РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 април 2009 година
относно определянето на критериите за класификация на съоръженията за отпадъци в съответствие с приложение III към Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии
(нотифицирано под номер C(2009) 2856)
(2009/337/ЕО)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Директива 2006/21/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. относно управлението на отпадъците от миннодобивните индустрии и за изменение на Директива 2004/35/ЕО (1), и по-специално член 22, параграф 1, буква ж) от нея,
като има предвид, че:
(1)
За да се осигури общовалидно оценяване на критериите, формулирани в приложение III към Директива 2006/21/ЕО, е необходимо да се определи методика и, когато това е възможно, да се фиксират гранични стойности с оглед различните видове съоръжения за отпадъци, тяхното поведение в краткосрочен и дългосрочен план, както и през целия им експлоатационен период.
(2)
От техническа гледна точка е уместно съоръженията, съдържащи само инертни отпадъци или незамърсени почви, да бъдат освободени от оценка по критериите за наличие на опасни вещества или опасни отпадъци.
(3)
Потенциалната опасност, предизвиквана от дадено съоръжение за отпадъци, може значително да се променя през периода на експлоатация и след закриване на съоръжението. Следователно трябва, когато това е необходимо, да се преразглежда класификацията на съоръжението, като такова преразглеждане следва да се извършва поне веднъж - в края на експлоатационния период.
(4)
За оценката на потенциалната опасност за загуба на човешки живот и на опасността за човешкото здраве в случай на нарушаване на конструктивната цялост или на неправилна експлоатация на дадено съоръжение следва при провеждането на такива оценки да се отчита реалното постоянно присъствие на хора в зоните, които могат да бъдат засегнати.
(5)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета, учреден съгласно член 18 от Директива 2006/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Дадено съоръжение за отпадъци се класифицира в категория А съгласно първото тире от приложение III към Директива 2006/21/ЕО, ако прогнозните последици в краткосрочен и дългосрочен план от повреда, дължаща се на нарушаване на конструктивната цялост или на неправилна експлоатация на съоръжението за отпадъци, биха могли да доведат до:
а)
потенциална опасност за загуба на човешки живот, освен ако тази опасност не е пренебрежимо малка;
б)
сериозна опасност за човешкото здраве;
в)
сериозна опасност за околната среда.
2. За целите на споменатата в параграф 1 класификация при оценката на потенциалната опасност на съоръжението следва да се разглежда цялостният жизнен цикъл на съоръжението, включително периодът след неговото затваряне.
Член 2
1. По смисъла на настоящото решение конструктивна цялост на съоръжение за отпадъци означава неговата възможност да задържа в рамките на своите граници отпадъците по предвидения в проекта му начин.
2. Нарушаване на конструктивната цялост означава всички възможни видове повреди във връзка с конструктивните елементи на съответното съоръжение за отпадъци.
3. Оценката на последиците от нарушаване на конструктивната цялост следва да включва прякото въздействие на всеки материал, транспортиран от съоръжението в резултат на повредата, както и породените краткосрочни и дългосрочни последици.
Член 3
1. По смисъла на настоящото решение неправилна експлоатация на съоръжение за отпадъци означава всяка експлоатация, която може да предизвика голяма авария, включително неефективност или неприлагане на мерките за защита на околната среда и погрешен или недостатъчно съответстващ на изискванията проект.
2. Оценката на изпускането на замърсители в резултат на неправилна експлоатация следва да включва както последиците от краткосрочни пулсации, така и продължителното изпускане на замърсители. Тази оценка следва да обхваща експлоатационния период на съоръжението, както и продължителен период след неговото затваряне. Тя следва да включва оценка на потенциалните опасности, дължащи се на съоръжения, които съдържат реагиращи отпадъци, независимо дали тези отпадъци са класифицирани като опасни или неопасни съгласно Директива 91/689/ЕИО на Съвета (3).
Член 4
1. Държавите-членки следва да оценяват последиците от повреда, дължаща се на нарушаване на конструктивната цялост или на неправилна експлоатация на дадено съоръжение за отпадъци, в съответствие с изискванията в параграфи 2, 3 и 4.
2. Потенциалната опасност за загуба на човешки живот или опасността за човешкото здраве ще се считат за незначителни или не представляващи сериозна заплаха, ако не се очаква други хора освен работещите по експлоатацията на съоръжението да присъстват непрекъснато или за продължителни периоди от време в потенциално застрашената зона. Уврежданията на здравето, водещи до инвалидност и продължителни болестни състояния, ще се считат за сериозни опасности за човешкото здраве.
3. Потенциалната опасност за околната среда няма да се счита за сериозна, ако:
а)
интензивността на потенциалния замърсител намалява значително за кратък период от време;
б)
повредата не води до постоянно или дългосрочно увреждане на околната среда;
в)
засегнатата околна среда може да бъде възстановена чрез малки по обем дейности за почистване и възстановяване.
4. При установяването на потенциална опасност за загуба на човешки живот или на опасност за човешкото здраве или за околната среда конкретните оценки на степента на потенциалните въздействия следва да се разглеждат в контекста на веригата източник-път на разпространение-рецептор.
В случаите, при които липсва път на разпространение между източника и рецептора, съответното съоръжение не трябва да се класифицира в категория А въз основа на повреда, дължаща се на нарушение на конструктивната цялост или на неправилна експлоатация.
Член 5
1. В случай на нарушение на конструктивната цялост на стените на хвостохранилища ще се счита, че е застрашен човешки живот, когато водата или хвостът е поне 0,7 m над нивото на терена или когато скоростта на водата или хвоста надхвърля 0,5 m/s.
2. Оценката на потенциалната опасност за загуба на човешки живот или на опасността за човешкото здраве следва да обхваща поне следните фактори:
а)
размера и характеристиките на съоръжението, включително неговия проект;
б)
количествените и качествените характеристики на отпадъците в съоръжението, включително техните физични и химични свойства;
в)
топографията на площадката на съоръжението, включително влажностните характеристики;
г)
времето за достигане на потенциална приливна вълна до райони, където има хора;
д)
скоростта на разпространение на приливната вълна;
е)
прогнозното ниво на водата или хвоста;
ж)
темпа на покачване на нивото на водата или хвоста;
з)
всякакви други специфични за площадката фактори, които биха могли да повлияят на потенциалната опасност за загуба на човешки живот или на опасността за човешкото здраве.
Член 6
1. В случаите на свличания на насипища (табани) всяка движеща се маса от отпадъци ще се счита за опасна за живота, ако има наличие на хора в обсега на движещата се маса.
2. Оценката на потенциалната опасност за загуба на човешки живот или на опасността за човешкото здраве следва да обхваща най-малко следните фактори:
а)
размера и характеристиките на съоръжението, включително неговия проект;
б)
количествените и качествените характеристики на отпадъците в съоръжението, включително техните физични и химични свойства;
в)
ъгъла на откоса на насипището (табана);
г)
потенциалната опасност от акумулиране на подземни води в насипището (табана);
д)
стабилността на геоложката основа;
е)
топографията;
ж)
близостта до течащи води, съоръжения, сгради;
з)
наличието на минни изработки;
и)
всякакви други специфични за площадката фактори, които могат значително да допринесат за наличието на риск от разглежданото съоръжение.
Член 7
1. Праговата стойност, спомената във второто тире на приложение III към Директива 2006/21/ЕО, следва да се определя като отношение между теглата на база суха маса на:
а)
количеството на отпадъците, класифицирани като опасни в съответствие с Директива 91/689/ЕИО, което се очаква, че ще се натрупа в съоръжението в края на проектния експлоатационен период; и
б)
общото количество отпадъци, което се очаква, че ще се натрупа в съоръжението в края на проектния експлоатационен период.
2. В случаите, когато посоченото в параграф 1 отношение надхвърля 50 %, съоръжението следва да се класифицира в категория А.
3. В случаите, когато посоченото в параграф 1 отношение е между 5 и 50 %, съоръжението също следва да се класифицира в категория А.
Такова съоръжение, обаче, е възможно да не се класифицира в категория А в случаите, когато това е обосновано чрез оценка на рисковете за конкретната площадка, насочена специално към въздействията на опасните отпадъци и разработена като част от класификацията, базираща се на последиците от повреда в резултат на нарушение на конструктивната цялост или на неправилна експлоатация, която оценка показва, че съоръжението не би трябвало да се класифицира в категория А по причина на наличието в него на опасни отпадъци.
4. В случаите, когато посоченото в параграф 1 отношение е под 5 %, съоръжението не следва да се класифицира в категория А по причина на наличието в него на опасни отпадъци.
Член 8
1. Държавите-членки следва да оценяват до каква степен критерият, формулиран в третото тире от приложение III към Директива 2006/21/ЕО, се изпълнява в съответствие със съображенията, посочени в параграфи 2, 3 и 4.
2. За новопроектираните хвостохранилища трябва да се използва следната методика:
а)
следва да се изготви инвентаризация на всички вещества и препарати, използвани в технологичния процес, които впоследствие се депонират с хвоста в хвостохранилището;
б)
за всяко вещество или препарат следва да се направи оценка на годишните количества, използвани в технологичния процес, за всяка година от проектния експлоатационен период;
в)
за всяко вещество или препарат следва да се определи дали е опасно вещество или препарат по смисъла на Директива 67/548/ЕИО на Съвета (4) и Директива 1999/45/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5);
г)
за всяка година от проектния експлоатационен период следва да се определи годишното нарастване на количеството на водата в хвостохранилището (ΔQi), изчислено на база на отделеното количество хвост в сухо състояние по формулата, посочена в приложение I;
д)
за всяко опасно вещество или препарат, идентифицирани съгласно буква в), следва да се оцени неговата максимална годишна концентрация (C max) в течна фаза, в съответствие с формулата, посочена в приложение II.
Ако на база на оценките на максималните годишни концентрации (C max) се окаже, че течната фаза се счита за „опасна“ по смисъла на Директива 1999/45/ЕО или Директива 67/548/ЕИО, съоръжението следва да бъде класифицирано в категория А.
3. За действащите хвостохранилища класификацията на съоръжението следва да се основава или на описаната в параграф 2 методика, или на непосредствен химичен анализ на водата и твърдите вещества, намиращи се в съоръжението. Ако се окаже, че течната фаза и нейните съставки трябва да бъдат считани за опасен препарат по смисъла на Директива 1999/45/ЕО или Директива 67/548/ЕИО, съоръжението следва да бъде класифицирано в категория А.
4. За съоръженията с купово излугване, където се добиват метали от насипана руда чрез използване на излугващи разтвори, държавите-членки следва да предприемат изследване за наличие на опасни вещества при закриването на съоръженията, на базата на инвентаризация на използваните излугващи химикали и на остатъчните концентрации на тези химикали в дренажните води след завършване на промивката. Ако се окаже, че тези инфилтратни води трябва да бъдат считани за опасен препарат по смисъла на Директива 1999/45/ЕО или Директива 67/548/ЕИО, съоръжението следва да бъде класифицирано в категория А.
Член 9
Членове 7 и 8 от настоящото решение не се прилагат за съоръжения за отпадъци, които съдържат само инертни отпадъци или незамърсена почва.
Член 10
В случаите, когато са налице съществени промени в разрешителното или значителни изменения в експлоатационните условия, следва да бъде направено преразглеждане на класификацията от компетентния орган по смисъла на Директива 2006/21/ЕО.
Това преразглеждане следва да бъде направено не по-късно от края на експлоатационния период на съоръжението.
Член 11
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 20 април 2009 година.
DECISÃO DA COMISSÃO
de 20 de Abril de 2009
relativa à definição dos critérios de classificação das instalações de resíduos de acordo com o anexo III da Directiva 2006/21/CE do Parlamento Europeu e do Conselho relativa à gestão dos resíduos de indústrias extractivas
[notificada com o número C(2009) 2856]
(2009/337/CE)
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta a Directiva 2006/21/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 15 de Março de 2006, relativa à gestão dos resíduos de indústrias extractivas e que altera a Directiva 2004/35/CE (1), nomeadamente o n.o 1, alínea g), do artigo 22.o,
Considerando o seguinte:
(1)
A fim de assegurar uma avaliação comum dos critérios estabelecidos no anexo III da Directiva 2006/21/CE, é necessário definir uma metodologia e, sempre que possível, fixar valores-limite, tomando em consideração os diferentes tipos de instalações de resíduos e o seu comportamento a curto e a longo prazo, bem como em toda a sua fase de funcionamento.
(2)
É adequado, de um ponto de vista técnico, dispensar as instalações de resíduos que contêm apenas resíduos inertes ou solo não poluído da avaliação dos critérios relativos à presença de substâncias perigosas ou de resíduos perigosos.
(3)
O risco potencial representado por uma instalação de resíduos pode alterar-se significativamente durante as fases de funcionamento e de encerramento da instalação. Por conseguinte, é adequado proceder à revisão da classificação das instalações conforme necessário e, no mínimo, no termo da fase de funcionamento.
(4)
A fim de avaliar o potencial de perda de vidas e de perigo para a saúde humana em casos de perda de integridade estrutural ou de funcionamento incorrecto de uma instalação, a presença permanente efectiva de pessoas em áreas potencialmente afectadas deveria ser tida em conta quando da avaliação da importância dessa potencial perda de vidas ou de perigo para a saúde humana.
(5)
As medidas previstas na presente decisão estão em conformidade com o parecer do comité instituído pelo artigo 18.o da Directiva 2006/12/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (2),
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
1. Uma instalação de resíduos deve ser classificada na categoria A em conformidade com o primeiro travessão do anexo III da Directiva 2006/21/CE se as consequências previsíveis, a curto ou a longo prazo, de um falha decorrente de perda de integridade estrutural ou de funcionamento incorrecto de uma instalação de resíduos puderem resultar em:
a)
Potencial perda de vidas não negligenciável;
b)
Perigo grave para a saúde humana;
c)
Perigo grave para o ambiente.
2. Para efeitos da classificação referida no n.o 1, o ciclo de vida completo da instalação, incluindo a fase de pós-encerramento, deve ser tido em conta na avaliação do potencial de risco da instalação.
Artigo 2.o
1. Para efeitos da presente decisão, entende-se por integridade estrutural de uma instalação de resíduos a sua capacidade para conter os resíduos dentro dos limites da instalação da forma prevista.
2. A perda de integridade estrutural deve abranger todos os possíveis mecanismos de falha relevantes para as estruturas da instalação de resíduos em causa.
3. A avaliação das consequências da perda de integridade estrutural deve incluir o impacto imediato de qualquer material transportado da instalação em consequência da falha, bem como os efeitos daí resultantes a curto e a longo prazo.
Artigo 3.o
1. Para efeitos da presente decisão, entende-se por funcionamento incorrecto da instalação de resíduos qualquer operação que possa causar um acidente grave, incluindo o mau funcionamento de medidas de protecção do ambiente e a concepção defeituosa ou insuficiente.
2. A avaliação da libertação de contaminantes resultantes de um funcionamento incorrecto deve incluir os efeitos da libertação pontual a curto prazo e da libertação a longo prazo de contaminantes. Essa avaliação deve abranger o período de funcionamento da instalação, bem como o período a longo prazo após o seu encerramento. Deve incluir uma avaliação dos potenciais riscos constituídos pelas instalações que contêm resíduos reactivos, independentemente da classificação dos resíduos como perigosos ou não perigosos ao abrigo da Directiva 91/689/CEE do Conselho (3).
Artigo 4.o
1. Os Estados-Membros devem avaliar as consequências de uma falha decorrente da perda de integridade estrutural ou de funcionamento incorrecto de uma instalação de resíduos em conformidade com o estabelecido nos n.os 2, 3 e 4.
2. O potencial de perda de vidas ou de perigo para a saúde humana deve ser considerado negligenciável ou sem gravidade se não for de esperar que as pessoas que poderiam ser afectadas, para além dos trabalhadores da instalação, estejam presentes permanentemente ou durante períodos prolongados na área potencialmente afectada. Os danos pessoais que resultam em incapacidade ou em estados prolongados de doença devem ser considerados perigos graves para a saúde humana.
3. O perigo potencial para o ambiente deve ser considerado sem gravidade se:
a)
A intensidade da potencial fonte de contaminação diminuir significativamente num curto período de tempo;
b)
A falha não resultar em danos ambientais permanentes ou duradouros;
c)
O meio ambiente afectado puder ser reabilitado mediante pequenas acções de limpeza e recuperação.
4. Ao estabelecer o potencial de perda de vidas ou de perigo para a saúde humana ou para o ambiente, as avaliações específicas da extensão dos potenciais impactos devem ser efectuadas tendo em conta o contexto da cadeia fonte-via-receptor.
Quando não existe uma via entre a fonte e o receptor, a instalação em causa deve ser classificada na categoria A com base na falha devida à perda de integridade estrutural ou ao funcionamento incorrecto.
Artigo 5.o
1. Em caso de perda de integridade estrutural em barragens de rejeitados, deve considerar-se que existe uma ameaça para a vida humana sempre que os níveis de água ou de lamas atinjam, no mínimo, 0,7 m acima do solo ou sempre que a velocidade da água ou das lamas for superior a 0,5 m/s.
2. A avaliação do potencial de perda de vidas e de perigo para a saúde humana deve incluir, pelo menos, os seguintes factores:
a)
Dimensão e propriedades da instalação, incluindo a sua concepção;
b)
Quantidade e qualidade, incluindo propriedades físicas e químicas dos resíduos presentes na instalação;
c)
Topografia do sítio da instalação, incluindo características relativas à estanquidade;
d)
Tempo necessário para uma potencial onda de inundação atingir áreas em que estão presentes pessoas;
e)
Velocidade de propagação da onda de inundação;
f)
Nível previsível da água ou das lamas;
g)
A taxa de subida dos níveis de água ou de lamas;
h)
Quaisquer factores relevantes e específicos do sítio que possam influenciar o potencial de perda de vidas ou de perigo para a saúde humana.
Artigo 6.o
1. Em caso de deslizamentos de escombreiras, qualquer massa de resíduos em movimento deve ser considerada susceptível de ameaçar vidas humanas se as pessoas permanecerem na proximidade da massa de resíduos em movimento.
2. A avaliação do potencial de perda de vidas e de perigo para a saúde humana deve incluir, pelo menos, os seguintes factores:
a)
Dimensão e propriedades da instalação, incluindo a sua concepção;
b)
Quantidade e qualidade, incluindo propriedades físicas e químicas dos resíduos presentes na instalação;
c)
Declive da escombreira;
d)
Potencial acumulação de águas subterrâneas internas dentro da escombreira;
e)
Estabilidade subterrânea;
f)
Topografia;
g)
Proximidade de cursos de água, construções e edifícios;
h)
Trabalhos mineiros;
i)
Quaisquer outros factores específicos do sítio que possam significativamente contribuir para o risco representado pela estrutura.
Artigo 7.o
1. Deve ser determinado o limiar referido no segundo travessão de anexo III da Directiva 2006/21/CE, como a percentagem em massa da matéria seca de:
a)
Todos os resíduos classificados como perigosos de acordo com a Directiva 91/689/CEE e previsivelmente presentes na instalação no termo do período projectado de funcionamento da instalação; e
b)
Resíduos previsivelmente presentes no termo do período de funcionamento projectado.
2. Quando a percentagem referida no n.o 1 é superior a 50 %, a instalação deve ser classificada como de categoria A.
3. Quando a percentagem referida no n.o 1 se situa entre 5 % e 50 %, a instalação deve ser classificada como de categoria A.
Contudo, essa instalação não pode ser classificada como categoria A quando justificado por uma avaliação dos riscos específica do sítio, com especial ênfase nos efeitos dos resíduos perigosos, realizada como elemento da classificação baseada nas consequências de falhas devidas a perda de integridade ou de funcionamento incorrecto e que demonstre que a instalação não deve ser classificada como de categoria A com base nos teores de resíduos perigosos.
4. Quando a percentagem referida no n.o 1 é inferior a 5 %, então a instalação não deve ser classificada como de categoria A com base nos resíduos perigosos.
Artigo 8.o
1. Os Estados-Membros devem avaliar se o critério estabelecido no terceiro travessão do anexo III da Directiva 2006/21/CE é cumprido em conformidade com as considerações previstas nos n.o 2, 3 e 4.
2. No que diz respeito às bacias de rejeitados planeadas, deve ser utilizada a seguinte metodologia:
a)
Deve ser efectuado um inventário das substâncias e preparações utilizadas na transformação que são subsequentemente descarregadas com as lamas de rejeitados para as bacias de rejeitados;
b)
Relativamente a cada substância e preparação, devem ser estimadas as quantidades anuais utilizadas no processo em cada ano do período de funcionamento previsto da instalação;
c)
Relativamente a cada substância e preparação, deve ser determinado se esta é uma substância ou preparação perigosa na acepção da Directiva 67/548/CEE do Conselho (4) e da Directiva 1999/45/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (5);
d)
Relativamente a cada ano de funcionamento previsto da instalação, deve ser calculado o aumento anual de água armazenada (ΔQi) nas bacias de rejeitados em condições de estado estacionário, de acordo com a fórmula definida no anexo I;
e)
Relativamente a cada substância ou preparação perigosa identificada em conformidade com o estabelecido na alínea c), deve ser estimada a concentração máxima anual (C max) na fase aquosa de acordo com a fórmula definida no anexo II.
Se, com base na estimativa das concentrações máximas anuais (C max), a fase aquosa for considerada «perigosa» na acepção das Directiva 1999/45/CE ou da Directiva 67/548/CEE, a instalação deve ser classificada como uma instalação de categoria A.
3. Relativamente a bacias de rejeitados em funcionamento, a classificação da instalação deve basear-se na metodologia prevista no n.o 2 ou na análise química directa da água e dos sólidos presentes na instalação. Se a fase aquosa e os seus componentes tiverem de ser considerados uma preparação perigosa na acepção da Directiva 1999/45/CE ou da Directiva 67/548/CEE, a instalação deve ser classificada como uma instalação de categoria A.
4. Nas instalações de lixiviação em escombreiras em que os metais são extraídos das escombreiras de minerais por percolação de soluções de lixiviação, os Estados-Membros devem efectuar uma triagem das substâncias perigosas quando procedem ao encerramento com base num inventário dos produtos químicos de lixiviação utilizados e nas concentrações residuais desses produtos químicos de lixiviação na drenagem após conclusão da lavagem. Se os lixiviados tiverem de ser considerados uma preparação perigosa na acepção da Directiva 1999/45/CE ou da Directiva 67/548/CEE, a instalação deve ser classificada como uma instalação de categoria A.
Artigo 9.o
Os artigos 7.o e 8.o da presente decisão não são aplicáveis a instalações de resíduos que contenham apenas resíduos inertes ou solo não poluído.
Artigo 10.o
A autoridade competente deve proceder a uma revisão da classificação na acepção da Directiva 2006/21/CE se a licença for substancialmente alterada ou se as condições de funcionamento tiverem sido significativamente modificadas.
Essa revisão deve ser realizada o mais tardar no termo do período de funcionamento da instalação.
Artigo 11.o
Os Estados-Membros são os destinatários da presente decisão.
Feito em Bruxelas, em 20 de Abril de 2009.