановяване за заместители по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Производственото оборудване не попада в обхвата на подобни системи, както е посочено в приложение I, буква и) от основния регламент, защото то не се потребява при производството на изнасяните продукти.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(70)
Размерът на субсидията беше изчислен в съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент въз основа на неплатените мита върху внесеното производствено оборудване, разпределени в рамките на период, който отразява обичайния срок на амортизация на такова оборудване в съответната промишленост. В съответствие с установената практика така изчисленият размер, отнасящ се до ПРП, беше коригиран с добавянето на лихва за този период, за да се отрази пълният размер на ползите за това време. За тази цел беше счетен за подходящ търговският лихвен процент, приложим в Индия през периода на разследването. В случаите, в които бяха отправени мотивирани искания, таксите, задължително платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент. В съответствие с член 7, параграфи 2 и 3 от основния регламент този размер на субсидията беше отнесен към експортния оборот през ПРП (подходящ знаменател), тъй като субсидията е обвързана с осъществяването на износ и не се предоставя в съответствие с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(71)
Четирима сътрудничили производители износители са извлекли ползи по въпросната схема през ПРП в размер от 1,0 до 1,9 %.
5. Схема на зоните за експортна преработка (ЕPZS)/Схема на специалните икономически зони (SEZS)/Схема на експортно ориентираните единици (EOUS)
(72)
Беше установено, че нито един от сътрудничилите производители износители не е бил със статут на експортно ориентирана единица и не е бил разположен в зона за експортна преработка. Същевременно един от сътрудничилите производители износители се е намирал в специална икономическа зона и през ПРП е получил субсидии, подлежащи на изравнителни мерки. Следователно описанието и оценката по-долу се отнасят само до схемата на специалните икономически зони.
а) Правно основание
(73)
SEZS се споменава в глава 7 от Политиката на ИВ за 2004-2009 г. и в глава 7 от HOP I 2004-2009 г. Подробните правила и разпоредби вече не се съдържат в Политиката на ИВ и в наръчника с процедури. Съответните разпоредби относно политиката и изпълнението ѝ се съдържат в Закона за специалните икономически зони от 2005 г. (№ 28 от 2005 г.) и в Правилника за специалните икономически зони от 2006 г. (уведомление от 10 февруари 2006 г.).
б) Условия за участие
(74)
Всички предприятия, които по принцип са поели задължение за износ на цялото си производство на стоки или услуги, могат да бъдат учредени по SEZS. Това се отнася и за чисто търговските дружества. За разлика от EOUS, при SEZS не съществуват минимални прагове за размера на инвестициите, които дружествата трябва да са вложили в дълготрайни материални активи, за да могат да участват в схемата.
в) Практическо осъществяване
(75)
SEZS е схемата правоприемник на бившата Схема на зоните за експортна преработка (EPZS). Специалните икономически зони са специално очертани безмитни анклави и за целите на търговските операции, митата и данъците се разглеждат като чужда територия. Единиците, учредени по SEZS, трябва да бъдат разположени в специални зони, създадени за тази цел. Вече са налице седемнадесет действащи специални икономически зони след получаване на одобрението на индийските органи за тяхното създаване.
(76)
Заявленията за предоставяне на статут на специална икономическа зона трябва да включват подробна информация за следващите пет години, inter alia, относно планираните производствени количества, прогнозираната стойност на износа, изискванията на вноса и местните изисквания. При одобрение от страна на органите на заявлението на дружеството то бива уведомявано за свързаните с това одобрение ред и условия. Споразумението за предоставяне на дружеството на статут по SEZS е валидно за срок от пет години. То може да бъде подновявано за допълнителни периоди.
(77)
Ключово задължение на единиците, учредени по SEZS, както е посочено в глава VI от Правилника за специалните икономически зони за 2006 г., е да бъдат постигнати нетни външнотърговски (НВТ) приходи, т.е. за даден референтен период от пет години от началото на производството за търговски цели общата стойност на износа да бъде по-висока от общата стойност на внесените стоки.
(78)
Единиците, учредени по SEZS, имат право на следните отстъпки:
i)
освобождаване от вносни мита върху всички видове необходими или свързани с изработката, производството и преработката стоки (включително производствено оборудване, изходни материали и консумативи);
ii)
освобождаване от акциз върху стоки, набавени от местни източници;
iii)
възстановяване на централния данък върху продажбите, платен за стоки, набавени от местни източници;
iv)
възможност за продажба на част от продукцията на вътрешния пазар, ако са налице положителни НВТ приходи след заплащане на приложимите мита, тъй като специалните икономически зони не се считат за част от данъчната/митническата територия на Индия;
v)
100 % освобождаване от данък върху приходите за „печалби от внос“ за единиците, учредени по SEZS, по силата на раздел 10АА от Закона за подоходното облагане, за първите 5 години, 50 % за следващите 5 години и с възможност за допълнителна полза през следващите 5 години; и
vi)
освобождаване от данък върху услугите за услуги, потребявани в рамките на специална икономическа зона.
(79)
Единиците, функциониращи в рамките на SEZS, са поставени под надзора на митнически служители съгласно съответните разпоредби на Закона за митниците.
(80)
Тези единици са задължени по закон да поддържат съответна отчетност, при която следва да се посочва стойността на стоките, внесени или набавени на вътрешна митническа територия, потреблението и ползването на стоките, производството на стоките и бракуването им посредством износ, продажбите на вътрешна митническа територия и т.н., в съответствие с правило 22, параграф 2 от Правилника за специалните икономически зони от 2006 г.
(81)
Същевременно от единиците, функциониращи в рамките на специална икономическа зона, не се изисква да свързват всяка пратка с вносни стоки със собствен износ, с прехвърляния към други единици или със собствени продажби във вътрешната митническа територия в съответствие с правило 35 от Правилника за специалните икономически зони от 2006 г.
(82)
Оценката на вноса и набавянето на изходни материали и производствено оборудване на вътрешна територия се основава на самоудостоверяване. Същото се прилага и за експортни продажби. По този начин не се извършват рутинни проверки от митническите органи на такива пратки на единици, функциониращи в SEZ.
(83)
В конкретния случай сътрудничилият производител износител е използвал схемата, за да внася безмитно изходни материали и производствено оборудване, за да си набавя стоки на вътрешния пазар, освободени от акциз, за да си набавя стоки на вътрешния пазар, без да заплаща централизиран данък върху продажбите и за да бъде освободен от данък върху услугите. Разследването показа, че разглежданият производител износител не е реализирал ползи от освобождаване от данък върху приходите по SEZS.
г) Коментари при оповестяването
(84)
След оповестяването производителят износител, намиращ се в специална икономическа зона, отправи редица коментари, като например заяви, че подсхемите, ползвани от дружеството, представляват допустими схеми за освобождаване от мита (възстановяване на мита) и че използваните подсхеми не представляват субсидия, тъй като не предоставят ползи. Отговорът на тези твърдения на производителя износител е изложен по-долу.
д) Заключение относно SEZS
(85)
В случая с освобождаването от акциз върху стоки, набавени на вътрешния пазар, беше установено, че митото, платено при покупки от единица, която не функционира в рамките на специална икономическа зона, може да бъде използвано като кредит за нейни бъдещи митнически задължения, например по отношение на плащането на акциз върху вътрешните продажби (т.нар. механизъм на централизиран ДДС - „CENVAT“). Следователно платеният върху покупките акциз не е окончателен. Посредством кредита по „CENVAT“ окончателно мито се налага единствено върху добавената стойност, но не и върху изходните материали. Така, чрез освобождаване от акциз върху покупки от единица по SEZS, правителството не се отказва от допълнителни приходи и следователно на специалните икономически зони не се предоставя допълнителна полза. При тези обстоятелства, тъй като специалните икономически зони не получават допълнителни ползи, не е необходимо тази подсхема да бъде допълнително анализирана в рамките на настоящото разследване.
(86)
Освобождаването на единица, учредена по SEZS, от два вида вносни мита (основното мито и специалното допълнително мито, обичайно дължимо върху вноса на изходни материали и производствено оборудване), освобождаването от плащане на данък върху продажбите за стоки, набавени на местна територия, и освобождаването от данък върху услугите представлява субсидия по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Правителството се отказва от приходи, които биха били дължими в отсъствието на тази схема, като по този начин предоставя на единиците по SEZS ползи по смисъла на член 2, параграф 2 от основния регламент, тъй като подобрява тяхната ликвидност. Тези субсидии са обвързани по закон с осъществения износ и следователно се разглеждат като специфични и подлежащи на изравнителни мерки съгласно член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент. Целта на SEZS за осъществяване на износ, посочена в правило 2 от Правилника за специалните икономически зони от 2006 г., е conditio sine qua non за предоставянето на насърчителните мерки.
(87)
Производителят износител заяви, че подсхемите, ползвани от дружеството, представляват допустими схеми за освобождаване от мита (възстановяване на мита) по смисъла на член 2, параграф 1, буква a), подточка ii) и приложение I от основния регламент и следователно не подлежат на изравняване. Дружеството заяви, че в приложение I към основния регламент се предвижда, че само освобождаването, опрощаването или възстановяването на вносни мита, надплатени в излишък спрямо събраните върху внесените изходни материали, употребени при производството на изнасяния продукт, представляват експортна субсидия. С други думи, при положение че не е налице прекомерно опрощаване или освобождаване, освобождаването от вносни мита върху изходните материали, необходими за направата, производството или преработката на изнесения продукт, не може да бъде считано за подлежаща на изравняване субсидия.
(88)
В отговор на това твърдение следва на първо място да се отбележи, че ползите, които дадена единица по SEZS извлича, зависят по закон от осъществения износ. Освен това схемите не могат да бъдат считани за допустими системи за възстановяване на мита или възстановяване за заместители по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Те не отговарят на стриктните правила, определени в приложение I (букви з) и и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) от основния регламент. При положение че схемите за освобождаване от данък върху продажбите и от вносни мита се използват за закупуване на производствено оборудване, те вече не съответстват на правилата за позволени системи за възстановяване, тъй като производственото оборудване не се употребява в процеса на производство в съответствие с изискванията на приложение I, буква з) (възстановяване на данък върху продажбите) и приложение I, буква и) (опрощаване на вносни мита). Освен това беше потвърдено, че ПИ не разполага с ефикасна система или процедура, посредством която да се провери дали и в какви количества набавените изходни материали, освободени от мита и/или данъци, са употребени при производството на изнесения продукт (раздел II, точка 4 от приложение II към основния регламент и, за схемите за възстановяване на заместители, раздел II, точка 2 от приложение III към основния регламент). В действителност от единиците, учредени по SEZS, се изисква да са реализирали нетни приходи по чуждестранен обмен, но не съществува действаща система за проверка, която да цели мониторинг на потреблението на вноса, осъществен във връзка с производството на изнасяните стоки.
(89)
Като алтернативен аргумент производителят износител заяви, че подсхемите, ползвани от дружеството, не представляват субсидия, тъй като дружеството не е получило ползи. По отношение на продажбите на местния пазар производителите износители заявиха, че при положение че дадена единица, намираща се в специална икономическа зона, не се счита за принадлежаща към митническата/данъчната територия на Индия, при продажбата на завършените продукти на местния пазар следва да бъде заплатена пълната стойност на митническите ставки. Твърдението им беше, че не е извлечена полза, тъй като размерът на опростените мита върху изходните материали, използвани в производството на продадените на местния пазар стоки, е по-нисък от този на митата, заплатени от дружеството при продажбата на местния пазар.
(90)
В отговор на това твърдение следва да се отбележи, че въпреки че целта на учредяването на единица по SEZS е реализирането на нетни приходи от чуждестранен обмен, единицата по SEZS разполага с възможността да продава част от производството си на местни пазар. По SEZS стоките, освободени на митница от територията на специалната зона към местния пазар, се третират като вносни стоки. По този начин единицата по SEZS не е поставена в различна ситуация в сравнение с други дружества, действащи на местния пазар, т.е. следва да бъдат заплатени приложимите мита/данъци върху закупените стоки. В този контекст следва да се изясни, че решението от страна на правителството да облага с данъци стоките за потребление на местния пазар не означава, че освобождаването на единицата по SEZS от вносни мита и данък върху продажбите не представлява полза във връзка с експортните продажби на разглеждания продукт. Освен това продажбите на местния пазар нямат въздействие върху по-общата оценка на съответствието относно това дали съществува подходяща система за проверка.
(91)
Що се отнася до експортните продажби, производителят износител заяви, че освобождаването от мита и данъци върху вноса не представлява субсидия, подлежаща на изравняване, доколкото не е налице прекомерно опрощаване. Също така дружеството заяви, че единицата по SEZS е поставена под надзора на митническите служители и че е невъзможно тя да продава изходни материали на местния пазар или да ги влага в продукти, предназначени за продажба на местния пазар, без заплащане на приложимите мита. Поради това по мнение на производителя износител не е възможно предоставянето на прекомерно опрощаване.
(92)
В отговор на това следва да се припомни, че не съществува действаща система или процедура, посредством която да се провери кои изходни материали са употребени при производството на изнесения продукт и дали е налице прекомерно заплащане на вносни мита и данъци по смисъла на приложения I, II и III към основния регламент. Единицата по SEZS вече съществува като такава de jure и от нея в нито един момент не се изисква да обвързва всяка вносна пратка с местоназначението на съответния произлизащ от нея продукт. Само ако съществуваше такъв механизъм за контрол, индийските органи биха могли да получат достатъчно информация относно крайното местоназначение на изходните материали, така че да се позволи ефикасна проверка, която да потвърди, че размерът на опростените мита/данъци не превишава обема на вложените в производство за износ изходни материали. Вътрешните за дружеството системи сами по себе си не биха били достатъчни, тъй като системата за проверка на възстановяването на мита би следвало да бъде създадена и приложена от правителството. Следователно при разследването се установи, че от единицата, намираща се в специална икономическа зона, не се изисква изрично по силата на никакви правни норми и разпоредби относно SEZS да води отчетност за връзката между внесените материали и завършения продукт и ПИ не е създало ефикасен контролен механизъм за определяне на това кои изходни материали са били употребени при производството на стоките за износ и в какви количества.
(93)
Освен това ПИ не е провело и по-нататъшно разследване въз основа на действително вложените изходни материали, въпреки че това принципно би било необходимо при липсата на ефикасна система за проверка (раздел II, точка 5 от приложение II и раздел II, точка 3 от приложение III към основния регламент). Освен това ПИ не представи доказателства, че не е било предоставено прекомерно опрощаване.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(94)
Съответно при отсъствието на позволена схема за възстановяване на мита или възстановяване за заместители ползата, подлежаща на изравняване, се равнява на опрощаването на митнически ставки (основно мито и специално допълнително мито), освобождаването от заплащане на данък върху продажбите за стоки, набавени на местния пазар, и освобождаването от данък върху услугите през ПР.
(95)
Що се отнася до освобождаването от плащане на основните мита, освобождаването от плащане на данък върху продажбите за стоки, набавени на местния пазар, и освобождаването от данък върху услугите, числителят (размер на субсидията) е изчислен въз основа на размера на данъците, от които е било освободено дружеството през ПРП. Таксите, чието плащане е било задължително за получаването на субсидията, са приспаднати от тази сума в съответствие с член 7, параграф 1, буква a) от основния регламент, за да се получи размерът на субсидията като числител.
(96)
За разлика от изходните материали, производственото оборудване не се влага физически в готовите стоки. Съответно, по отношение на освобождаването от плащане на данъци върху закупуването на производствено оборудване, размерът на субсидията е изчислен в съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент въз основа на неплатените мита върху внесено производствено оборудване, разпределени в рамките на период, който отразява обичайния срок на амортизация на такова оборудване в съответната промишленост. В съответствие с установената практика така изчисленият размер, отнасящ се до ПРП, е коригиран с добавянето на лихва за този период, за да се отрази пълният размер на ползите за това време. За тази цел беше счетен за подходящ търговският лихвен процент, приложим в Индия през ПРП. В случаите, в които бяха отправени обосновани искания, таксите, задължително платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(97)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент така установеният съгласно съображения 95 и 96 по-горе размер на субсидията беше отнесен към съответния експортен оборот, натрупан през ПРП (подходящ знаменател), тъй като предоставянето на субсидията е обвързано с осъществяването на износ и не зависи от изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества. Така полученият марж на субсидията е в размер на 5,4 %.
6. Схема с освобождаване от данък върху приходите („ITES“)
(98)
По тази схема износителите могат да се ползват от частично освобождаване от данък върху приходите за печалбите, получени от продажби за износ. Правното основание за това освобождаване се съдържа в раздел 80 ННС от Закона за данъка върху приходите (ЗДП).
(99)
Тази разпоредба беше отменена от проведената през 2005/2006 г. оценка (т.е. за финансовата година от 1 април 2004 г. до 31 март 2005 г.) нататък и поради това раздел 80 ННС от ЗДП не предоставя никакви ползи след 31 март 2004 г. Сътрудничилите производители износители не са реализирали никакви ползи по тази схема през ПРП. Следователно, тъй като схемата е била отменена, тя не подлежи на изравнителни мерки в съответствие с член 15, параграф 1 от основния регламент.
7. Схема на експортните кредити (ECS)
а) Правно основание
(100)
Схемата е описана подробно в ръководен циркуляр DBOD № DIR.(Exp).BC 02/04.02.02/2007-08 (Експортен кредит в чужда валута) и в Ръководен циркуляр DBOD № DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (Експортен кредит в рупии) на Резервната банка на Индия (РБИ), адресирани до всички търговски банки в Индия.
б) Условия за участие
(101)
В тази схема могат да участват производители износители и търговци износители. Беше установено, че трима от сътрудничилите производители износители са реализирали ползи в рамките на ECS.
в) Практическо осъществяване
(102)
В рамките на тази схема РБИ задължително определя максимални прагове на лихвените проценти, приложими спрямо експортните кредити в индийски рупии и в чужда валута, които търговските банки могат да наложат на износителя. ECS се състои от две подсхеми: ECS преди експедиране („кредит за опаковане“), която обхваща кредитите, предоставени на даден износител за финансиране на набавянето, преработката, производството, опаковането и/или спедицията на стоки преди износ, и ECS след експедиране, която предвижда заеми за работен капитал с цел финансиране на експортните вземания. РБИ също така нарежда на банките да насочат известна част от нетния си банков кредит за експортно финансиране.
(103)
Въз основа на ръководните циркуляри на РБИ износителите могат да получават експортни кредити при преференциални лихвени проценти в сравнение с лихвените проценти, приложими за обикновени търговски кредити („кешови кредити“), които се определят изцяло при пазарни условия. Разликата в лихвените проценти може да бъде по-малка при дружества с добър кредитен рейтинг. Всъщност дружествата с висок рейтинг могат да бъдат в състояние да получат експортни кредити и кешови кредити при еднакви условия.
г) Заключение относно ECS
(104)
Преференциалните лихвени проценти за кредит по ECS, определени съгласно ръководните циркуляри на РБИ, упоменати в съображение 100, могат да намалят разходите за лихви на даден износител в сравнение с разходите, изцяло определени при пазарни условия, и в този случай на износителя се предоставят ползи по смисъла на член 2, параграф 2 от основния регламент. Експортното финансиране не е per se по-сигурно от вътрешното финансиране. Всъщност то обикновено се възприема като по-рисковано и степента на обезпечаване, която се изисква за определен кредит, независимо от предмета на финансиране, е обект на чисто търговско решение на дадена търговска банка. Разликите в лихвените проценти при различните банки са резултат от методологията на РБИ за определяне на максимални размери на лихвите по заемите за всяка търговска банка поотделно. Освен това търговските банки не са задължени да предоставят на кредитополучателите експортно финансиране при по-изгодни лихвени проценти за експортните кредити в чужда валута.
(105)
Въпреки че преференциалните кредити по ECS се отпускат от търговски банки, тази полза представлява финансово участие от страна на правителството по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент. В този контекст следва да се отбележи, че нито член 2, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент, нито Споразумението за субсидиите и изравнителните мерки (ССИМ) поставят изискване за налагане на задължение върху публичните сметки (т.е. възстановяване на средствата на търговските банки от страна на ПИ), за да бъде установена субсидия, а само нареждане от правителството за изпълняване на функциите, посочени в член 2, параграф 1, буква а), подточка i), ii) или iii) от основния регламент. РБИ е публичен орган и следователно отговаря на определението за „правителство“, както е посочено в член 1, параграф 3 от основния регламент. Тя е 100 % държавна собственост, обслужва целите на държавната политика, напр. парична политика, а ръководството ѝ се назначава от ПИ. РБИ дава нареждания на частните органи по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка iv), второ тире от основния регламент, тъй като търговските банки са обвързани с условията, които тя налага inter alia по отношение на максималните стойности на лихвените проценти върху експортните кредити, определени в ръководните циркуляри на РБИ и в разпоредбите на РБИ, съгласно които търговските банки трябва да насочват определен дял от нетния си банков кредит за експортно финансиране. Това нареждане задължава търговските банки да изпълняват функциите, упоменати в член 2, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, в конкретния случай - да предоставят заеми под формата на преференциално експортно финансиране. Такова пряко прехвърляне на средства под формата на заеми, отпускани при определени условия, обикновено е в правомощията на правителството и на практика реално не се различава от обичайната практика на правителствата по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент. Тази субсидия се счита за специфична и подлежаща на изравнителни мерки, тъй като преференциалните лихвени проценти са достъпни само във връзка с финансирането на експортните сделки и следователно прилагането им е обвързано с осъществяване на износ по силата на член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(106)
Размерът на субсидията е изчислен въз основа на разликата между платените лихви за използваните експортни кредити през ПРП и сумата, която би била платима за обикновени търговски кредити, използвани от сътрудничилите производители износители. Този размер на субсидията (числител) беше отнесен към общия експортен оборот през ПРП (подходящ знаменател) в съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент, тъй като предоставянето на субсидията е обвързано с осъществяването на износ и не зависи от изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(107)
Трима сътрудничили производители износители са реализирали печалби по въпросната схема през ПРП в стойности от 0,3 до 0,4 %.
8. Схема пакет от насърчителни мерки (PSI)
а) Правно основание
(108)
При предходните разследвания по отношение на фолио от ПЕТ, в това число и разследването, довело до налагането с Регламент (ЕО) № 367/2006 на окончателното изравнително мито, в сила и понастоящем, бяха разгледани няколко държавни схеми на Индия, включващи предоставяне на насърчителни мерки на местни дружества. Държавните схеми попадат в обхвата на „Схема с пакет от насърчителни мерки“ (PSI), тъй като могат да включват различни видове насърчителни мерки. При разследването се установи, че правото на дружеството да извлича ползи по схемата е определено в сертификата за право на допускане до участие. Разследването разкри, че през ПРП двама от сътрудничилите производители са се ползвали от освобождаване от търговски данък (данък върху продажбите) по PSI съгласно раздел 4А от Закона за търговския данък на щат Uttar Pradesh. С този закон продажбите, реализирани от дружество на вътрешния пазар, се освобождават от данък върху продажбите (както на местно, така и на централно равнище).
б) Условия за участие
(109)
За да могат да участват, по правило дружествата трябва да инвестират в по-слабо развити райони на даден щат, като създават нова промишленост или като правят широкомащабни капиталовложения в разгръщане или разнообразяване на съществуваща промишленост. Основните критерии за установяване на размера на насърчителните мерки са класификацията на района, в който предприятието е или ще бъде разположено, и размерът на инвестицията.
в) Практическо осъществяване
(110)
При схемата за освобождаване от данъци върху продажбите определени единици не са били задължени да събират данък върху продажбите върху реализираните от тях сделки за продажба. По подобен начин определени единици са били освободени от плащането на данък върху продажбите при набавянето на стоки от снабдители, които също отговарят на условията за участие в схемите. Ако освобождаването при сделките за продажба не се счита за облагодетелстващо определена единица продавач, то освобождаването при сделките за набавяне все пак води до извличане на ползи от определени единици купувачи.
г) Коментари при оповестяването
(111)
След оповестяването един производител износител отбеляза, че при количественото определяне на ползите, извлечени по тази схема, е било прието, че доставчиците на основна суровина, използвана в производството на разглеждания продукт, са били освободени от данък върху продажбите. Въпреки това фактурите за продажбите показаха, че въпросните доставчици в действителност са обложили с данък продажбите от разглежданото дружество. Следователно, тъй като данъкът върху продажбите е бил платен от дружеството, от тези покупки за производителя износител не са произтекли никакви ползи, подлежащи на изравняване, а размерът на субсидията е бил съответно преразгледан.
д) Заключение
(112)
В рамките на PSI се предоставят субсидии по смисъла на член 2, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент. Освобождаването от плащане на данък върху продажбите във връзка с покупки представлява финансово участие, тъй като тази отстъпка намалява размера на иначе дължими приходи за правителството. Освен това освобождаването осигурява ползи за дружествата, тъй като подобрява ликвидността им.
(113)
PSI е достъпна само за дружества, които са инвестирали в някои определени географски райони под юрисдикцията на щат в Индия. Тя не е достъпна за дружества извън тези райони. Размерът на ползите е различен в различните райони. Схемата е специфична съгласно член 3, параграф 2, буква а) и параграф 3 от основния регламент и следователно подлежи на изравнителни мерки.
е) Изчисляване на размера на субсидията
(114)
Що се отнася до освобождаването от данък върху продажбите, размерът на субсидията е изчислен въз основа на размера на данъка върху продажбите, който обикновено се дължи за ПРП, но е останал неплатен.
(115)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на субсидията (числител) е отнесен впоследствие към общия експортен оборот и вътрешните продажби на дружеството през ПРП като подходящ знаменател, тъй като субсидията не е обвързана с осъществяването на износ и не се предоставя в съответствие с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(116)
Двамата сътрудничили производители износители са извлекли ползи по въпросната схема през ПРП в размер съответно от 0,3 и 1,4 %.
9. Размер на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки
(117)
Припомня се, че в Регламент (ЕО) № 367/2006 и в последващите му изменения, упоменати в съображения 2, 3 и 4 по-горе, стойността на подлежащите на изравнителни мерки субсидии, изразена ad valorem, беше определена в размер между 12 и 19,1 % за засегнатите производители износители, сътрудничили при настоящото частично междинно преразглеждане.
(118)
При настоящото частично междинно преразглеждане стойността на подлежащите на изравнителни мерки субсидии, изразена ad valorem, беше определена в размер между 5,4 и 8,6 %, както е изложено по-долу:
Схема→
AAS (12)
DEPBS (12)
EPCGS (12)
SEZS (12)
ECS (12)
PSI
Общо
Дружество↓
%
%
%
%
%
%
%
Ester Industries Limited
5,8
1,0
0,4
7,2
Garware Polyester Limited
0,5
3,9
1,0
Незначителен
5,4
Polyplex Corporation Limited
1,7
3,2
1,9
0,4
1,4
8,6
SRF Limited
5,4
5,4
Uflex Limited
2,1
2,7
1,0
0,3
0,3
6,4
10. Изравнителни мерки
(119)
В съответствие с разпоредбите на член 19 от основния регламент и основанията за частичното междинно преразглеждане, посочени в точка 3 от известието за започване на частично междинно преразглеждане, беше установено, че равнището на субсидиране по отношение на сътрудничилите производители износители се е понижило и поради това ставките на изравнителните мита, наложени на тези производители износители с Регламент (ЕО) № 367/2006, следва да бъдат съответно изменени.
(120)
Изменените ставки на изравнителните мита следва да бъдат определени въз основа на новите равнища на субсидиране, установени при настоящото междинно преразглеждане, тъй като маржовете на вреда, изчислени при първоначалното разследване срещу субсидиран внос, са по-високи.
(121)
По отношение на всички останали дружества, които не са засегнати от настоящото частично междинно преразглеждане, се отбелязва, че реалните обстоятелства при разследваните схеми и тяхното изравняване не са се променили спрямо предишното разследване. Поради това няма причина да се преизчисляват равнищата на субсидиране и митническите ставки за тези дружества. Следователно ставките на митата, приложими за всички останали страни, с изключение на петимата сътрудничили при настоящото преразглеждане производители износители, остават непроменени.
(122)
Определените в настоящия регламент ставки на индивидуални изравнителни мита за отделните дружества отразяват положението, установено по време на частичното междинно преразглеждане. Ето защо те са приложими единствено по отношение на вноса на засегнатия продукт, произвеждан от тези дружества. Вносът на засегнатия продукт, произведен от дружество, което не е изрично упоменато в постановителната част на настоящия регламент, в това число субекти, свързани с изрично упоменатите, не могат да се възползват от тези ставки и са обект на митническа ставка, приложима за „всички други дружества“.
(123)
Всяко искане за прилагане на тези индивидуални ставки на изравнителните мита (напр. вследствие на промяна в наименованието на субекта или вследствие на създаване на нови производствени или пласментни субекти) следва да бъде отправено до Комисията (13) заедно с цялата съществена информация, по-специално всяка промяна в дейността на дружеството, свързана с производството, както и вътрешните и експортните продажби, свързани например с промяната в наименованието или с промяната в производствените или пласментните субекти. Когато е уместно и след консултации с Консултативния комитет, регламентът ще бъде съответно изменен, като се актуализира списъкът на дружествата, които се ползват с индивидуални митнически ставки.
11. Антидъмпингови мерки
(124)
Както е предвидено в точка 3, последния параграф от известието за започване на частично междинно преразглеждане, изменението на ставката на изравнителното мито ще има отражение върху окончателното антидъмпингово мито, наложено с Регламент (ЕО) № 1292/2007, коригирано при предходните антидъмпингови разследвания с цел избягване на двойно отчитане на въздействията от ползите, получени от експортно субсидиране (припомня се, че окончателното антидъмпингово мито беше изчислено въз основа на дъмпинговия марж, тъй като беше установено, че той е по-нисък от равнището на неутрализиране на вредата). В член 24, параграф 1 от основния регламент и в член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 384/96 се предвижда, че не се допуска едновременно налагане на антидъмпингово и изравнително мито при разглеждане на един и същ случай, възникнал поради дъмпинг или наличие на експортно субсидиране. При първоначалното разследване беше установено, че някои от разследваните схеми на субсидиране, подлежащи на изравнителни мерки, представляват експортни субсидии по смисъла на член 3, параграф 4, буква а) от основния регламент. Като такива тези субсидии са оказали въздействие върху експортните цени на индийските производители износители и следователно са довели до повишаване на дъмпинговия марж. Поради това, в съответствие с член 24, параграф 1 от основния регламент, ставките на окончателните антидъмпингови мита са коригирани, така че да отразяват действителния дъмпингов марж, оставащ след налагането на окончателното изравнително мито, предназначено да компенсира последиците от експортните субсидии (вж. съображение 59 от Регламент (ЕО) № 366/2006 и съображение 11 от Регламент (ЕО) № 1424/2006).
(125)
Следователно към настоящия момент ставките на окончателните антидъмпингови мита за разглежданите производители износители трябва да бъдат коригирани, за да се вземе предвид преразгледаният размер на ползите, получени от експортни субсидии през ПРП на настоящото разследване, и да бъде отразен действителният дъмпингов марж, оставащ след налагането на коригираното окончателно изравнително мито, компенсиращо последиците от експортните субсидии.
(126)
Дъмпинговите маржове, установени по-рано по отношение на Ester Industries Limited, Garware Polyester Limited, Polyplex Corporation Limited и Uflex Limited (познато по това време като Flex Industries Limited) (14), бяха определени в Регламент (ЕО) № 366/2006 (вж. съображение 50) и за четирите засегнати дружества възлизаха съответно на 29,3, 20,1, 3,7 и 3,2 %. Равнището на дъмпинговия марж за SRF Limited, определено в Регламент (ЕО) № 1424/2006, беше 15,5 %.
(127)
Предвид ползите от експортните субсидии през ПРП и установеното по-рано равнище на дъмпингов марж, приложимите по отношение на разглежданите дружества маржове и митнически ставки следва да бъдат изчислени, както е посочено в таблицата по-долу:
Дружество
Размер на експортните субсидии за износ
Общ размер на субсидиите
Дъмпингов марж, установен по-рано
Изравнително мито
Антидъмпингово мито
Обща митническа ставка
Ester Industries Limited
7,2 %
7,2 %
29,3 %
7,42 %
22,1 %
29,3 %
Garware Polyester Limited
5,4 %
5,4 %
20,1 %
5,4 %
14,7 %
20,1 %
Polyplex Corporation Limited
7,2 %
8,6 %
3,7 %
8,6 %
0,0 %
8,6 %
SRF Limited
5,4 %
5,4 %
15,5 %
5,4 %
10,1 %
15,5 %
Uflex Limited
6,1 %
6,4 %
3,2 %
6,4 %
0,0 %
6,4 %
(128)
С цел да бъдат взети предвид преразгледаните равнища на антидъмпинговото мито, приложимо по отношение на петимата разглеждани производители износители, Регламент (ЕО) № 1292/2007 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 367/2006 се заменя със следното:
„2. Ставките на окончателните изравнителни мита, приложими към нетната цена франко границата на Общността преди обмитяване на продуктите, произведени от изброените по-долу дружества, са, както следва:
Дружество
Окончателно мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, India
7,2
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, India
5,4
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, India
17,1
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, India
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, India
8,6
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122 003, Haryana, India
5,4
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), India
6,4
A027
Всички останали дружества
19,1
A999“
Член 2
Член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1292/2007 се заменя със следното:
„2. Ставките на окончателните антидъмпингови мита, приложими към нетната цена франко граница на Общността преди обмитяване на продуктите, произведени от изброените по-долу дружества, са, както следва:
Дружество
Окончателно мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, India
22,1
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, India
14,7
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, India
0,0
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, India
18,0
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, India
0,0
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122 003, Haryana, India
10,1
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), India
0,0
A027
Всички останали дружества
17,3
A999“
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 8 януари 2009 година.
REGULAMENTO (CE) N.o 15/2009 DO CONSELHO
de 8 de Janeiro de 2009
que altera o Regulamento (CE) n.o 367/2006 que institui um direito de compensação definitivo sobre as importações de películas de poli(tereftalato de etileno) originárias da Índia e que altera o Regulamento (CE) n.o 1292/2007 que institui um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de películas de poli(tereftalato de etileno) originárias da Índia
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 2026/97 do Conselho, de 6 de Outubro de 1997, relativo à defesa contra as importações que são objecto de subvenções de países não membros da Comunidade Europeia (1) («regulamento de base»), nomeadamente os artigos 19.o e 24.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão, apresentada após consulta do Comité Consultivo,
Considerando o seguinte:
A. PROCEDIMENTO
I. Inquérito anterior e medidas de compensação em vigor
(1)
Em Dezembro de 1999, pelo Regulamento (CE) n.o 2597/1999 (2), o Conselho instituiu um direito de compensação definitivo sobre as importações de películas de poli(tereftalato de etileno) («produto em causa»), classificadas nos códigos NC ex 3920 62 19 e ex 3920 62 90, originárias da Índia. O inquérito que conduziu à adopção do referido regulamento é designado a seguir como «inquérito inicial». As medidas assumiram a forma de um direito de compensação ad valorem, que varia entre 3,8 % e 19,1 %, aplicável às importações provenientes de exportadores especificamente designados, bem como de uma taxa do direito residual de 19,1 % aplicável às importações do produto em causa provenientes de todas as outras empresas. O período de inquérito do inquérito inicial decorreu entre 1 de Outubro de 1997 e 30 de Setembro de 1998.
(2)
Em Março de 2006, pelo Regulamento (CE) n.o 367/2006 (3), o Conselho, na sequência de um reexame da caducidade iniciado ao abrigo do artigo 18.o do regulamento de base, manteve o direito de compensação definitivo instituído pelo Regulamento (CE) n.o 2597/1999 sobre as importações de películas de poli(tereftalato de etileno) originárias da Índia. O período de inquérito do reexame decorreu entre 1 de Outubro de 2003 e 30 de Setembro de 2004.
(3)
Em Agosto de 2006, pelo Regulamento (CE) n.o 1288/2006 (4), o Conselho, na sequência de um reexame intercalar das práticas de subvenção de um produtor de películas de poli(tereftalato de etileno) indiano, a Garware Polyester Limited («Garware»), alterou o direito de compensação definitivo instituído sobre a Garware pelo Regulamento (CE) n.o 367/2006.
(4)
Em Setembro de 2007, pelo Regulamento (CE) n.o 1124/2007 (5), o Conselho, na sequência de um reexame intercalar das práticas de subvenção de um produtor de películas de poli(tereftalato de etileno) indiano, a Jindal Poly Films, Limited, anteriormente designada Jindal Polyester Ltd («Jindal»), alterou o direito de compensação definitivo instituído sobre a Jindal pelo Regulamento (CE) n.o 367/2006.
II. Medidas anti-dumping em vigor
(5)
Em Agosto de 2001, pelo Regulamento (CE) n.o 1676/2001 (6), o Conselho instituiu um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de películas de poli(tereftalato de etileno) originárias, nomeadamente, da Índia. As medidas consistiram num direito anti-dumping ad valorem, que variava entre 0 % e 62,6 %, aplicável às importações provenientes de exportadores especificamente designados, bem como numa taxa do direito residual de 53,3 % aplicável às importações provenientes de todas as outras empresas.
(6)
Em Março de 2006, pelo Regulamento (CE) n.o 366/2006 (7), o Conselho alterou o nível das margens de dumping calculadas pelo Regulamento (CE) n.o 1676/2001. As novas margens de dumping variam entre 3,2 % e 29,3 % e o novo direito anti-dumping entre 0 % e 18 %, tendo em conta os direitos de compensação decorrentes de subvenções à exportação instituídos para os mesmos produtos originários da Índia, de acordo com as alterações introduzidas pelo Regulamento (CE) n.o 367/2006 do Conselho, adoptado na sequência de um reexame da caducidade do Regulamento (CE) n.o 2579/1999 referido no considerando 1. Em Agosto de 2006, pelo Regulamento (CE) n.o 1288/2006, o Conselho, na sequência de um reexame intercalar das práticas de subvenção de um produtor de películas de poli(tereftalato de etileno) indiano, a Garware Polyester Limited («Garware»), alterou o direito anti-dumping definitivo instituído sobre a Garware pelo Regulamento (CE) n.o 1676/2001.
(7)
Em Setembro de 2006, pelo Regulamento (CE) n.o 1424/2006 (8), o Conselho, na sequência de um pedido de um novo produtor-exportador, alterou o Regulamento (CE) n.o 1676/2001, no que diz respeito à empresa SRF Limited. O regulamento estabeleceu uma margem de dumping de 15,5 % e uma taxa do direito anti-dumping de 3,5 % para a empresa em causa, tendo em conta a margem de subvenção à exportação da empresa apurada no inquérito anti-subvenções que conduziu à aprovação do Regulamento (CE) n.o 367/2006 acima referido. Uma vez que não estava estabelecido um direito de compensação individual para a empresa, foi aplicada a taxa do direito estabelecida para todas as outras empresas.
(8)
O Conselho, pelo Regulamento (CE) n.o 1292/2007 (9), instituiu um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de películas de poli(tereftalato de etileno) originárias da Índia, na sequência de um reexame da caducidade iniciado ao abrigo do n.o 2 do artigo 11.o do Regulamento (CE) n.o 384/96 do Conselho, de 22 de Dezembro de 1995, relativo à defesa contra as importações objecto de dumping de países não membros da Comunidade Europeia (10) (regulamento anti-dumping de base). O mesmo regulamento encerrou um reexame intercalar parcial dessas importações, limitado a um exportador da Índia, iniciado ao abrigo do n.o 3 do artigo 11.o do regulamento anti-dumping de base.
III. Início de um reexame intercalar parcial
(9)
Na sequência da prorrogação da vigência do direito de compensação definitivo, em Março de 2006, o Governo da Índia («GI») alegou que teria havido uma mudança das circunstâncias, no que diz respeito aos dois regimes de subvenção (regime de créditos sobre os direitos de importação e regime de isenção de imposto ao abrigo da secção 80HHC da lei relativa ao imposto sobre o rendimento) e que essa mudança era de carácter duradouro. Em consequência, argumentou-se que o nível de subvenção havia provavelmente diminuído e que, portanto, as medidas parcialmente estabelecidas com base nesses regimes deveriam ser revistas.
(10)
A Comissão examinou os elementos de prova apresentados pelo GI e considerou-os suficientes para justificar o início de um reexame, em conformidade com o disposto no artigo 19.o do regulamento de base. Após consulta do Comité Consultivo, por aviso de início publicado no Jornal Oficial da União Europeia em 12 de Outubro de 2007 (11), a Comissão deu início a um reexame intercalar parcial ex officio cujo âmbito se limitou ao nível das subvenções do direito de compensação em vigor, no que diz respeito às importações de películas de poli(tereftalato de etileno) originárias da Índia.
(11)
O objectivo do inquérito de reexame intercalar parcial consiste em avaliar a necessidade de continuar, suprimir ou alterar as medidas em vigor, no que se refere às empresas que beneficiaram de um ou dos dois regimes de subvenção que alegadamente mudaram, caso tenham sido disponibilizados elementos de prova suficientes, em conformidade com as disposições pertinentes do aviso de início. O inquérito de reexame intercalar parcial iria também avaliar, com base nos resultados obtidos no reexame, a necessidade de rever as medidas aplicáveis a outras empresas colaborantes no inquérito que permitiu estabelecer o nível das medidas em vigor e/ou a medida residual aplicável a todas as outras empresas.
(12)
O âmbito do reexame limitou-se ao nível de subvenção das empresas incluídas no anexo do aviso de início, bem como a outros exportadores a quem foi solicitado que se dessem a conhecer nas condições e no prazo fixado no aviso de início.
IV. Período de inquérito
(13)
O inquérito sobre o nível das subvenções abrangeu o período compreendido entre 1 de Outubro de 2006 e 30 de Setembro de 2007 («período de inquérito de reexame» ou «PIR»).
V. Partes interessadas no inquérito
(14)
A Comissão informou oficialmente do início do inquérito de reexame intercalar parcial o GI, os produtores-exportadores indianos que colaboraram no inquérito anterior, eram mencionados no Regulamento (CE) n.o 367/2006 do Conselho e se encontravam incluídos na lista do anexo do aviso de início do reexame intercalar parcial, que se considerou terem beneficiado de qualquer um dos dois regimes de subvenção que alegadamente mudaram, bem como as empresas Du Pont Tejin Films, Luxemburgo, Mitsubishi Polyester Film, Alemanha, Toray Plastics Europe, França, e Nurell, Itália, que representam a grande maioria da produção comunitária de películas de poli(tereftalato de etileno) («indústria comunitária»). Foi dada às partes interessadas a oportunidade de apresentarem os seus pontos de vista por escrito e de solicitarem uma audição no prazo fixado no aviso de início.
(15)
Foi concedida uma audição a todas as partes interessadas que o solicitaram e que demonstraram que existiam motivos especiais para serem ouvidas.
(16)
As observações apresentadas oralmente e por escrito pelas partes foram analisadas e devidamente tidas em conta.
(17)
Atendendo ao número aparente de partes envolvidas neste reexame, foi prevista a utilização de técnicas de amostragem no inquérito sobre as subvenções, em conformidade com o artigo 27.o do regulamento de base. A fim de poder decidir se seria necessário recorrer à amostragem e, em caso afirmativo, constituir uma amostra, a Comissão, ao abrigo do disposto no artigo 27.o do regulamento de base, convidou os produtores-exportadores a darem-se a conhecer no prazo de 15 dias a contar do início do reexame intercalar parcial e a prestarem à Comissão as informações solicitadas no aviso de início.
(18)
Após a análise da informação apresentada, e tendo em conta o número de produtores-exportadores indianos que manifestaram vontade de colaborar, a Comissão decidiu que não era necessário recorrer à amostragem neste caso.
(19)
Uma empresa que não estava incluída na lista do anexo do aviso de início, a SRF Limited, deu-se a conhecer e facultou elementos de prova em como satisfazia as disposições de elegibilidade relativas ao âmbito do inquérito de reexame intercalar parcial, como definidas no ponto 4 do aviso de início. Por conseguinte, a referida empresa foi incluída no presente inquérito de reexame.
(20)
Uma empresa, a Flex Industries Limited, sujeita a um direito de compensação [Regulamento (CE) n.o 367/2006 do Conselho] e a um direito anti-dumping [Regulamento (CE) n.o 1292/2007 do Conselho], alterou a sua firma, sendo agora conhecida como Uflex Limited. Esta alteração de firma não afecta as conclusões dos inquéritos anteriores.
(21)
A fim de obter as informações necessárias para o inquérito, a Comissão enviou questionários aos produtores-exportadores que satisfazem as condições referidas no aviso de início. Além disso, foi enviado um questionário ao GI.
(22)
Responderam aos questionários cinco produtores-exportadores indianos e o GI.
(23)
A Comissão procurou obter e verificou todas as informações consideradas necessárias para a determinação da subvenção. Foram realizadas visitas de verificação nas instalações do GI em Deli, do Governo do Maharashtra em Mumbai, do Banco Central da Índia em Mumbai e das seguintes empresas:
-
Ester Industries Limited, Nova Deli
-
Garware Polyester Limited, Mumbai
-
Polyplex Corporation Limited, Noida
-
SRF Limited, Gurgaon
-
Uflex Limited, Noida
VI. Divulgação dos factos e observações sobre o procedimento
(24)
O GI e as demais partes interessadas foram informados dos factos essenciais e considerações com base nos quais se tencionava propor a alteração das taxas do direito aplicáveis aos produtores-exportadores indianos colaborantes em causa e prolongar as medidas em vigor aplicáveis a todas as outras empresas que não colaboraram no presente reexame intercalar parcial. Foi-lhes igualmente concedido um prazo razoável para apresentar observações. Todas as observações e comentários foram devidamente tomados em consideração, como adiante se expende.
B. PRODUTO EM CAUSA
(25)
O produto em causa no presente reexame é o mesmo produto abrangido pelo Regulamento (CE) n.o 367/2006 do Conselho, nomeadamente as películas de poli(tereftalato de etileno) classificadas nos códigos NC ex 3920 62 19 e ex 3920 62 90 originárias da Índia («produto em causa»).
C. SUBVENÇÕES
1. Introdução
(26)
Com base nas informações apresentadas pelo GI e pelos produtores-exportadores indianos colaborantes e nas respostas ao questionário da Comissão, foram objecto de inquérito os seguintes regimes que, alegadamente, envolvem a concessão de subvenções:
a)
Regime de autorização prévia, anteriormente designado regime de licença prévia (Advance Authorization Scheme);
b)
Regime de créditos sobre os direitos de importação (Duty Entitlement Passbook Scheme);
c)
Regime aplicável aos bens de equipamento para a promoção das exportações (Export Promotion Capital Goods Scheme);
d)
Zonas económicas especiais/Zonas francas industriais para a exportação/Unidades orientadas para a exportação (Special Economic Zones/Export Processing Zones/Export Oriented Units);
e)
Regime de isenção do imposto sobre o rendimento (Income Tax Exemption Scheme);
f)
Regime de créditos à exportação (Export Credit Scheme);
g)
Pacote de incentivos (Package Scheme of Incentives - PSI).
(27)
Os regimes a) a d) acima especificados baseiam-se na lei relativa ao comércio externo (desenvolvimento e regulamentação) de 1992 (Lei n.o 22 de 1992), que entrou em vigor em 7 de Agosto de 1992 («Lei do Comércio Externo»). A Lei do Comércio Externo autoriza o GI a emitir notificações sobre política de exportação e de importação, que se encontram resumidas nos documentos sobre política de exportação e de importação publicados quinquenalmente pelo Ministério do Comércio e que são actualizados periodicamente. Um dos documentos de política de exportação e importação é pertinente para o PIR do presente caso, isto é, o plano quinquenal referente ao período compreendido entre 1 de Setembro de 2004 e 31 de Março de 2009 («política EXIM 2004-09»). Além disso, o GI especifica igualmente os procedimentos que regem a política EXIM 2004-09 no «Manual de procedimentos» - 1 de Setembro de 2004 a 31 de Março de 2009, Volume I (Handbook of Procedures - «HOP I 2004-09»), que também é actualizado periodicamente.
(28)
O regime de isenção do imposto sobre o rendimento indicado na alínea e) baseia-se na lei de 1961 relativa ao imposto sobre o rendimento, que é alterada anualmente pela Lei das Finanças.
(29)
O regime de créditos à exportação, especificado na alínea f), baseia-se nas secções 21 e 35A da lei de 1949 que regula o sector bancário, que permitem ao Banco Central da Índia (Reserve Bank of India - «RBI») dar instruções aos bancos comerciais em matéria de créditos à exportação.
(30)
O regime especificado na alínea g) é gerido pelas autoridades estatais na Índia.
(31)
Em conformidade com o n.o 10 do artigo 11.o do regulamento de base, a Comissão convidou o GI para consultas adicionais sobre os regimes que mudaram e os que permaneceram inalterados, a fim de esclarecer a situação de facto, no que se refere aos referidos regimes, e chegar a uma solução mutuamente acordada. Na sequência dessas consultas, e na falta de uma solução mutuamente acordada no que diz respeito aos regimes mencionados, a Comissão incluiu-os, na totalidade, no âmbito do inquérito sobre as subvenções.
(32)
Na sequência da divulgação dos factos, o Governo indiano e um produtor-exportador alegaram que não se determinou que os regimes objecto de inquérito conferem uma vantagem ao beneficiário. Em resposta a essa alegação, é de notar que se estabeleceu, para cada regime objecto de inquérito, se as concessões constituíam uma subvenção na acepção da alínea a) do n.o 1 e do n.o 2 do artigo 2.o do regulamento de base, ou seja, uma contribuição financeira do GI que concedeu uma vantagem aos produtores-exportadores abrangidos pelo inquérito. Além disso, explicou-se por que razão se considera que as vantagens ao abrigo dos diversos regimes são passíveis de medidas de compensação. Acresce que todos os produtores-exportadores receberam uma folha de cálculo pormenorizada, em que se explicava a forma como foram estabelecidas as vantagens ao abrigo de cada um dos regimes. Consequentemente, esta alegação tem de ser rejeitada.
2. Regime de autorização prévia (Advance Authrorisation Scheme - «AAS»)
a) Base jurídica
(33)
Este regime está descrito pormenorizadamente nos pontos 4.1.1 a 4.1.14 do documento sobre política EXIM 2004-09 e nos capítulos 4.1 a 4.30 do HOP I 2004-09. Este regime designava-se «regime de licença prévia» durante o anterior inquérito de reexame, que conduziu à instituição, pelo Regulamento (CE) n.o 367/2006 do Conselho, do direito de compensação definitivo actualmente em vigor.
b) Elegibilidade
(34)
O AAS é composto por seis sub-regimes, descritos mais pormenorizadamente no considerando 35. Esses sub-regimes diferem, entre outros aspectos, no que diz respeito ao âmbito da elegibilidade. Podem beneficiar do AAS «exportações físicas» e do AAS «necessidades anuais» os fabricantes-exportadores e os comerciantes-exportadores «ligados» a fabricantes que os apoiam. Os fabricantes-exportadores que asseguram o abastecimento do exportador final podem beneficiar do AAS «fornecimentos intermédios». Os principais contratantes que forneçam as categorias de «exportações previstas» mencionadas no ponto 8.2 do documento sobre política EXIM 2004-09, tais como os fornecedores de uma unidade orientada para a exportação (export oriented unit - «EOU»), podem beneficiar do AAS «exportações previstas». Por último, os fornecedores intermédios que abastecem os fabricantes-exportadores podem auferir dos benefícios relativos às «exportações previstas» no âmbito dos sub-regimes «ordens prévias de aprovisionamento» (Advance Release Orders - «ARO») e «cartas de crédito documentário nacional associado a uma garantia» (back to back inland letter of credit).
c) Aplicação prática
(35)
Podem ser emitidas autorizações prévias nos seguintes casos:
i)
Exportações físicas: trata-se do sub-regime principal. Permite a importação, com isenção de direitos, de inputs para fabricar um produto de exportação específico. Neste contexto, por «físico» entende-se que o produto de exportação tem de sair do território indiano. As importações autorizadas e as exportações obrigatórias, incluindo o tipo de produto a exportar, são especificadas na licença;
ii)
Necessidades anuais: esta autorização não está associada a um produto de exportação específico mas a um grupo de produtos mais amplo (por exemplo, produtos químicos e afins). Até um certo limiar estabelecido em função dos seus anteriores resultados das exportações, o titular da licença pode importar com isenção de direitos os inputs necessários para a fabricação de qualquer dos itens abrangidos por esse grupo de produtos. Pode igualmente optar por exportar qualquer produto obtido, classificado no grupo de produtos, no qual tenham sido utilizados esses inputs isentos;
iii)
Fornecimentos intermédios: este sub-regime aplica-se aos casos em que dois fabricantes decidem produzir o mesmo produto de exportação, repartindo o processo de produção. O fabricante-exportador que fabrica o produto intermédio pode importar inputs com isenção de direitos, obtendo para o efeito o AAS «fornecimentos intermédios». O exportador final, que termina a produção, é obrigado a exportar o produto acabado;
iv)
Exportações previstas: este sub-regime autoriza o contratante principal a importar, com isenção de direitos, os inputs necessários para a fabricação de mercadorias a vender como «exportações previstas» às categorias de clientes mencionadas nas alíneas b) a f), g), i) e j) do ponto 8.2 do documento sobre política EXIM 2004-09. De acordo com o GI, entende-se por exportações previstas as operações no âmbito das quais as mercadorias fornecidas não saem do país. Algumas categorias de mercadorias fornecidas são consideradas exportações previstas, desde que sejam fabricadas na Índia, por exemplo, as destinadas às EOU ou a empresas instaladas numa zona económica especial (special economic zone - «SEZ»);
v)
Ordens prévias de aprovisionamento (ARO): o titular do AAS que tencione adquirir os seus inputs no mercado nacional, em vez de os importar directamente, pode obtê-los contra a entrega de ARO. Nestes casos, as autorizações prévias são validadas enquanto ARO e cedidas ao fornecedor nacional no momento da entrega dos itens nelas especificados. A cedência das ARO permite ao fornecedor nacional beneficiar do regime «exportações previstas», como estabelecido no ponto 8.3 do documento sobre política EXIM 2004-09 (ou seja, o AAS referente a fornecimentos intermédios/exportações previstas, devolução e reembolso do imposto especial de consumo final sobre as exportações previstas). O mecanismo ARO devolve os impostos e os direitos ao fornecedor, em vez de os devolver ao exportador final sob a forma de devolução/reembolso de direitos. O reembolso de impostos/direitos é possível tanto para os inputs nacionais como para os importados;
vi)
Carta de crédito documentário nacional associado a uma garantia (back to back inland letter of credit): este sub-regime também diz respeito aos fornecimentos nacionais a um titular de uma autorização prévia. O titular de uma autorização prévia pode solicitar a um banco a abertura de uma carta de crédito a favor de um fornecedor nacional. O banco imputará na autorização para importações directas apenas o montante correspondente ao valor e ao volume dos itens obtidos a nível nacional, e não os importados. O fornecedor nacional poderá beneficiar do regime «exportações previstas», como estabelecido no ponto 8.3 do documento sobre política EXIM 2004-09 (ou seja, o AAS referente a fornecimentos intermédios/exportações previstas, devolução e reembolso do imposto especial de consumo final sobre as exportações previstas).
(36)
Três dos produtores-exportadores colaborantes obtiveram benefícios ao abrigo do AAS associado ao produto em causa durante o PIR. Duas dessas empresas recorreram a dois sub-regimes, isto é, i) AAS «exportações físicas» e iii) AAS «fornecimentos intermédios». A terceira empresa recorreu ao sub-regime ii) AAS «necessidades anuais». Por conseguinte, não é necessário determinar se os restantes sub-regimes não utilizados são passíveis de medidas de compensação.
(37)
Para efeitos de verificação pelas autoridades indianas, o titular de uma autorização prévia é legalmente obrigado a manter uma «contabilidade correcta e fidedigna do consumo e da utilização das mercadorias importadas com isenção de direitos/adquiridas no mercado interno» num formato especificado (capítulos 4.26, 4.30 e apêndice 23 do HOP I 2004-09), ou seja, um registo do consumo real. Esse registo tem de ser verificado por um contabilista ajuramentado ou por um técnico de contas externos que emitem um certificado em que declaram que os registos exigidos e as escritas pertinentes foram examinados e que as informações facultadas por força do apêndice 23 são correctas e exactas em todos os seus elementos. Contudo, as disposições supramencionadas aplicam-se apenas às autorizações prévias emitidas em ou após 13 de Maio de 2005. Em relação a todas as autorizações prévias ou licenças prévias emitidas antes dessa data, solicita-se aos titulares que respeitem as disposições anteriormente aplicáveis, isto é, que mantenham uma contabilidade correcta e fidedigna do consumo e da utilização das mercadorias importadas ao abrigo de licenças, no formato especificado no apêndice 18 (capítulo 4.30 e apêndice 18 do HOP I 2002-07).
(38)
No que diz respeito aos sub-regimes utilizados durante o PIR pelos dois produtores-exportadores que colaboraram no inquérito, ou seja, «exportações físicas» e «fornecimentos intermédios», tanto a autorização de importação como a obrigação de exportação são fixadas em volume e valor pelo GI e inscritas na autorização. Além disso, no momento da importação e da exportação, as operações correspondentes devem ser registadas na autorização pelos funcionários governamentais. O volume das importações autorizadas ao abrigo do regime AAS é determinado pelo GI com base nas normas-padrão sobre input/output (standard input-output norms - «SION»), que existem para a maior parte dos produtos, incluindo o produto em causa, e são publicadas no HOP II 2004-09. As alterações mais recentes nas SION relativas a películas de poli(tereftalato de etileno) e a pastilhas de poli(tereftalato de etileno), um produto intermédio, foram revistas em Setembro de 2005.
(39)
No caso do sub-regime ii) indicado supra (AAS «necessidades anuais»), utilizado pelo outro exportador, apenas é inscrita na licença a autorização de importação em valor. O titular da licença é obrigado a manter a relação entre os inputs importados e o produto obtido [ponto 4.24A(c) do HOP I 2004-09].
(40)
Os inputs importados não são transmissíveis e têm de ser utilizados para produzir o produto de exportação resultante. A obrigação de exportação deve ser respeitada num prazo estabelecido, a contar da data de emissão da licença (24 meses com duas prorrogações eventuais de seis meses cada).
(41)
A verificação mostrou que, para as empresas em causa, a taxa de consumo real de matérias-primas essenciais necessárias para produzir um quilograma de películas de poli(tereftalato de etileno) foi inferior ao previsto na SION correspondente. Foi claramente o que aconteceu em relação à antiga SION relativa a películas de poli(tereftalato de etileno) e, em menor grau, à SION revista que entrou em vigor em Setembro de 2005.
(42)
A verificação permitiu estabelecer ainda que nenhuma das empresas em causa tinha mantido o registo do consumo exigido por lei e referido no considerando 37. Consequentemente, apenas se pode concluir que não foram cumpridos os requisitos de verificação estipulados pelas autoridades indianas.
d) Conclusão
(43)
A isenção dos direitos de importação constitui uma subvenção na acepção do artigo 2.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii), e n.o 2, do regulamento de base, ou seja, uma contribuição financeira do GI que concede uma vantagem aos exportadores abrangidos pelo inquérito.
(44)
Além do mais, o AAS «exportações físicas», o AAS «fornecimentos intermédios» e o AAS «necessidades anuais» estão claramente subordinados, por lei, aos resultados das exportações, pelo que são considerados de carácter específico e passíveis de medidas de compensação nos termos da alínea a) do n.o 4 do artigo 3.o do regulamento de base. Se não assumirem o compromisso de exportar, as empresas não poderão beneficiar das vantagens decorrentes dos referidos regimes.
(45)
Nenhum dos três sub-regimes aplicados no presente processo pode ser considerado como um regime autorizado de devolução de direitos ou um sistema de devolução relativo a inputs de substituição na acepção do artigo 2.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii), do regulamento de base. Os referidos sub-regimes não estão em conformidade com as directrizes previstas na alínea i) do anexo I, no anexo II (definição e regras aplicáveis aos regimes de devolução) e no anexo III (definição e regras aplicáveis aos regimes de devolução relativos a inputs de substituição) do regulamento de base. O GI não aplicou eficazmente nem o seu antigo sistema ou procedimento de verificação nem o novo a fim de confirmar se foram consumidos inputs e, em caso afirmativo, em que quantidades na produção do produto exportado (ponto 4 da secção II do anexo II do regulamento de base e, no caso dos regimes de devolução relativos a inputs de substituição, ponto 2 da secção II do anexo III do regulamento de base). As SION aplicáveis ao produto em causa não eram suficientemente precisas. As normas SION não podem, por si só, ser consideradas como um sistema de verificação do consumo real, uma vez que nenhuma das empresas em causa manteve o registo do consumo exigido para que o GI possa verificar com suficiente exactidão a quantidade de inputs consumidos na produção destinada a exportação. O GI também não procedeu a nenhum exame adicional com base nos inputs efectivamente utilizados, apesar de ser esse o procedimento normal na ausência de um sistema de verificação eficaz (ponto 5 da secção II do anexo II e ponto 3 da secção II do anexo III do regulamento de base).
(46)
Por conseguinte, os três sub-regimes referidos são passíveis de medidas de compensação.
e) Cálculo do montante da subvenção
(47)
Na ausência de regimes autorizados de devolução de direitos ou de devolução relativos a inputs de substituição, a vantagem passível de medidas de compensação consiste na devolução do montante total dos direitos de importação normalmente devidos pela importação de inputs. A esse respeito, convém notar que o regulamento de base não prevê apenas medidas de compensação para uma remissão «excessiva» de direitos. Em conformidade com o artigo 2.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii) e com a alínea i) do anexo I do regulamento de base, a remissão «excessiva» de direitos só é passível de compensação quando estiverem preenchidas as condições previstas nos anexos II e III do regulamento de base. Contudo, tais condições não se encontram preenchidas no processo vertente. Deste modo, se não for demonstrada a existência de um mecanismo adequado de controlo, não é aplicável a excepção referida no que diz respeito aos regimes de devolução, sendo aplicada a regra geral de compensação, não de uma hipotética remissão excessiva, mas do montante dos direitos que não foram pagos (receitas não cobradas). Tal como previsto na secção II do anexo II e na secção II do anexo III do regulamento de base, não incumbe à entidade responsável pelo inquérito calcular essa remissão excessiva. Pelo contrário, em conformidade com o artigo 2.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii) do regulamento de base, a entidade responsável pelo inquérito tem apenas de reunir elementos de prova suficientes para refutar a alegação de que se trata de um sistema de verificação adequado.
(48)
O montante da subvenção auferida pelos três exportadores que recorreram ao AAS foi calculado com base nos direitos de importação não cobrados (direito aduaneiro de base e direito aduaneiro adicional especial) sobre as matérias importadas ao abrigo dos três sub-regimes durante o PIR (numerador). Em conformidade com a alínea a) do n.o 1 do artigo 7.o do regulamento de base, sempre que foram apresentados pedidos devidamente justificados nesse sentido, foram deduzidas do montante da subvenção as despesas necessárias para a sua obtenção. Em conformidade com o n.o 2 do artigo 7.o do regulamento de base, o montante da subvenção foi repartido pelo volume de negócios das exportações durante o PIR, considerado um denominador adequado, dado que a subvenção está subordinada aos resultados das exportações e não foi concedida em função das quantidades fabricadas, produzidas, exportadas ou transportadas.
(49)
Três produtores-exportadores colaborantes beneficiaram deste regime durante o PIR, tendo a vantagem auferida oscilado entre 0,5 % e 2,1 %.
3. Regime de créditos sobre os direitos de importação (Duty Entitlement Passbook Scheme - «DEPBS»)
a) Base jurídica
(50)
Este regime está descrito pormenorizadamente no ponto 4.3 do documento sobre política EXIM 2004-09 e no capítulo 4 do HOP I 2004-09.
b) Elegibilidade
(51)
Qualquer fabricante-exportador ou comerciante-exportador pode beneficiar deste regime.
c) Aplicação prática do DEPBS
(52)
Qualquer exportador elegível pode requerer créditos DEPBS num montante correspondente a uma percentagem do valor dos produtos exportados ao abrigo deste regime. As autoridades indianas fixaram as taxas DEPBS para a maior parte dos produtos, incluindo o produto em causa, calculadas com base nas SION, tendo em conta a proporção de inputs importados presumidamente incorporados no produto exportado, bem como a incidência dos direitos aduaneiros aplicáveis a essas importações, independentemente de estes terem ou não sido pagos.
(53)
Para poder beneficiar das vantagens concedidas por este regime, a empresa deve exportar. No momento da operação de exportação, o exportador deve apresentar às autoridades indianas uma declaração na qual indica que as exportações são efectuadas ao abrigo do DEPBS. Para que as mercadorias possam ser exportadas, as autoridades aduaneiras indianas emitem, no âmbito do procedimento de expedição, um documento de expedição relativo às exportações. Desse documento consta, nomeadamente, o montante de crédito DEPBS que será concedido para a operação de exportação em causa. Nesse momento, o exportador toma conhecimento da vantagem de que beneficiará. A partir do momento em que as autoridades aduaneiras emitem um documento de expedição relativo às exportações, o GI não tem qualquer poder para decidir da concessão de um crédito DEPBS. A taxa DEPBS aplicável para calcular a vantagem corresponde à taxa vigente no momento em que é efectuada a declaração de exportação. Por conseguinte, é impossível alterar retroactivamente o nível da vantagem.
(54)
Os créditos DEPBS são transmissíveis e válidos por um período de 12 meses a contar da data da sua concessão. Podem ser utilizados para o pagamento de direitos aduaneiros de importações ulteriores de mercadorias não sujeitas a restrições de importação, com excepção dos bens de equipamento. As mercadorias importadas deste modo podem ser vendidas no mercado nacional (sujeitas ao imposto sobre as vendas) ou utilizadas para outros fins.
(55)
Os pedidos de créditos DEPBS são apresentados por via electrónica e podem abranger uma quantidade ilimitada de operações de exportação. Não são aplicados, de facto, prazos rigorosos para a apresentação de pedidos de créditos DEPBS. O sistema electrónico utilizado para gerir o DEPBS não exclui automaticamente operações de exportação para além dos prazos finais para a apresentação mencionados no capítulo 4.47 do HOP I 2004-09.Além disso, como claramente previsto no capítulo 9.3 do HOP I 2004-09, os pedidos recebidos após o termo dos prazos de apresentação podem sempre ser tidos em consideração mediante uma pequena sanção pecuniária (isto é, 10 % do montante em causa).
d) Conclusões sobre o DEPBS
(56)
No âmbito do DEPBS são concedidas subvenções na acepção do artigo 2.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii), e n.o 2, do regulamento de base. O crédito DEPBS é uma contribuição financeira do GI, na medida em que acaba por ser utilizado para compensar os direitos de importação, reduzindo deste modo as receitas públicas que habitualmente resultariam desses direitos. Além disso, o crédito DEPBS concede uma vantagem ao exportador, na medida em que aumenta a sua liquidez.
(57)
O DEPBS está ainda subordinado, por lei, aos resultados das exportações, pelo que tem carácter específico e é passível de medidas de compensação, em conformidade com a alínea a) do n.o 4 do artigo 3.o do regulamento de base.
(58)
Este regime não pode ser considerado nem como um regime de devolução nem como um regime de devolução relativo a inputs de substituição autorizados na acepção do artigo 2.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii) do regulamento de base, na medida em que não está em conformidade com as regras rigorosas previstas na alínea i) do anexo I, no anexo II (definição e regras aplicáveis à devolução) e no anexo III (definição e regras aplicáveis aos regimes de devolução relativos a inputs de substituição) do regulamento de base. O exportador não é obrigado a consumir efectivamente durante o processo de produção as mercadorias importadas com isenção de direitos, nem o montante do crédito é calculado em relação aos inputs efectivamente utilizados. Além disso, não existe nenhum sistema ou procedimento em vigor que permita confirmar quais os inputs que são consumidos durante o processo de produção do produto exportado ou se se procedeu a um pagamento em excesso dos direitos de importação, na acepção da alínea i) do anexo I e dos anexos II e III do regulamento de base. Por último, é de referir que os exportadores podem beneficiar do DEPBS independentemente do facto de importarem ou não inputs. Para obter a vantagem, os exportadores devem simplesmente exportar mercadorias, não sendo obrigados a demonstrar se importaram ou não inputs. Tal significa que mesmo os exportadores que adquirem todos os seus inputs a nível nacional e não importam mercadorias que possam ser utilizadas como inputs podem beneficiar de vantagens ao abrigo do DEPBS.
e) Cálculo do montante da subvenção
(59)
Em conformidade com o n.o 2 do artigo 2.o e com o artigo 5.o do regulamento de base, e com o método de cálculo utilizado para este regime no Regulamento (CE) n.o 367/2006 do Conselho, o montante das subvenções passíveis de medidas de compensação foi calculado em termos da vantagem concedida ao beneficiário, tal como apurada durante o PIR. A este respeito, considerou-se que uma vantagem é concedida ao beneficiário no momento em que ocorre a operação de exportação ao abrigo deste regime. Nesse momento, o GI é obrigado a renunciar à cobrança dos direitos aduaneiros, o que constitui uma contribuição financeira na acepção do artigo 2.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii), do regulamento de base. Assim que as autoridades aduaneiras emitem um documento de expedição relativo às exportações com a indicação, nomeadamente, do montante do crédito DEPBS a conceder para a operação de exportação em causa, o GI não tem qualquer poder para decidir da concessão ou não da subvenção. Acresce que, na fase da operação de exportação, os produtores-exportadores colaborantes registaram o crédito DEPBS na contabilidade como receitas segundo o princípio da especialização de exercícios.
(60)
Em conformidade com a alínea a) do n.o 1 do artigo 7.o do regulamento de base, para determinar o montante da subvenção a utilizar como numerador, sempre que foram apresentados pedidos devidamente justificados nesse sentido, as despesas necessárias para obter a subvenção foram deduzidas dos créditos assim estabelecidos. Em conformidade com o n.o 2 do artigo 7.o do regulamento de base, esse montante da subvenção foi repartido pelo volume de negócios das exportações em causa durante o período de inquérito de reexame, considerado o denominador adequado, dado que a subvenção está subordinada aos resultados das exportações e não foi concedida em função das quantidades fabricadas, produzidas, exportadas ou transportadas.
(61)
Quatro produtores-exportadores colaborantes beneficiaram deste regime durante o PIR, tendo a vantagem auferida oscilado entre 2,7 % e 5,9 %.
4. Regime aplicável aos bens de equipamento para a promoção das exportações (Export Promotion Capital Goods Scheme - «EPCGS»)
a) Base jurídica
(62)
Este regime está descrito pormenorizadamente no capítulo 5 do documento sobre política EXIM 2004-09 e no capítulo 5 do HOP I 2004-09.
b) Elegibilidade
(63)
Os fabricantes-exportadores e os comerciantes-exportadores «ligados» a fabricantes ou a prestadores de serviços que os apoiam são elegíveis no âmbito do presente regime.
c) Aplicação prática
(64)
A empresa, que assume a obrigação de exportar, é autorizada a importar bens de equipamento (bens de equipamento novos e - desde Abril de 2003 - também em segunda mão, até 10 anos de idade) a uma taxa reduzida dos direitos aplicáveis. Para o efeito, a pedido e mediante pagamento de uma taxa, o GI emite uma licença EPGCS. Desde Abril de 2000, este regime prevê a aplicação de uma taxa reduzida dos direitos de importação de 5 % relativamente a todos os bens de equipamento importados no âmbito desse regime. Até 31 de Março de 2000, era aplicável uma taxa efectiva do direito de 11 % (incluindo uma sobretaxa de 10 %) e, no caso de importações de valor elevado, uma taxa do direito nula. Para que a obrigação de exportação seja cumprida, os bens de equipamento importados têm de ser utilizados para produzir, num dado período, quantidades determinadas de mercadorias a exportar.
(65)
O titular da licença EPCGS pode também adquirir os bens de equipamento no mercado nacional. Neste caso, o fabricante nacional dos bens de equipamento pode servir-se dessa vantagem para importar com isenção de direitos as componentes necessárias para fabricar os bens de equipamento em causa. Em alternativa, o fabricante nacional pode solicitar a vantagem ligada à exportação prevista, no que diz respeito ao fornecimento de bens de equipamento a um titular de uma licença EPCGS.
d) Observações subsequentes à divulgação dos factos
(66)
Na sequência da divulgação dos factos, um produtor-exportador sublinhou que os bens de equipamento importados ao abrigo do presente regime também foram utilizados na produção de produtos não abrangidos pelo inquérito e que, ao determinar a margem de subvenção, o montante da subvenção estabelecido e atribuído ao PIR não devia ser dividido pelas exportações só do produto em causa. Constatou-se que essa alegação era justificada, tendo sido feito um ajustamento adequado, calculando o montante da vantagem auferida por essa empresa ao abrigo do presente regime.
e) Conclusões sobre o EPCGS
(67)
No âmbito do EPCGS são concedidas subvenções na acepção do artigo 2.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii), e n.o 2, do regulamento de base. A redução dos direitos constitui uma contribuição financeira do GI, uma vez que diminuem as receitas fiscais que este de outro modo obteria. Além disso, a redução dos direitos concede uma vantagem ao exportador, na medida em que aumenta a sua liquidez.
(68)
Por outro lado, o EPCGS está subordinado, por lei, aos resultados das exportações, pelo facto de as respectivas licenças não poderem ser obtidas sem que seja assumido o compromisso de exportar. Por conseguinte, considera-se que tem um carácter específico e é passível de medidas de compensação, em conformidade com a alínea a) do n.o 4 do artigo 3.o do regulamento de base.
(69)
Por último, este regime não pode ser considerado nem como um regime de devolução de direitos nem como um regime de devolução relativo a inputs de substituição autorizados, na acepção do do artigo 2.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii), do regulamento de base. Os bens de equipamento não são contemplados por estes regimes autorizados, tal como previsto na alínea i) do anexo I do regulamento de base, dado que não são consumidos na produção dos produtos exportados.
f) Cálculo do montante da subvenção
(70)
Em conformidade com o n.o 3 do artigo 7.o do regulamento de base, o montante da subvenção foi calculado com base nos direitos aduaneiros não cobrados sobre as importações de bens de equipamento, repartidos por um período que reflecte o período de amortização normal desse tipo de bens de equipamento na indústria em causa. Em conformidade com a prática estabelecida, o montante assim calculado, que é imputado ao PIR, foi ajustado adicionando os juros correspondentes a este período, com vista a reflectir a evolução do valor total da vantagem auferida. Para o efeito, considerou-se adequado aplicar a taxa de juro comercial vigente na Índia durante o período de inquérito de reexame. Em conformidade com a alínea a) do n.o 1 do artigo 7.o do regulamento de base, sempre que foram apresentados pedidos devidamente justificados nesse sentido, as despesas necessárias para a obtenção da subvenção foram deduzidas. Em conformidade com os n.os 2 e 3 do artigo 7.o do regulamento de base, o montante da subvenção foi repartido pelo volume de negócios das exportações durante o PIR, considerado o denominador adequado, dado que a subvenção está subordinada aos resultados das exportações e não foi concedida em função das quantidades fabricadas, produzidas, exportadas ou transportadas.
(71)
Quatro produtores-exportadores colaborantes beneficiaram deste regime durante o PIR, tendo a vantagem auferida oscilado entre 1,0 % e 1,9 %.
5. Zonas francas industriais para a exportação (Export Processing Zones - «EPZ»)/Zonas Económicas especiais (Special Economic Zones - «SEZ»)/Unidades orientadas para a exportação (Export Oriented Unit - «EOU»)
(72)
Apurou-se que nenhum dos produtores-exportadores colaborantes tinha estatuto de EOU, nem se encontrava estabelecido numa EPZ. Contudo, um dos produtores-exportadores colaborantes estava estabelecido numa SEZ e tinha recebido subvenções passíveis de compensação durante o PIR. A descrição e a avaliação que se seguem limitam-se, pois, ao regime SEZ.
a) Base jurídica
(73)
O capítulo 7 do documento sobre política EXIM 2004-09 e o capítulo 7 do HOP I 2004-09 fazem referência ao regime SEZ. As regras e disposições pormenorizadas deixaram de estar incluídas no documento sobre política EXIM e no Manual de procedimentos. As disposições importantes em matéria política e de aplicação constam da lei relativa às zonas económicas especiais de 2005 (Lei n.o 28 de 2005) e das Regras relativas às zonas económicas especiais de 2006 (notificação com data de 10 de Fevereiro de 2006).
b) Elegibilidade
(74)
Todas as empresas que, em princípio, se comprometam a exportar a totalidade da sua produção de mercadorias ou serviços podem beneficiar do regime SEZ. Tal inclui também as empresas exclusivamente de trading. Contrariamente ao regime EOU, as empresas não são obrigadas a assegurar níveis mínimos de investimentos em activos fixos para beneficiarem do regime SEZ.
c) Aplicação prática
(75)
O regime SEZ sucedeu ao antigo regime de zonas francas industriais para a exportação (EPZ). As zonas económicas especiais (SEZ) consistem em zonas francas especificamente delimitadas e consideradas território estrangeiro para efeitos comerciais e fiscais. As unidades ao abrigo do regime SEZ têm de estar instaladas em zonas específicas criadas para esse efeito. Estão já em funcionamento 17 SEZ, no seguimento da aprovação do seu estabelecimento por parte das autoridades indianas.
(76)
Os pedidos de obtenção do estatuto SEZ devem incluir informações pormenorizadas para o quinquénio seguinte sobre, designadamente, as quantidades de produção planeadas, o valor das exportações previsto, as necessidades em termos de importação e as necessidades a nível nacional. Caso as autoridades aceitem o pedido da empresa, esta será informada sobre as modalidades e condições decorrentes da aceitação. O reconhecimento de uma empresa como tratando-se de uma sociedade ao abrigo do regime SEZ é válido por um período de cinco anos, passível de sucessivas renovações.
(77)
A obrigação fundamental das unidades SEZ, tal como enunciada no capítulo VI das Regras relativas às zonas económicas especiais de 2006, consiste em obter receitas líquidas em divisas estrangeiras, ou seja, durante um período de referência (cinco anos a partir do início da produção comercial), o valor total das exportações tem de ser mais elevado do que o valor total das mercadorias importadas.
(78)
As unidades SEZ podem beneficiar das seguintes vantagens:
i)
isenção dos direitos de importação sobre todos os tipos de mercadorias (designadamente, bens de equipamento, matérias-primas e consumíveis) necessárias para a fabricação, produção e transformação ou processos conexos;
ii)
isenção de impostos especiais de consumo sobre mercadorias adquiridas no mercado nacional;
iii)
isenção do imposto nacional sobre as vendas pago sobre mercadorias adquiridas no mercado nacional;
iv)
possibilidade de venda de uma parte da produção no mercado nacional, na condição de as receitas líquidas em divisas estrangeiras serem positivas aquando do pagamento dos direitos aplicáveis, uma vez que as unidades SEZ não são consideradas parte do território fiscal/aduaneiro indiano;
v)
isenção de 100 % do imposto sobre o rendimento durante os primeiros cinco anos, no que diz respeito ao lucro da exportação de unidades SEZ, ao abrigo da secção 10AA da Lei do Imposto sobre o Rendimento, de 50 % durante os cinco anos seguintes e possibilidade ainda de outras vantagens nos cinco anos subsequentes; bem como
vi)
isenção do imposto de serviço sobre os serviços consumidos em unidades SEZ.
(79)
Em conformidade com as disposições pertinentes da Lei Aduaneira, as unidades que funcionam ao abrigo do regime SEZ estão sob vigilância aduaneira.
(80)
Essas unidades são obrigadas, por lei, a manter uma contabilidade correcta que indique, em termos de valor, as mercadorias importadas ou adquiridas na área pautal interna, o consumo e a utilização de mercadorias, a produção de mercadorias e a cessão das mercadorias através da exportação, venda na área pautal interna, etc., em conformidade com a regra n.o 2 do artigo 22.o das Regras relativas às zonas económicas especiais de 2006.
(81)
No entanto, em nenhum momento é exigido a uma unidade SEZ uma correspondência entre cada uma das remessas de importação e as suas exportações ou transferências para outras unidades ou as suas vendas na área pautal interna, em conformidade com a regra n.o 35 das Regras relativas às zonas económicas especiais de 2006.
(82)
A avaliação das importações e da aquisição de matérias-primas e bens de equipamento no mercado interno é realizada numa base de autocertificação. O mesmo se aplica no caso das vendas de exportação. Assim, as autoridades aduaneiras não procedem a verificações de rotina dessas remessas das unidades SEZ.
(83)
No caso vertente, o produtor-exportador colaborante utilizou o regime para importar, com isenção de direitos, matérias-primas e bens de equipamento, para adquirir mercadorias isentas de impostos especiais de consumo a nível interno, bem como para adquirir mercadorias no mercado interno sem pagamento de imposto nacional sobre as vendas e para obter a isenção do imposto de serviço. O inquérito revelou que o produtor-exportador em causa não beneficiou das vantagens decorrentes das disposições do regime SEZ em matéria de isenção do imposto sobre o rendimento.
d) Observações subsequentes à divulgação dos factos
(84)
Na sequência da divulgação dos factos, o produtor-exportador estabelecido numa SEZ apresentou diversas observações, defendendo, por exemplo, que os sub-regimes utilizados pela empresa constituem regimes autorizados de isenção de direitos (devolução de direitos) e que os sub-regimes utilizados não constituem uma subvenção, já que não concedem uma vantagem. Os argumentos do produtor-exportador são analisados infra.
e) Conclusões sobre o regime SEZ
(85)
No caso da isenção de impostos especiais de consumo sobre mercadorias adquiridas no mercado nacional, constatou-se que os direitos pagos sobre aquisições de uma unidade não SEZ podem ser creditados com vista ao futuro pagamento dos seus impostos especiais de consumo sobre vendas no mercado nacional (o chamado mecanismo «CENVAT»). Por conseguinte, os impostos especiais de consumo pagos sobre aquisições não são definitivos. Com os créditos «CENVAT», só o valor acrescentado é que está sujeito a um direito definitivo, e não os inputs. Deste modo, ao conceder uma isenção dos impostos especiais de consumo sobre as aquisições efectuadas por uma unidade SEZ, o governo não renuncia a receitas, pelo que a unidade SEZ não beneficia de uma vantagem adicional. Assim sendo, uma vez que a unidade SEZ não beneficia de uma vantagem adicional, não é necessária uma análise mais aprofundada deste sub-regime no âmbito do presente inquérito.
(86)
A isenção, de que beneficiam as unidades SEZ, de dois tipos de direitos de importação (direito aduaneiro de base e direito aduaneiro especial adicional normalmente devidos aquando da importação de matérias-primas e bens de equipamento), a isenção do pagamento do imposto sobre as vendas de mercadorias adquiridas no mercado interno e a isenção do imposto de serviço constituem subvenções na acepção do artigo 2.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii), do regulamento de base. O Governo renuncia a receitas que seriam normalmente exigíveis se esse regime não existisse, desse modo concedendo às unidades SEZ uma vantagem na acepção do n.o 2 do artigo 2.o do regulamento de base, já que aumenta a sua liquidez. Considera-se que as subvenções, pelo facto de estarem subordinadas, por lei, aos resultados das exportações, têm carácter específico e são passíveis de medidas de compensação em conformidade com a alínea a) do n.o 4 do artigo 3.o do regulamento de base. O objectivo de exportação das unidades SEZ, como definido na regra n.o 2 das Regras relativas às zonas económicas especiais de 2006, é uma condição sine qua non para obter os incentivos.
(87)
O produtor-exportador defendeu que os sub-regimes utilizados pela empresa constituem regimes autorizados de isenção de direitos (devolução de direitos) nos termos do artigo 2.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii), e do anexo I do regulamento de base, pelo que não são passíveis de medidas de compensação. A empresa alegou que a alínea i) do anexo I do regulamento de base estabelece que apenas a isenção, a remissão ou a devolução de um montante de encargos na importação superior ao dos encargos sobre os inputs importados consumidos durante o processo de produção dos produtos exportados constituem subvenções à exportação. Ou seja, desde que não haja remissão ou isenção excessivas, a isenção dos direitos de importação sobre os inputs necessários a fabricação, produção ou transformação do produto exportado não pode ser considerada como uma subvenção passível de medidas de compensação.
(88)
Em resposta a este argumento, em primeiro lugar deverá assinalar-se que as vantagens auferidas por uma unidade SEZ estão, na sua totalidade, juridicamente subordinadas aos resultados da exportação. Ademais, os regimes não podem ser considerados regimes autorizados de devolução de direitos, nem regimes de devolução relativos a inputs de substituição, na acepção do artigo 2.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii) do regulamento de base. Não estão em conformidade com as regras rigorosas previstas nas alíneas h) e i) do anexo I, nem no anexo II (definição e regras aplicáveis aos regimes de devolução) e no anexo III (definição e regras aplicáveis aos regimes de devolução relativos a inputs de substituição) do regulamento de base. A partir do momento em que forem utilizadas para adquirir bens de equipamento, a isenção do imposto sobre as vendas e a isenção do direito de importação deixam de ser conformes às regras aplicáveis aos regimes de devolução autorizados, na medida em que os bens de equipamento não são consumidos no processo de produção, como o exige a alínea h) (reembolso do imposto sobre as vendas) e a alínea i) (remissão de direito de importação) do anexo I. Além disso, foi confirmado que o GI não possuiu nenhum sistema ou procedimento de verificação eficaz para confirmar quais os inputs adquiridos com isenção de direitos e/ou impostos consumidos, e em que quantidades, no processo de produção do produto exportado (ponto 4 da secção II do anexo II do regulamento de base e, no caso dos regimes de devolução relativos a inputs de substituição, ponto 2 da secção II do anexo III do regulamento de base). De facto, uma unidade SEZ tem de obter receitas líquidas em divisas estrangeiras, mas não existe um sistema de verificação destinado a controlar o consumo de importações relacionadas com a produção de mercadorias exportadas.
(89)
O produtor-exportador defendeu, como argumento alternativo, que os sub-regimes utilizados pela empresa não constituem subvenções, já que a empresa não beneficiou de nenhuma vantagem. Quanto às vendas no mercado interno, os produtores-exportadores argumentaram que, uma vez que a unidade SEZ não é considerada como parte do território fiscal/aduaneiro indiano, é necessário pagar direitos aduaneiros na íntegra sobre os produtos acabados aquando da sua venda no mercado interno. Foi alegado também que não tinha sido auferida nenhuma vantagem, uma vez que os direitos isentos sobre os inputs utilizados na produção de mercadorias vendidas no mercado interno são inferiores aos direitos pagos pela empresa no momento da venda no mercado interno.
(90)
Em resposta a essa alegação, é de notar que embora o objectivo de uma unidade SEZ seja obter receitas líquidas em divisas estrangeiras, a unidade SEZ tem a possibilidade de vender parte da sua produção no mercado interno. No âmbito do regime SEZ, os produtos desalfandegados que saem da zona para o mercado interno são tratados como produtos importados. Assim, uma SEZ não se encontra numa situação diferente da das outras empresas que operam no mercado interno, isto é, os impostos/direitos aplicáveis sobre produtos adquiridos teriam de ser pagos. Neste contexto, convém esclarecer que uma decisão do Governo de tributar bens destinados ao consumo no mercado interno não significa que a isenção dos direitos de importação e dos impostos sobre as vendas de uma unidade SEZ não constituam uma vantagem, no que diz respeito às vendas de exportação do produto em causa. Além disso, as vendas no mercado interno não têm impacto na avaliação mais geral sobre a existência de um sistema de verificação adequado.
(91)
Quanto às vendas de exportação, o produtor-exportador argumentou que a isenção dos direitos de importação e impostos não constitui uma subvenção passível de medidas de compensação se não houver uma remissão excessiva. A empresa defendeu ainda que as unidades SEZ estão sob vigilância aduaneira e que não é possível vender inputs no mercado interno ou incorporar esses inputs nos produtos a vender no mercado interno sem pagar os direitos aplicáveis. Na opinião do produtor-exportador, não pode, por conseguinte, haver uma remissão excessiva.
(92)
Em resposta a este argumento, recorde-se que não existe nenhum sistema ou procedimento que permita confirmar quais os inputs consumidos durante o processo de produção do produto exportado ou se se procedeu a um pagamento excessivo dos direitos de importação e impostos, nos termos dos anexos I, II e III do regulamento de base. As unidades SEZ não são juridicamente obrigadas, em momento algum, a estabelecer qualquer correlação entre cada remessa de importação e o produto a que se destinam. Só este tipo de controlo permitiria às autoridades indianas obter informações suficientes sobre o destino final dos inputs, de modo a poderem verificar com eficácia se as isenções de direitos/impostos sobre as vendas excedem ou não os inputs utilizados para fabricar os produtos destinados à exportação. Os sistemas internos das próprias empresas não seriam, em si, suficientes, visto que os sistemas de verificação da devolução de direitos teriam que ser concebidos e aplicados por um governo. O inquérito apurou, por conseguinte, que as SEZ não são explicitamente obrigadas, pelas regras e disposições legais relativas ao regime SEZ, a estabelecer uma correlação entre os inputs importados e o produto acabado e que o GI não estabeleceu qualquer mecanismo de controlo eficaz para determinar quais os inputs consumidos na produção destinada à exportação e em que quantidades.
(93)
O GI também não procedeu a nenhum exame adicional com base nos inputs efectivamente utilizados, apesar de esse ser o procedimento normal na ausência de um sistema de verificação eficaz (ponto 5 da secção II do anexo II e ponto 3 da secção II do anexo III do regulamento de base). Além do mais, o GI não forneceu elementos de prova da inexistência de remissão excessiva.
f) Cálculo do montante da subvenção
(94)
Deste modo, na ausência de um regime de devolução de direitos ou de um regime de devolução relativos a inputs de substituição autorizados, a vantagem passível de medidas de compensação consiste na remissão dos direitos aduaneiros (direito aduaneiro de base e direito aduaneiro adicional especial), na isenção do pagamento do imposto sobre as vendas de mercadorias adquiridas no mercado interno e na isenção do imposto de serviço durante o período de inquérito.
(95)
Quanto à isenção do pagamento de direitos aduaneiros de base, à isenção do pagamento do imposto sobre as vendas de mercadorias adquiridas no mercado interno e à isenção do imposto de serviço, o numerador (montante da subvenção) foi calculado com base nos montantes isentos durante o PIR. Em conformidade com o artigo 7.o, n.o 1, alínea a) do regulamento de base, para determinar o montante da subvenção a utilizar como numerador foram deduzidas deste valor as despesas necessárias para obter a subvenção.
(96)
Contrariamente às matérias-primas, os bens de equipamento não são fisicamente incorporados nos produtos acabados. Assim, no que diz respeito às isenções de pagamento dos impostos sobre aquisições de bens de equipamento, em conformidade com o n.o 3 do artigo 7.o do regulamento de base, o montante da subvenção foi calculado com base nos direitos aduaneiros não cobrados sobre as importações de bens de equipamento, repartidos por um período que reflecte o período de amortização normal desse tipo de bens de equipamento na indústria em causa. Em conformidade com a prática estabelecida, o montante assim calculado, que é imputado ao PIR, foi ajustado adicionando os juros correspondentes a este período, com vista a reflectir a evolução do valor total da vantagem auferida. Para o efeito, considerou-se adequado aplicar a taxa de juro comercial vigente na Índia durante o PIR. Sempre que foram apresentados pedidos fundamentados devidamente justificados nesse sentido, as despesas necessárias para a obtenção da subvenção foram deduzidas, em conformidade com a alínea a) do n.o 1 do artigo 7.o do regulamento de base.
(97)
Em conformidade com o n.o 2 do artigo 7.o do regulamento de base, estes montantes das subvenções, estabelecidos nos considerandos 95 e 96, foram repartidos pelo volume de negócios relativo às exportações durante o PIR, considerado um denominador adequado, dado que as subvenções estão subordinadas aos resultados das exportações e não foram concedidas em função das quantidades fabricadas, produzidas, exportadas ou transportadas. A margem de subvenção assim obtida ascendeu a 5,4 %.
6. Regime de isenção do imposto sobre o rendimento (Income Tax Exemption Scheme - «ITES»)
(98)
Ao abrigo deste regime, os exportadores podiam beneficiar de uma isenção fiscal parcial do imposto sobre o rendimento extraído das vendas de exportação. A base jurídica para esta isenção foi determinada pela secção 80HHC da ITA.
(99)
Esta disposição foi suprimida a partir do ano de avaliação 2005-2006 (ou seja, o exercício financeiro compreendido entre 1 de Abril de 2004 e 31 de Março de 2005) e, por conseguinte, a secção 80HHC da ITA não confere mais nenhuma vantagem após 31 de Março de 2004. Os produtores-exportadores colaborantes não beneficiaram de qualquer vantagem ao abrigo deste regime durante o PIR. Por conseguinte, como o regime foi suprimido, não deve ser passível de medidas de compensação, em conformidade com o n.o 1 do artigo 15.o do regulamento de base.
7. Regime de créditos à exportação (Export Credit Scheme - «ECS»)
a) Base jurídica
(100)
O regime é descrito pormenorizadamente na circular de base DBOD n.o DIR.(Exp).BC 02/04.02.02/2007-08 (crédito à exportação em divisas estrangeiras) e na circular de base DBOD n.o DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (crédito à exportação em rupias) do Banco Central da Índia (Reserve Bank of India - «RBI»), dirigidas a todos os bancos comerciais da Índia.
b) Elegibilidade
(101)
Podem beneficiar deste regime os fabricantes-exportadores e os comerciantes-exportadores. Estabeleceu-se que três dos produtores-exportadores tinham beneficiado de vantagens ao abrigo do ECS.
c) Aplicação prática
(102)
No âmbito deste regime, o RBI fixa as taxas de juro máximas aplicáveis aos créditos à exportação em rupias e em divisas, que os bancos comerciais podem cobrar aos exportadores. O ECS consiste em dois sub-regimes: o regime de crédito à exportação antes da expedição (packing credit), que cobre os créditos concedidos a um exportador para financiar a aquisição, a transformação, a fabricação, o acondicionamento e/ou a expedição de mercadorias antes da exportação; e o regime de crédito à exportação pós-expedição, no âmbito do qual são concedidos empréstimos para reforço dos fundos de maneio, a fim de financiar créditos sobre exportações. O Banco Central da Índia dá também instruções aos bancos no sentido de consagrarem um determinado montante do seu crédito bancário líquido ao financiamento das exportações.
(103)
Por força das circulares de base do RBI, os exportadores podem obter créditos à exportação a taxas de juro preferenciais, em comparação com as taxas de juro dos créditos comerciais normais («créditos para fundo de maneio»), que são fixadas exclusivamente com base nas condições do mercado. A diferença entre as taxas poderá ser inferior no caso das empresas que tenham uma boa classificação em termos de solvência (good credits ratings). Com efeito, estas empresas encontram-se numa posição que lhes permite obter créditos à exportação e créditos para fundo de maneio nas mesmas condições.
d) Conclusão sobre o ECS
(104)
As taxas de juro preferenciais de um crédito ECS fixadas pelas circulares de base do RBI, mencionadas no considerando 100, podem induzir uma diminuição dos encargos com os juros de um exportador em relação aos custos do crédito cujas taxas de juro sejam fixadas exclusivamente com base nas condições do mercado, sendo neste caso concedida a esse exportador uma vantagem, na acepção do n.o 2 do artigo 2.o do regulamento de base. Só por si, o financiamento de exportações não é mais seguro do que o financiamento interno. Com efeito, considera-se normalmente que este último implica maiores riscos e que o nível da garantia necessária para determinados créditos, independentemente do objecto do financiamento, constitui uma decisão de natureza puramente comercial de cada banco comercial. As diferenças das taxas de juro praticadas pelos diversos bancos resultam da metodologia do RBI, que consiste em fixar as taxas máximas para os empréstimos a praticar individualmente por cada banco comercial. Além disso, os bancos comerciais não seriam obrigados a repercutir nos respectivos clientes, no que respeita ao financiamento das exportações, taxas de juro mais vantajosas para os créditos à exportação em divisas estrangeiras.
(105)
Apesar de as taxas de crédito preferenciais no âmbito do ECS serem concedidas por bancos comerciais, esta vantagem constitui uma contribuição financeira dos poderes públicos na acepção do artigo 2.o, n.o 1, alínea a), subalínea iv), do regulamento. Neste contexto, importa realçar que, para determinar a existência de uma subvenção, nem o artigo 2.o, n.o 1, alínea a), subalínea iv), do regulamento de base nem o Acordo sobre Subvenções e Medidas de Compensação prevêem qualquer tipo de financiamento a partir do orçamento público, por exemplo, que o GI reembolse os bancos comerciais, prevendo somente que este defina orientações com vista à execução das medidas previstas no artigo 2.o, n.o 1, alínea a), subalíneas i), ii) ou iii), do regulamento de base. O RBI é uma entidade pública, sendo, por conseguinte, abrangido pela definição de «poderes públicos» que figura no n.o 3 do artigo 1.o do regulamento de base. É uma empresa 100 % pública, persegue objectivos de política nacional, por exemplo a nível de política monetária, e a sua administração é constituída por membros nomeados pelo GI. O RBI dá instruções a organismos privados na acepção do artigo 2.o, n.o 1, alínea a), subalínea iv), segundo travessão, do regulamento de base, na medida em que os bancos comerciais são obrigados a respeitar as condições que este impõe, nomeadamente no que diz respeito aos limites máximos das taxas de juro aplicáveis aos créditos à exportação previstos nas circulares de base do RBI, bem como às disposições do RBI relativas à obrigação de os bancos comerciais concederem determinado montante líquido de crédito para financiar as exportações. Tais orientações obrigam os bancos comerciais a executar as medidas referidas no artigo 2.o, n.o 1, alínea a), subalínea i), do regulamento de base, neste caso sob a forma de empréstimos preferenciais para financiar as exportações. Essa transferência directa de fundos sob a forma de empréstimos condicionados incumbiria normalmente aos poderes públicos, não diferindo, na realidade, das práticas normais dos poderes públicos, na acepção do artigo 2.o, n.o 1, alínea a), subalínea iv), do regulamento de base. Na medida em que as taxas de juro preferenciais só são aplicadas relativamente ao financiamento de operações de exportação, estando assim subordinadas aos resultados das exportações, segundo a alínea a) do n.o 4 do artigo 3.o do regulamento de base, esta subvenção é considerada específica e passível de medidas de compensação.
e) Cálculo do montante da subvenção
(106)
O montante da subvenção foi calculado com base na diferença entre a taxa de juro paga pelos créditos à exportação utilizados durante o PIR e o montante que deveria ser normalmente pago pelo crédito comercial normal utilizado pelos produtores-exportadores colaborantes. Em conformidade com o n.o 2 do artigo 7.o do regulamento de base, o montante da subvenção (numerador) foi repartido pelo volume de negócios relativo às exportações durante o PIR, considerado o denominador adequado, dado que a subvenção está subordinada aos resultados das exportações e não foi concedida em função das quantidades fabricadas, produzidas, exportadas ou transportadas.
(107)
Três produtores-exportadores colaborantes beneficiaram deste regime durante o PIR, tendo a vantagem auferida oscilado entre 0,3 % e 0,4 %.
8. Pacote de incentivos (Package Scheme of Incentives - «PSI»)
a) Base jurídica
(108)
Nos anteriores inquéritos sobre películas de poli(tereftalato de etileno), incluindo o inquérito de reexame que conduziu à instituição, pelo Regulamento (CE) n.o 367/2006 do Conselho, do direito de compensação definitivo actualmente em vigor, foram objecto de inquérito diversos regimes estatais indianos que envolviam incentivos concedidos a empresas locais. Os regimes estatais inscrevem-se no «Pacote de Incentivos» (PSI), já que podem ser diferentes os tipos de incentivo envolvidos. O inquérito estabeleceu que o direito de uma empresa beneficiar das vantagens ao abrigo do regime é estipulado no «Certificado de elegibilidade». O inquérito revelou que dois dos produtores colaborantes beneficiaram de isenção do imposto de comércio (imposto sobre as vendas) ao abrigo do PSI durante o PIR, nos termos da secção 4A da Lei sobre a Tributação do Comércio do Governo do Uttar Pradesh. Esta disposição fiscal isenta do pagamento de imposto sobre as vendas efectuadas por uma empresa no mercado nacional (tanto do imposto local como do imposto nacional sobre as vendas).
b) Elegibilidade
(109)
Para serem elegíveis, as empresas devem, por regra, investir nas zonas menos desenvolvidas de um Estado, quer mediante a implantação de novas instalações industriais, quer através de importantes investimentos na expansão ou na diversificação de instalações industriais já existentes. O principal critério para determinar o montante dos incentivos é a classificação da área em que está ou será instalada a empresa, bem como a dimensão do investimento.
c) Aplicação prática
(110)
Ao abrigo dos regimes de isenção do imposto sobre as vendas, as unidades designadas não foram obrigadas a cobrar quaisquer impostos sobre as vendas nas suas operações de venda. Da mesma forma, as unidades designadas foram isentas do pagamento do imposto sobre as vendas quando adquiriram mercadorias a fornecedores elegíveis para os regimes. Considera-se que, enquanto a isenção em relação às operações de venda não concede qualquer vantagem às unidades de venda designadas, a isenção em relação às operações de compra, pelo contrário, concede de facto uma vantagem às unidades de compra designadas.
d) Observações subsequentes à divulgação dos factos
(111)
Na sequência da divulgação dos factos, um produtor-exportador sublinhou que, ao quantificar as vantagens auferidas ao abrigo do presente regime, se considerou que os fornecedores de uma matéria-prima principal utilizada no processo de produção do produto em causa tinham beneficiado de isenção do imposto sobre as vendas. Contudo, as facturas de venda revelaram que os fornecedores em questão, na realidade, repercutiam o imposto nas suas vendas à empresa em causa. Consequentemente, uma vez que o imposto sobre as vendas foi pago pela empresa, o produtor-exportador não auferiu qualquer vantagem passível de medidas de compensação relativamente a essas compras e o montante da subvenção foi revisto em conformidade.
e) Conclusão
(112)
No âmbito do PSI, são concedidas subvenções na acepção do artigo 2.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii), e n.o 2, do regulamento de base. A isenção do pagamento de impostos sobre as vendas, no que diz respeito às aquisições, constitui uma contribuição financeira, na medida em que diminuem as receitas do Governo que, de outro modo, seriam devidas. Além disso, esta isenção concede uma vantagem às empresas, na medida em que aumenta a sua liquidez.
(113)
Só podem beneficiar do PSI as empresas que tenham investido em certas áreas geográficas, especificamente designadas, no território de um Estado na Índia. Este regime não é acessível às empresas estabelecidas fora dessas áreas. O nível das vantagens difere em função da área em questão. Considera-se que o regime tem carácter específico na acepção da alínea a) do n.o 2 e do n.o 3 do artigo 3.o do regulamento de base, sendo, por conseguinte, passível de medidas de compensação.
f) Cálculo do montante da subvenção
(114)
No que diz respeito à isenção do imposto sobre as vendas, o montante da subvenção foi calculado com base no montante dos impostos sobre as vendas que seriam normalmente devidos durante o PIR e que não foram cobrados.
(115)
Nos termos do n.o 2 do artigo 7.o do regulamento de base, o montante da subvenção (numerador) foi repartido pelo volume de negócios total das vendas no mercado interno e das vendas de exportação durante o período de inquérito de reexame, considerado um denominador adequado, dado que a subvenção não está subordinada aos resultados das exportações e não foi concedida em função das quantidades fabricadas, produzidas, exportadas ou transportadas.
(116)
Os dois produtores-exportadores colaborantes beneficiaram de subvenções ao abrigo deste regime durante o PIR, tendo a vantagem auferida oscilado entre 0,3 % e 1,4 %, respectivamente.
9. Montante das subvenções passíveis de medidas de compensação
(117)
Recorde-se que no Regulamento (CE) n.o 367/2006 do Conselho e nas alterações subsequentes, referidas nos considerandos 2, 3 e 4, se constatou que o montante das subvenções passíveis de medidas de compensação, expresso ad valorem, oscilou entre 12 % e 19,1 % para os produtores-exportadores colaborantes em causa, que colaboraram no presente reexame intercalar parcial.
(118)
Durante o presente reexame intercalar parcial, apurou-se que o montante das subvenções passíveis de medidas de compensação, expresso ad valorem, oscilou entre 5,4 % e 8,6 %, em conformidade com a lista que se segue:
Regime→
AAS (12)
DEPBS (12)
EPCGS (12)
SEZS (12)
ECS (12)
PSI
Total
Empresa↓
%
%
%
%
%
%
%
Ester Industries Limited
5,8
1,0
0,4
7,2
Garware Polyester Limited
0,5
3,9
1,0
Desprezável
5,4
Polyplex Corporati-on Limited
1,7
3,2
1,9
0,4
1,4
8,6
SRF Limited
5,4
5,4
Uflex Limited
2,1
2,7
1,0
0,3
0,3
6,4
10. Medidas de compensação
(119)
Em conformidade com as disposições do artigo 19.o do regulamento de base e os motivos do presente reexame intercalar parcial enunciados no ponto 3 do aviso de início, estabeleceu-se que o nível da subvenção em relação aos produtores-exportadores em causa diminuiu e que, por essa razão, as taxas dos direitos de compensação instituídas em relação a estes produtores-exportadores pelo Regulamento (CE) n.o 367/2006 do Conselho deverão ser alteradas em consequência.
(120)
As taxas do direito de compensação alteradas deverão ser estabelecidas de acordo com as novas taxas de subvenção apuradas durante o presente reexame intercalar, uma vez que as margens de prejuízo calculadas no inquérito anti-subvenções inicial continuam a ser mais elevadas.
(121)
Quanto a todas as outras empresas não envolvidas no presente reexame intercalar parcial, é de notar que as modalidades efectivas dos regimes objecto de inquérito e respectiva compensação não sofreram alterações após o anterior inquérito. Por conseguinte, não existe qualquer razão para recalcular as taxas de subvenção e do direito em relação a essas empresas. Assim, as taxas do direito aplicáveis a todas as outras partes, excluindo os cinco produtores-exportadores colaborantes no presente reexame, permanecem inalteradas.
(122)
As taxas individuais do direito de compensação especificadas no presente regulamento reflectem a situação constatada durante o reexame intercalar parcial. Consequentemente, só são aplicáveis às importações do produto em causa produzido por essas empresas. As importações do produto em causa fabricado por qualquer outra empresa que não seja expressamente mencionada na parte dispositiva do presente regulamento, incluindo as entidades coligadas com as empresas especificamente mencionadas, não podem beneficiar destas taxas, ficando sujeitas à taxa do direito aplicável a «todas as outras empresas».
(123)
Qualquer pedido de aplicação destas taxas individuais do direito de compensação (na sequência, nomeadamente, de uma mudança de firma da entidade ou após a criação de novas entidades de produção ou de venda) deve ser imediatamente enviado à Comissão (13), acompanhado de todas as informações pertinentes, designadamente as relativas a eventuais alterações das actividades da empresa ligadas à produção, vendas no mercado nacional e vendas de exportação, decorrentes, por exemplo, dessa mudança de firma ou da criação de novas entidades de produção e de venda. Caso se afigure adequado, e após consulta do Comité Consultivo, o regulamento será alterado em conformidade, mediante uma actualização da lista das empresas que beneficiam de taxas do direito individuais.
11. Medidas anti-dumping
(124)
Como previsto no último parágrafo do ponto 3 do aviso de início, a alteração da taxa do direito de compensação terá um impacto no direito anti-dumping definitivo instituído pelo Regulamento (CE) n.o 1292/2007, já que este último foi ajustado em inquéritos anti-dumping anteriores, a fim de evitar qualquer dupla contagem dos efeitos das vantagens que resultam das subvenções à exportação (recorde-se que o direito anti-dumping definitivo se baseou na margem de dumping, uma vez que se apurou que esta última era inferior ao nível de eliminação do prejuízo). O n.o 1 do artigo 24.o do regulamento de base e o n.o 1 do artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 384/96 do Conselho, de 22 de Dezembro de 1995, relativo à defesa contra as importações objecto de dumping de países não membros da Comunidade Europeia estabelecem que nenhum produto será sujeito simultaneamente a direitos anti-dumping e a direitos de compensação que visem corrigir uma mesma situação resultante de dumping ou da concessão de subvenções à exportação. No inquérito inicial, constatou-se que certos regimes de subvenção objecto de inquérito, que eram passíveis de medidas de compensação, constituíam subvenções na acepção da alínea a) do n.o 4 do artigo 3.o do regulamento de base. Essas subvenções, enquanto tal, afectaram os preços de exportação dos produtores-exportadores indianos, provocando assim um aumento das margens de dumping. Por conseguinte, nos termos do n.o 1 do artigo 24.o do regulamento de base, as taxas do direito anti-dumping definitivo foram ajustadas, de modo a reflectir a margem de dumping real após a instituição do direito de compensação definitivo destinado a compensar os efeitos das subvenções à exportação [ver considerando 59 do Regulamento (CE) n.o 366/2006 e considerando 11 do Regulamento (CE) n.o 1424/2006].
(125)
Consequentemente, as taxas definitivas do direito anti-dumping para os produtores-exportadores em causa devem agora ser ajustadas, para ter em conta o nível revisto da vantagem auferida devido às subvenções à exportação no PIR do presente inquérito anti-subvenções, de modo a reflectir a margem de dumping real após a instituição do direito de compensação definitivo ajustado destinado a compensar os efeitos das subvenções à exportação.
(126)
As margens de dumping anteriormente estabelecidas em relação às empresas Ester Industries Limited, Garware Polyester Limited, Polyplex Corporation Limited e Uflex Limited (conhecida, na altura, como Flex Industries Limited) (14) foram estabelecidas pelo Regulamento (CE) n.o 366/2006 do Conselho (ver considerando 50), elevando-se, para as quatro empresa em causa, a 29,3 %, 20,1 %, 3,7 % e 3,2 %, respectivamente. O nível da margem de dumping em relação à empresa SRF Limited estabelecido pelo Regulamento (CE) n.o 1424/2006 foi 15,5 %.
(127)
Tendo em conta as vantagens das subvenções à exportação apuradas no PIR e o nível da margem de dumping anteriormente estabelecida, as margens e as taxas do direito aplicáveis às empresas em causa deverão, assim, ser calculadas como indicado no quadro que se segue:
Empresa
Margem de subvenção à exportação
Margem total de subvenção
Margem de dumping anteriormente estabelecida
Direito de compensação
Direito anti-dumping
Taxa do direito total
Ester Industries Limited
7,2 %
7,2 %
29,3 %
7,2 %
22,1 %
29,3 %
Garware Polyester Limited
5,4 %
5,4 %
20,1 %
5,4 %
14,7 %
20,1 %
Polyplex Corporation Limited
7,2 %
8,6 %
3,7 %
8,6 %
0,0 %
8,6 %
SRF Limited
5,4 %
5,4 %
15,5 %
5,4 %
10,1 %
15,5 %
Uflex Limited
6,1 %
6,4 %
3,2 %
6,4 %
0,0 %
6,4 %
(128)
A fim de ter em conta o nível revisto do direito anti-dumping em relação aos cinco produtores-exportadores em causa, o Regulamento (CE) n.o 1292/2007 deverá ser alterado em conformidade,
APROVOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
O n.o 2 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 367/2006 do Conselho passa a ter a seguinte redacção:
«2. A taxa do direito de compensação definitivo aplicável ao preço líquido, franco fronteira comunitária, do produto não desalfandegado, relativamente aos produtos fabricados pelas empresas a seguir enumeradas, é a seguinte:
Empresa
Direito definitivo (%)
Código adicional TARIC
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, Índia
7,2
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, Índia
5,4
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, Índia
17,1
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, Índia
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, Índia
8,6
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122 003, Haryana, Índia
5,4
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), Índia
6,4
A027
Todas as outras empresas
19,1
A999»
Artigo 2.o
O n.o 2 do artigo 2.o do Regulamento (CE) n.o 1292/2007 do Conselho passa a ter a seguinte redacção:
«2. A taxa do direito anti-dumping definitivo aplicável ao preço líquido, franco fronteira comunitária, do produto não desalfandegado, para os produtos fabricados pelas empresas a seguir referidas, é a seguinte:
Empresa
Direito definitivo (%)
Código adicional TARIC
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, Índia
22,1
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, Índia
14,7
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, Índia
0,0
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, Índia
18,0
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, Índia
0,0
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122 003, Haryana, Índia
10,1
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), Índia
0,0
A027
Todas as outras empresas
17,3
A999»
Artigo 3.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 8 de Janeiro de 2009.