32006R1198
L 223/1
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 1198/2006 НА СЪВЕТА
от 27 юли 2006 година
за Европейския фонд за рибарство
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално членове 36 и 37 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
като взе предвид становището на Комитета на регионите (3),
като има предвид, че:
(1)
Развитието на риболовния флот на Общността трябва по-специално да се регулира съгласно решенията, които Съветът и Комисията са задължени да вземат по силата на глава II от Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (4).
(2)
Целта на общата политика в областта на рибарството следва да бъде осигуряване на устойчива експлоатация на живи водни ресурси и на аквакултура в контекста на устойчивото развитие, като се отчитат екологични, икономически и социални аспекти по един балансиран начин.
(3)
Обхватът на общата политика в областта на рибарството се разширява в посока опазване, управление и експлоатация на живи водни ресурси и аквакултура, в посока на преработката и пускането на пазара на рибни продукти и продукти на аквакултурата дотолкова, доколкото тези дейности се практикуват на територията на държавите-членки, във водите на Общността или от риболовни кораби на Общността или граждани на държавите-членки.
(4)
Съгласно член 33, параграф 2 от Договора трябва да се вземе предвид специфичното естество на дейностите, които възникват в резултат от социалната структура на сектора и от структурните и природни несъответствия между различните региони, заети в риболовни дейности.
(5)
Елементът устойчиво развитие от общата политика в областта на рибарството е интегриран в разпоредбите, управляващи структурните фондове, от 1993 г. Неговото изпълнение трябва да се извършва в контекста на устойчивото развитие чрез средствата на Европейския фонд за рибарство (наричан по-нататък ЕФР).
(6)
Тъй като принципната цел на настоящия регламент, именно да подпомага общата политика в областта на рибарството, не може да се постигне задоволително от държавите-членки при наличието на структурните проблеми, с които се сблъскват в развитието на сектор рибарство и при ограниченията върху финансовите ресурси на държавите-членки в един разширен Съюз, и следователно може да се постигне по-добре на ниво Общността, чрез осигуряване на многобюджетно финансиране, съсредоточено върху съответните приоритети, то Общността може да приеме мерки, в съответствие с принципа на субсидиарност, съдържащ се в член 5 от Договора. В съответствие с принципа на пропорционалност, определен в същия член, настоящият регламент не излиза извън рамките на необходимото за постигане на тази цел.
(7)
Общата политика в областта на рибарството и следователно ЕФР, трябва да включва приоритетите на Общността за устойчиво развитие, както са дефинирани в заключенията на Европейския съвет от Лисабон, от 23 и 24 март 2000 г. и Европейския съвет от Гьотеборг, от 15 и 16 юни 2001 г.
(8)
Изготвянето на програми следва да осигури координацията на ЕФР с останалите фондове, насочени към устойчивото развитие, както и със структурните фондове и другите фондове на Общността.
(9)
Дейността на ЕФР и операциите, които той подпомага финансово, следва да бъдат съвместими с останалите политики на Общността и да спазват цялото законодателство на Общността.
(10)
Действията на Общността следва да бъдат допълнение към действията, извършвани от държавите-членки или да внасят своя принос към тези действия. С оглед осигуряване на значителна добавена стойност трябва да се засили партньорството. Това партньорство, изцяло съобразено с националните разпоредби и практики на държавите-членки, засяга регионалните, местните и останалите публичноправни органи, а също и други компетентни органи, включително онези, отговорни за опазване на околната среда и за насърчаване равенството между половете, икономическите и социални партньори и други компетентни органи. Заинтересованите партньори трябва да бъдат включени в подготовката, изпълнението, мониторинга и оценката на помощта.
(11)
Съгласно член 274 от Договора държавите-членки трябва да си сътрудничат с Комисията, за да гарантират съответствие с принципите на доброто финансово управление. За тази цел настоящият регламент определя условията, позволяващи на Комисията да упражнява своите отговорности по изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз.
(12)
Щом като дейностите на ЕФР трябва да бъдат ефективни и прозрачни, отговорностите на държавите-членки и на Общността следва да бъдат определени много точно. Тези отговорности се определят за всеки етап от програмирането, мониторинга, оценката и контрола. Без да се засягат правомощията, предоставени на Комисията, изпълнението и инспекцията на помощта трябва да бъде задължение главно на държавите-членки.
(13)
Членове 2 и 3 от Договора гарантират премахване на неравенството и поощряване на равенството между половете.
(14)
Комисията следва да направи индикативна разбивка на наличните средства, отпуснати за финансови задължения, с помощта на обективен и прозрачен метод, със значителна концентрация върху регионите, обхванати от цел „Сближаване“.
(15)
Средствата, налични в ЕФР, следва да се индексират на фиксиран курс за целите на програмирането им.
(16)
С цел засилване на насърчителния ефект на ресурсите от Общността чрез поощряване, доколкото е възможно, на прибягването до частни източници за финансиране и, за да се отчита по-добре доходността на операциите, формите за помощ от ЕФР трябва да се разнообразяват и размера на помощта да се диференцира с оглед подкрепа на интересите на Общността, като се насърчава използването на широк набор финансови ресурси и като се ограничава финансовия принос на ЕФР, чрез поощряване на подходящи форми за помощ.
(17)
За да се засили стратегическото съдържание на общата политика в областта на рибарството в синхрон с приоритетите на Общността за устойчиво развитие на рибарството и аквакултурата, всяка държава-членка, след консултации с Комисията, следва да приеме национален стратегически план по всички приложими аспекти на общата политика в областта на рибарството.
(18)
За да се отговори на необходимостта от опростяване и децентрализация, програмирането и финансовото управление следва да се извършва единствено на ниво оперативна програма и приоритетни оси, като се прекратят допълненията към програмата и рамките за помощ от Общността.
(19)
Системата за програмиране следва да се опрости. За тази цел дейностите на ЕФР следва да приемат формата на една-единствена оперативна програма за дадена държава-членка, съгласно нейната национална структура. Програмирането обхваща периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г.
(20)
Приемането от страна на Съвета на многогодишните планове за възстановяване и плановете за управление, е абсолютен приоритет и те трябва да бъдат придружени от планове за приспособяване на риболовното усилие съгласно ЕФР.
(21)
Неподновяването на споразумение за рибарство между Общността и трета страна, или значителното съкращаване на възможностите за риболов съгласно международно или друго споразумение, трябва също да доведе до изготвяне на многогодишни планове за управление на риболовното усилие, насочени към приспособяване на риболовния флот на Общността към новата ситуация.
(22)
Следва също да се заложат и разпоредби за приспособяване на риболовното усилие във връзка с приемането на спешни мерки от държавите-членки или Комисията, както е предвидено в членове 7 и 8 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
(23)
Следва също да се заложат разпоредби за приспособяване на риболовното усилие във връзка с приемането на национални схеми за изваждане от експлоатация като част от задълженията, посочени в членове 11-16 от Регламент (ЕО) № 2371/2002.
(24)
Флотът на Общността следва да се преструктурира с цел адаптиране към наличните и достъпни ресурси.
(25)
Следва да се заложат разпоредби за помощи за инвестиции на борда, по-специално, за да се отговори на необходимостта за преструктуриране на риболовния флот на Общността чрез помощи за рибарите и корабособствениците за подмяна на двигатели с нови такива, със същата или по-малка мощност.
(26)
Освен това, трябва да се предвидят специфични разпоредби, адресирани към спецификата на дребномащабните крайбрежни риболовни стопанства.
(27)
За преструктурирането на риболовния флот на Общността са необходими социално-икономически придружаващи мерки.
(28)
Следва да се заложат подробни правила за отпускане на суми и финансова компенсация за рибари и собственици на риболовни кораби в случаите на временно преустановяване на риболовните дейности.
(29)
За сектора рибарство е жизнено важно да се постигне устойчив баланс между водните ресурси и тяхната експлоатация, като се отчита влиянието върху околната среда. Следователно следва да се приемат подходящи мерки не само за защита на хранителната верига, но също за аквакултурата и преработвателната промишленост.
(30)
Следва да се заложат подробни правила за отпускане на помощи за аквакултура, риболов във вътрешни водоеми, преработка и пускане на пазара на рибни продукти и продукти на аквакултурата, като същевременно се гарантира, че тези сектори ще запазят икономическа жизненост. За тази цел е необходимо да се определят ограничен брой приоритетни цели за помощи и да се фокусира върху структурната помощ за аквакултура, преработка и пускане на пазара на рибни продукти и продукти на аквакултурата за микро-, малки и средни предприятия, с приоритет за микро- и малките предприятия.
(31)
Мерките от общ интерес с по-широк обхват от мерките, които обикновено се предприемат от частните предприятия, също трябва да бъдат подпомагани от ЕФР.
(32)
Необходимо е да се предвидят съпътстващи мерки за общата политика в областта на рибарството, по-специално намаляване на нейното социално-икономическо влияние чрез прилагане на стратегии за местно развитие, насочени към устойчивото развитие на рибарските райони.
(33)
Като се отчита разнообразието на ситуациите и районите навсякъде в Общността, политиката за развитие на рибарските райони трябва да формира част от цялостен подход на базата на подходяща териториална стратегия, да бъде адаптирана в местния контекст, да бъде максимално децентрализирана, да дава преференции на участници на място, да бъде основана на подход отдолу-нагоре, да позволява малки операции и да осигурява значително участие на участници от частния сектор.
(34)
Чрез техническа помощ ЕФР следва да подпомага оценките, изследванията и обмена на опит с цел да улесни изпълнението на оперативната програма и да поощри иновационни подходи и практики за ясно и прозрачно изпълнение.
(35)
Изпълнението на операциите на ЕФР от държавите-членки чрез съвместно управление следва да осигури достатъчно гаранции относно подробностите и качеството на изпълнение, резултатите от операциите и тяхната оценка, доброто финансово управление и неговия надзор.
(36)
Ефективността и въздействието на операциите на ЕФР зависи също от подобрената и по-задълбочена оценка. Следва да се определят отговорностите на държавите-членки и Комисията в тази връзка и да се въведат разпоредби, които да осигурят надеждността на оценката.
(37)
В интерес на доброто работно партньорство и подходящото популяризиране на помощта от Общността, трябва да се осигури възможно най-широката информираност и популяризиране. Органите, осъществяващи управление на помощта следва да са отговорни за този аспект и за информиране на Комисията за взетите мерки.
(38)
Целесъобразно е да се установят горни граници за дял на публично финансиране за дадена операция.
(39)
Уместно е също да се установят горни граници за принос от ЕФР във връзка с общия публичен разход за приоритетна ос.
(40)
С цел да се гарантира ефикасното и правилно изпълнение, следва да се определят задълженията на държавите-членки във връзка със системите за управление и контрол, сертифицирането на разходите и предотвратяването, откриването и корекцията на нередностите и нарушенията на правото на Общността. По-специално, относно управлението и контрола е необходимо да се установят условията, посредством които държавите-членки гарантират, че такива системи съществуват и функционират задоволително.
(41)
Държавите-членки следва да приемат мерки, с които да гарантират правилното функциониране на системите за управление и контрол. За тази цел се посочват управляващ орган, сертифициращ орган и одитиращ орган за всяка оперативна програма и се определят техните отговорности. Тези отговорности следва да се отнасят преди всичко до доброто финансово изпълнение, организацията на оценката, сертифицирането на разходите, одита и съответствието с правото на Общността. Следва да се създаде разпоредба за редовни срещи между Комисията и заинтересованите национални органи, с цел да се контролират помощите.
(42)
Следва да се постави като условие, че мониторинговият комитет е орган, назначен от държавата-членка с цел осигуряване качеството на изпълнение на оперативната програма.
(43)
Показателите и отчетите за изпълнението са съществени за мониторинга и следва да бъдат по-добре дефинирани, за да отразяват надеждно напредъка и качеството на изпълнение на оперативната програма.
(44)
Без да се засягат съществуващите правомощия на Комисията относно финансовия контрол, следва да се засили сътрудничеството между държавите-членки и Комисията в тази област.
(45)
Правилата и процедурите, регулиращи задълженията и плащанията, следва да се опростят, за да се осигури постоянен паричен поток. Предварително финансиране от ЕФР в размер на 7 % би ускорило изпълнението на оперативната програма.
(46)
Освен прекратяване на плащанията, когато се открие сериозен недостатък в системите за управление и контрол, следва да има мерки, позволяващи на упълномощаващото лице чрез делегиране да прекъсне плащанията, щом са налице доказателства за съмнение за съществен недостатък в доброто действие на тези системи или мерки, позволяващи на Комисията да направи удръжки от плащанията, ако държавата-членка не е изпълнила всички останали мерки от корективния план за действие.
(47)
За да се осигури доброто управление на ресурсите на Общността, следва да се направят подобрения на прогнозирането и осъществяването на разходите. За тази цел държавите-членки следва редовно да изпращат на Комисията техните прогнози за използването на ресурсите на Общността и всякакви закъснения по финансовото изпълнение следва да водят да връщане на авансовите суми и автоматично отпадане на задълженията за плащане.
(48)
Процедурите за приключване следва да бъдат опростени и да предлагат възможността на онези държави-членки, които желаят това в съответствие с графика, който са избрали, да приключат частично тяхната оперативна програма по отношение на завършените операции. Следва да се предвиди подходящата рамка за такова приключване.
(49)
Мерките, необходими за изпълнение на настоящия регламент, следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/EО на Съвета от 28 юни 1999 г. относно установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (5), съгласно процедурата за управление от член 4 от това решение. В някои случаи обаче, а също и с оглед ефективността, най-подходяща е консултативната процедура, предвидена в член 3 от това решение.
(50)
Следва да се определят подробни преходни разпоредби, които да позволят подготовката на ново програмиране непосредствено след влизането в сила на настоящия регламент и които да гарантират, че помощта към държавите-членки няма да бъде прекъсната поради предстоящото приемане на оперативната програма в съответствие с настоящия регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ЦЕЛИ И ОБЩИ ПРАВИЛА НА ПОМОЩТА
ГЛАВА I
Обхват и дефиниции
Член 1
Обхват
Настоящият регламент създава Европейски фонд за рибарство (наричан по-долу „ЕФР“) и определя рамката за подкрепа от Общността, предназначена за устойчивото развитие на сектор рибарство, рибарските райони и риболова във вътрешни водоеми.
Член 2
Географски обхват
1. Мерките, предвидени в настоящия регламент, се прилагат за цялата територия на Общността.
2. Чрез дерогация от параграф 1, за помощта, предвидена в глава IV от дял IV, отнасяща се до устойчивото развитие на рибарските райони, държавите-членки избират допустимите райони на базата на критериите, определени в член 43, параграфи 3 и 4.
Член 3
Дефиниции
За целите на настоящия регламент се прилагат следните дефиниции:
а)
„сектор рибарство“: секторът от икономиката, който обхваща всички дейности за производство, преработка и пускане на пазара на рибни продукти и продукти на аквакултурата;
б)
„рибар“: всяко лице, занимаващо се с професионален риболов на борда на работещ риболовен кораб, признат от държавата-членка;
в)
„риболовен кораб“: всеки кораб по смисъла на член 3, буква в) от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
г)
„аквакултура“: отглеждането или култивирането на водни организми с помощта на техники, предназначени да повишат продукцията на организмите над естествения капацитет в естествената им среда; организмите остават собственост на физическо или юридическо лице през етапа на отглеждане и култивиране, включително до прибирането на добива;
д)
„рибарски район“: район с морски или езерен бряг, или включващ изкуствени водоеми или речен естуар, обхващащ значителен брой лица, заети в сектор рибарство;
е)
„микро-, малко и средно предприятие“: микро-, малко и средно по размер предприятие, съгласно дефиницията в Препоръка 2003/361/EО на Комисията от 6 май 2003 г. относно дефиницията на микро-, малки и средни по размер предприятия (6);
ж)
„оперативна програма“: отделен документ, изготвен от държавата-членка и одобрен от Комисията, съдържащ съгласуван пакет от приоритетни оси, които да бъдат постигнати с помощта от ЕФР;
з)
„програмиране“: процесът на организация, вземане на решения и финансиране в няколко етапа, предназначен да изпълни на многогодишна база на съвместното действие на Общността и държавите-членки за постигане на приоритетните цели на ЕФР;
и)
„приоритетна ос“: един от приоритетите в дадена оперативна програма, съставен от група мерки, които са свързани и имат конкретни измерими цели;
й)
„мярка“: набор от операциите, насочени към изпълнение на дадена приоритетна ос;
к)
„операция“: проект, избран съгласно критериите, определени от мониторинговия комитет и изпълняван от един или повече бенефициери, позволяващ да се постигнат целите на приоритетната ос, към която се отнася;
л)
„бенефициер“: физическо или юридическо лице, което е крайния получател на публична помощ;
м)
„публичен разход“: всеки публичен принос към финансирането на операции, с произход от бюджета на държавата, на регионални или местни организации, на Европейските общности или всеки подобен разход. Всеки принос към финансирането на операции, с произход от бюджета на публичноправни организации или сдружения на един или повече регионални или местни органи или публичноправни организации, действащи в съответствие с Директива 2004/18/EО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (7), се счита за публичен принос;
н)
„цел Сближаване“: целта на действието за най-слабо развитите държави-членки и региони съгласно Регламент (ЕО) № 1083/2006 от 11 юли 2006 г. за определяне на общи разпоредби за Европейския регионален фонд, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд и за отмяна на Регламент (EO) № 1260/1999 (8);
о)
„цел Несближаване“: целта, обхващаща държавите-членки и региони, които не са допустими съгласно цел „Сближаване“, както е определена в точка н);
п)
„междинен орган“: всяка публичноправна или частноправна организация или служба, която действа под отговорността на управляващ или сертифициращ орган, или която изпълнява задълженията от името на такъв орган в партньорство с бенефициерите, изпълняващи операциите;
р)
„нередност“: всяко нарушение на разпоредба от законодателството на Общността, произтичащо от действие или бездействие на икономически оператор, което има или би имало ефекта на щета върху общия бюджет на Европейския съюз чрез натоварване на общия бюджет с неоправдан разход.
ГЛАВА II
Цели и мисии
Член 4
Цели
Помощта от ЕФР има за цел да:
а)
подпомага общата политика в областта на рибарството така че да осигури експлоатация на живите водни ресурси и да подпомага аквакултурата с цел осигуряване на икономическа, социална и екологична устойчивост;
б)
насърчава устойчивия баланс между ресурсите и риболовния капацитет на риболовния флот на Общността;
в)
насърчава устойчивото развитие на риболова във вътрешни водоеми;
г)
засилва конкурентноспособността на оперативните структури и развитието на икономически жизнените предприятия в сектор рибарство;
д)
поощрява защитата и увеличаването на екологичните и природни ресурси, свързани със сектор рибарство;
е)
окуражава устойчивото развитие и подобряването на качеството на живота в области с дейности в сектор рибарство;
ж)
насърчава равенството между половете в развитието на сектора рибарство и рибарските райони.
Член 5
Мисии
Помощта за сектора рибарство се осигурява от ЕФР. Мерките, изпълнени съгласно настоящия регламент, допринасят за постигането на общите цели, посочени в член 33 от Договора и целите, дефинирани като част от общата политика в областта на рибарството. Те съпътстват и допълват, когато е необходимо, останалите инструменти и политики на Общността.
ГЛАВА III
Принципи на подпомагане
Член 6
Допълнителност, съгласуваност и съответствие
1. ЕФР осигурява помощ, която допълва национални, регионални и местни действия, като интегрира в тях приоритетите на Общността.
2. Комисията и държавите-членки гарантират, че помощта от ЕФР е съгласувана с политиките, приоритетите и дейностите на Общността и е допълнителна към останалите финансови инструменти на Общността. Тази съгласуваност и допълнителност се посочват по-специално в оперативната програма.
3. Операциите, финансирани от ЕФР, съответстват на разпоредбите на Договора и на приетите въз основа на него актове.
4. Съгласно съответните им отговорности, Комисията и държавите-членки осигуряват координирането между помощта от ЕФР и от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), създаден от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета (9), Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР), Европейския социален фонд (ЕСФ), Кохезионния фонд и от другите финансови инструменти на Общността.
5. Операциите, финансирани от ЕФР, не трябва да увеличават риболовното усилие.
Член 7
Държавни помощи
1. Без да се засягат разпоредбите на параграф 2 от настоящия член, членове 87, 88 и 89 от Договора се прилагат към помощи, отпуснати от държавите-членки на предприятия в сектора рибарство.
2. Членове 87, 88 и 89 от Договора не се прилагат към финансов принос от държави-членки за операции, съфинансирани от ЕФР и предвидени като част от дадена оперативна програма.
3. Национални разпоредби, установяващи публично финансиране извън разпоредбите на настоящия регламент относно финансови приноси като предвидените в параграф 2, се третират в своята съвкупност въз основа на параграф 1.
Член 8
Партньорство
1. Целите на ЕФР се изпълняват в рамките на тясно сътрудничество (наричано по-нататък „партньорство“) между Комисията и държавата-членка. Държавата-членка организира, в съответствие с действащите национални правила и практики, партньорство с органите и институциите, които тя определя, като например:
а)
компетентните регионални, местни и други публичноправни органи;
б)
икономическите и социални партньори;
в)
всяка друга подходяща организация.
2. Държавите-членки създават пространно и ефективно включване на всички подходящи организации, съгласно националните правила и практики, като отчитат необходимостта от насърчаване равенството между половете и устойчивото развитие чрез интегриране опазването на околната среда.
3. Партньорството се провежда при пълно съответствие със съответните институционални, правни и финансови правомощия на всяка категория партньори, както е определена в параграф 1.
4. Партньорството обхваща подготовката, изпълнението, мониторинга и оценката на оперативната програма. Държавите-членки включват всички подходящи партньори в различните етапи на програмирането в рамките на сроковете, заложени за всеки етап.
5. Всяка държава-членка организира обсъждане на националния стратегически план по реда и условията, които тя счита за най-подходящи.
Член 9
Пропорционалност
1. Изпълнението на оперативната програма е отговорност на държавата-членка. Тази отговорност се упражнява на подходящо териториално ниво в съответствие с институционалните разпоредби на всяка държава-членка и настоящия регламент.
2. Средствата, отпуснати от Комисията и държавите-членки, могат да бъдат изменяни според общата сума на публичните разходи, разпределени за оперативната програма. Тази промяна се прилага по-специално към средствата, използвани за оценката, контрола, и участието на Комисията в мониторинговия комитет, предвиден в член 63 и към годишните доклади по изпълнението на оперативните програми.
Член 10
Поделено управление
1. Бюджетът от Общността, разпределен за ЕФР, се изпълнява в рамките на поделено управление между държавите-членки и Комисията, в съответствие с член 53, параграф 1, буква б) от Регламент (EО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно финансовия регламент, прилаган към общия бюджет на Европейските общности (10), с изключение на техническата помощ по член 46, параграф 1 от настоящия регламент, която се осъществява от Комисията в рамките на пряко управление.
Принципът на добро финансово управление се прилага в съответствие с член 48, параграф 2 от Регламент (EО, Евратом) № 1605/2002.
2. Комисията упражнява своята отговорност за изпълнението на общия бюджет на Европейския съюз по следните начини:
а)
Комисията проверява съществуването и правилното функциониране на системите за управление и контрол в държавите-членки в съответствие с членове 70 и 73;
б)
Комисията прекъсва платежния срок или прекратява изцяло или частично плащанията съгласно членове 88 и 89, ако националните системи за управление и контрол се провалят, и прилага всякакви други необходими финансови мерки за корекция в съответствие с процедурите, описани в членове 98 и 99;
в)
Комисията проверява възстановяването на средствата от предварително финансиране и автоматично освобождава бюджетните задължения в съответствие с член 81, параграф 2, членове 90-94.
3. Към помощта от ЕФР се прилагат разпоредбите на дял II от втора част на Регламент (EО, Евратом) № 1605/2002.
Член 11
Равенство между половете
Държавите-членки и Комисията гарантират насърчаване на равенството между половете и интегрирането на перспективата за равнопоставеност по време на различните етапи на прилагане на ЕФР, включително проектиране, изпълнение, мониторинг и оценка.
Държавите-членки осигуряват насърчаване на операции за разширяване ролята на жените в сектор рибарство.
ГЛАВА IV
Финансова рамка
Член 12
Ресурси и концентрация
1. Ресурсите, налични за финансовите ангажименти на ЕФР за периода 2007-2013 г. са 3 849 милиона EUR по цени от 2004 г. в съответствие с годишната разбивка, показана в приложение I.
2. 0,8 % от ресурсите по параграф 1 се разпределят за технологична помощ за Комисията, както е посочено в член 46, параграф 1.
3. За целите на програмирането и последващото включване в общия бюджет на Европейския съюз, сумите по параграф 1 се индексират с 2 % за година.
4. Разбивката на бюджетните ресурси по параграф 1, които не са разпределени съгласно параграф 2 горе, е такава, че да се постигне съществена концентрация върху регионите, допустими по цел „Сближаване“.
Член 13
Максимално ниво на трансферите
1. С цел да допринесе за целите на адекватното концентриране на финансирането за сближаване върху най-слабо развитите региони и държави-членки и с цел намаляване несъответствията при отпускане на помощи на базата на глава от населението, максималното ниво на трансфер от фондовете по параграф 2 за всяка отделна държава-членка съгласно настоящия регламент е както следва:
-
за държави-членки, чийто среден БНД на глава от населението (изразен в PPS - стандарт на покупателна способност) за 2001-2003 г. е под 40 % от средния за ЕС-25: 3,7893 % от техния БВП
-
за държави-членки, чийто среден БНД на глава от населението (PPS) за 2001-2003 г. е равен на или над 40 % и под 50 % от средния за ЕС-25: 3,7135 % от техния БВП
-
за държави-членки, чийто среден БНД на глава от населението (PPS) за 2001-2003 г. е равен на или над 50 % и под 55 % от средния за ЕС-25: 3,6188 % от техния БВП
-
за държави-членки, чийто среден БНД на глава от населението (PPS) за 2001-2003 г. е равен на или над 55 % и под 60 % от средния за ЕС-25: 3,5240 % от техния БВП
-
за държави-членки, чийто среден БНД на глава от населението (PPS) за 2001-2003 г. е равен на или над 60 % и под 65 % от средния за ЕС-25: 3,4293 % от техния БВП
-
за държави-членки, чийто среден БНД на глава от населението (PPS) за 2001-2003 г. е равен на или над 65 % и под 70 % от средния за ЕС-25: 3,3346 % от техния БВП
-
за държави-членки, чийто среден БНД на глава от населението (PPS) за 2001-2003 г. е равен на или над 70 % и под 75 % от средния за ЕС-25: 3,2398 % от техния БВП
-
впоследствие максималното ниво на трансфер се намалява с 0,09 пункта от БВП за всяко нарастване с 5 пункта над средния БНД на глава от населението (PPS) за 2001-2003 г., сравнен със средния за ЕС-25.
2. Горните граници по параграф 1 включват общите годишни разпределения от ЕФР за всяка държава-членка съгласно настоящия регламент и от ЕФРР, ЕСФ и Кохезионния фонд съгласно Регламент (ЕО) № 1083/2006, включително приноса от ЕФРР за финансиране на трансграничното развитие на Европейския инструмент за съседство и партньорство и на Инструмента за предприсъединителна помощ, и от частта на ЕЗФРСР, която произтича от секция „Ориентиране“ на Европейски фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието.
3. Изчисленията на БВП от Комисията се базират на статистиката, публикувана през м. април 2005 г. Индивидуалните темпове на национален растеж на БВП за 2007-2013 г., както се предвидени от Комисията през м. април 2005 г., се прилагат за всяка държава-членка отделно.
Член 14
Финансово разпределение
Комисията прави годишна индикативна разбивка по държави-членки на средствата, отпуснати за посрещане на финансови задължения, налични за периода на програмиране 2007-2013 г., како отделя финансовия дял за цел „Сближаване“, използвайки следните обективни критерии:
а)
големината на сектор рибарство в държавата-членка,
б)
мащабът на преструктурирането, необходимо за риболовното усилие,
и
в)
нивото на трудова заетост в сектор рибарство,
като същевременно отчита всички специфични ситуации и нужди, както и отпуснати средства преди това.
ДЯЛ II
СТРАТЕГИЧЕСКИ ПОДХОД
ГЛАВА I
Национален стратегически план
Член 15
Национален стратегически план
1. Всяка държава-членка, след подходяща консултация с партньорите, приема национален стратегически план за сектор рибарство като цяло и го представя на Комисията най-късно в момента на представянето на оперативната програма.
Националният стратегически план е предмет на диалог между държавата-членка и Комисията.
2. Националният стратегически план съдържа, когато е приложимо за държавата-членка, обобщено описание на всички аспекти на общата политика в областта на рибарството и задава приоритетите, целите, предвижданите необходими публични финансови ресурси и крайните срокове за неговото изпълнение, с подчертано внимание към стратегията за:
а)
управлението и приспособяването на риболовния флот, и по-специално приспособяването на риболовното усилие и капацитет, с оглед развитието на рибните ресурси, насърчаването на природосъобразни риболовни методи и устойчиво развитие на риболовните дейности;
б)
устойчивото развитие на сектора аквакултура;
в)
устойчивото развитие на преработката и пускането на пазара на рибни продукти и продукти на аквакултурата;
г)
устойчивото развитие на риболова във вътрешните водоеми;
д)
устойчивото развитие на рибарските райони, включително критериите за определяне на приоритетните райони;
е)
конкурентноспособността на сектор рибарство, включително подобряване на неговата структура, организация и работна среда;
ж)
запазване на човешките ресурси в сектор рибарство, по-специално чрез подобряване на професионалните умения, осигуряване на устойчиво ниво на заетост и разширяване позицията и ролята на жените;
з)
защита и подобряване на околната водна среда, свързана със сектор рибарство.
3. В допълнение, националният стратегически план съдържа, когато е приложимо за държавата-членка, допълнителна информация за приоритетите, целите, предвижданите необходими публични финансови ресурси и крайните срокове за неговото изпълнение, с подчертано внимание към стратегията за:
а)
посрещане на изискванията за инспекция и контрол на риболовните дейности и набирането на данни и информация по общата политика в областта на рибарството;
б)
пласмента на рибни продукти и развитието на риболовните дейности извън водите на Общността.
ГЛАВА II
Последващи действия относно стратегиите
Член 16
Обсъждане на стратегиите
1. До 31 декември 2011 г. Комисията организира обсъждане с държавите-членки върху съдържанието и напредъка по изпълнението на националните стратегически планове, на базата на предоставената от държавите-членки писмена информация, с оглед насърчаване обмена на най-добра практика между държавите-членки.
2. Комисията информира Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите за изхода от обсъждането по параграф 1.
ДЯЛ III
ПРОГРАМИРАНЕ
ГЛАВА I
Общи разпоредби за ЕФР
Член 17
Изготвяне и одобрение на оперативната програма
1. Всяка държава-членка разработва оперативна програма за осъществяване на политиките и приоритетите, които ще бъдат съфинансирани от ЕФР. Оперативната програма е в пълно съответствие с националния стратегически план.
2. Дейностите на ЕФР се осъществяват под формата на една-единствена оперативна програма за всяка една държава-членка, в съответствие с нейната национална структура.
3. Държавата-членка изготвя своята оперативна програма след провеждането на подробни консултации с регионалните, местни, икономически и социални партньори в сектор рибарство, както и с всички останали подходящи организации, в съответствие с нейната национална структура и партньорството, предвидено по член 8.
4. Държавата-членка представя на Комисията предложение за оперативна програма, съдържащо всички компоненти по член 20, в необходимия срок, който да позволи приемането на предложението възможно най-бързо.
5. Комисията оценява предложената оперативна програма, за да реши дали тя допринася за постигането на целите по член 4, ръководните принципи, определени в член 19 и съответната част от националния стратегически план, като взема предвид оценката ex ante, предвидена по член 48.
Ако Комисията в срок от два месеца от получаването на предложената оперативна програма счете, че програмата не е в съответствие с целите, предвидени в член 4, ръководните принципи съгласно член 19 или съответната част от националния стратегически план, тя може да изиска от държавата-членка да предостави цялата необходима допълнителна информация, и ако е уместно, да адаптира съответно предложената програма.
6. След това държавата-членка представя своята оперативна програма на Комисията, която приема решение за одобряване на програмата в максимално кратки срокове, но не по-късно от четири месеца след нейното представяне.
Член 18
Продължителност и преразглеждане на програмата
1. Оперативната програма обхваща периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г.
2. Оперативната програма може да бъде преразгледана в случай, че възникне сериозно затруднение при нейното изпълнение или са настъпили значими стратегически изменения, или от съображения за добро управление и ако е необходимо, може да бъде преработена за остатъка от периода по инициатива на държавата-членка или на Комисията, на базата на споразумение със съответната държава-членка, след одобрение от мониторинговия комитет, предвиден по член 63.
Преразглеждането взема под внимание по-специално междинната оценка, годишните доклади по изпълнението и годишните проучвания, предвидени съответно в член 49, член 67 и член 69, и значимите изменения в общата политика в областта на рибарството.
3. Комисията приема своето решение относно искането за преразглеждане на оперативната програма възможно най-бързо, но не по-късно от два месеца след представянето на искането от държавата-членка, при условие че съдържанието на преразгледаната оперативна програма е в съответствие с разпоредбите на член 20. Определят се подробни правила в съответствие с процедурата, предвидена в член в 101, параграф 3.
Член 19
Ръководни принципи за оперативната програма
При изготвянето на оперативната програма съгласно член 17 и при изпълнението на оперативната програма държавите-членки вземат предвид следните ръководни принципи:
а)
съгласуване с принципите на общата политика в областта на рибарството и националния стратегически план, с цел постигане по-специално на стабилен и траен баланс между риболовния капацитет и риболовните възможности;
б)
засилване на хармоничното, балансирано и устойчиво развитие на стопанските дейности, трудовата заетост и човешките ресурси, както и защитата и подобряването на околната среда;
в)
подходящо разпределение на наличните финансови ресурси по приоритетни оси и по-специално, когато е необходимо, подходящо ниво на финансиране за операциите съгласно глава I от дял IV (Приоритетна ос 1: мерки за приспособяване на риболовния флот на Общността);
г)
насърчаване на операции, допринасящи за изпълнението на Лисабонската стратегия;
Поощряват се операции, насочени към устойчиво ниво на трудова заетост в сектор рибарство, по-специално чрез повишаване качеството на работата, достъпа до професията за млади хора и въвеждането на иновации в сектора;
д)
насърчаване на операции, допринасящи за прилагането на Гьотеборгската стратегия и по-специално онези, които подобряват параметрите на околната среда в сектор рибарство;
Поощряват се операции, насочени към намаляване влиянието върху околната среда на дейностите в сектор рибарство и насърчаване на природосъобразни производствени методи;
е)
подобряване положението на човешките ресурси в сектор рибарство чрез операции, целящи повишаване и разнообразяване на професионалните умения, развитие на постоянно обучение и подобряване на работните условия и безопасността;
ж)
насърчаване на операции с висока добавена стойност, чрез развитието на иновационни технологии, които осигуряват високо качество и задоволяват нуждите на потребителите от рибни продукти и продукти на аквакултурата;
Поощряват се операции, насърчаващи прозрачността за потребителите на природосъобразни производствени методи;
з)
допринасящи за по-доброто снабдяване на пазара на Общността с рибни продукти и с продукти на аквакултурата и неговото устойчиво развитие;
и)
насърчаване, по време на различните етапи на изпълнение на оперативната програма, на баланса на заетостта на половете в сектора, чрез операции насочени по-специално към намаляване сегрегацията на половете на пазара на труда;
й)
насърчаване на интегрирано устойчиво развитие на рибарските райони, чрез подпомагане на присъщия им потенциал и подобряване качеството на живот;
к)
когато е приложимо, подобряване на институционалния и административен капацитет, целящ добро управление на общата политика в областта на рибарството и ефективно изпълнение на оперативната програма.
Член 20
Cъдържание на оперативната програма
1. Оперативната програма съдържа:
а)
синтезиран анализ на ситуацията в районите, допустими за помощ от гледна точка на силните и слаби страни;
б)
описание и обосновка на избраните приоритетни оси, имащи отношение към съответната част от националния стратегически план и ръководните принципи, посочени в член 19, както и на очакваното влияние, произтичащо от предварителната оценка, посочена в член 48;
в)
конкретни цели за всяка приоритетна ос. Тези цели се изразяват количествено, когато подлежат на количествено изражение, чрез ограничен брой показатели, отчитайки принципа на пропорционалност. Показателите трябва да правят възможно измерването на напредъка по отношение на базовата ситуация, както и ефективността на конкретните цели, заложени за всяка приоритетна ос;
г)
обобщено описание на основните мерки, предвидени за постигане на целите по приоритетната ос;
д)
информация за допълнителност към мерките по ЕЗФРСР, структурните фондове и Кохезионния фонд, когато е уместно;
е)
финансов план, съдържащ две таблици, всяка от които показва поотделно, когато е уместно, определените средства за областите на цел „Сближаване“ и цел „Несближаване“:
i)
таблица, с разбивка за всяка година на стойността на общата предвидена сума за финансиране от ЕФР;
ii)
таблица, определяща за целия програмен период и за всяка от приоритетните оси сумата, предвидена за финансиране от Общността, както и сумата на националното публично финансиране, процентното изражение на помощта от Европейския фонд за рибарство за всяка приоритетна ос и сумата, предвидена за техническа помощ;
ж)
разпоредбите за прилагане на оперативната програма, включително:
i)
посочване от държавата-членка на органите, предвидени в член 58;
ii)
описание на системите за оценка и мониторинг, както и състава на мониторинговия комитет по член 63;
iii)
информация относно компетентния орган, който получава плащанията, извършени от Комисията и органът или органите, отговорни за извършване на плащанията към бенефициерите;
iv)
дефиниране на процедурите за мобилизиране и циркулация на финансовите потоци, с цел да бъде осигурена тяхната прозрачност;
v)
елементите, насочени към осигуряване на информираност и популяризиране на оперативната програма, съгласно член 51;
vi)
описание на договорените между Комисията и държавата-членка процедури за обмен на компютъризирани данни, за да се отговори на изискванията за плащания, мониторинг и оценка, залегнали в настоящия регламент;
з)
информация по прилагането на член 8.
2. За всяка от приоритетните оси, предвидени в дял IV, държавата-членка определя в своята оперативна програма условията и процедурите за тяхното изпълнение. По-специално, програмата посочва ясно целта на всяка от планираните приоритетни оси.
ДЯЛ IV
ПРИОРИТЕТНИ ОСИ
ГЛАВА I
Приоритетна ос 1: мерки за приспособяване на риболовния флот на Общността
Член 21
Обхват
Помощта от ЕФР, насочена към приспособяването на риболовния флот на Общността се отнася до:
а)
публична помощ за корабособственици и рибари, засегнати от плановете за приспособяването на риболовното усилие, когато те са част от следното:
i)
планове за възстановяване на запасите съгласно член 5 от Регламент (EО) № 2371/2002;
ii)
неотложни мерки съгласно членове 7 и 8 от Регламент (EО) № 2371/2002;
iii)
неподновяване на риболовно споразумение между Общността и трета страна или чувствително намаляване на риболовните възможности в резултат на международни или други договорености;
iv)
планове за управление съгласно член 6 от Регламент (EО) № 2371/2002;
v)
мерки съгласно членове 9 и 10 от Регламент (EО) № 2371/2002;
vi)
национални схеми за изваждане от експлоатация на риболовни съдове от флота като част от задълженията, залегнали в членове 11-16 от Регламент (EО) № 2371/2002 относно приспособяването на капацитета на риболовния флот на Общността;
б)
публична помощ за временно прекратяване на риболовните дейности в съответствие с член 24, параграф 1, vii);
в)
инвестиции на борда на риболовните съдове и селективност в съответствие с член 25;
г)
публична помощ за дребномащабен крайбрежен риболов в съответствие с член 26;
д)
социално-икономическа компенсация за управлението на риболовния флот на Общността в съответствие с член 27;
е)
публична помощ в рамките на плановете за спасяване и преструктуриране в съответствие с насоките на Общността за държавна помощ за спасяване и преструктуриране на фирми, изпаднали в затруднение (11).
Член 22
Съдържание на плановете за приспособяване на риболовното усилие
1. Всяка държава-членка залага в своя национален стратегически план политиката си за приспособяване на риболовното усилие, с оглед изпълнение на задълженията, определени в член 11, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2371/2002. Тя дава приоритетно финансиране на операциите по член 21, буква а) i).
2. Плановете за приспособяване на риболовното усилие може да включват всички подходящи мерки, предвидени в настоящата глава.
3. В случаите, предвидени в член 21 буква а) i), ii) и iv), плановете за приспособяване на риболовното усилие се приемат от държавите-членки в срок от шест месеца след датата на решението на Съвета или Комисията.
В случаите, предвидени в член 21, буква а) iii), държавите-членки приемат плановете за приспособяване на риболовното усилие за засегнатите риболовни съдове и рибари, в срок от шест месеца след датата на нотификацията от Комисията.
4. Всяка година, в годишните и окончателните си доклади по изпълнението съгласно член 67, държавите-членки съобщават постигнатите резултати от изпълнението на техните планове за приспособяване на риболовното усилие. Резултатите се измерват чрез използване на съответни показатели, зададени в оперативните програми.
Член 23
Публична помощ за окончателно преустановяване на риболовни дейности
1. ЕФР участва във финансиране на окончателно преустановяване на риболовни дейности от риболовни кораби, когато това преустановяване е част от плана за приспособяване, съгласно разпоредбите на член 21, буква а). Окончателното преустановяване на риболовни дейности от даден риболовен кораб съд може да се постигне само чрез:
а)
нарязване на риболовния кораб за скрап;
б)
пренасочването му под флага на друга държава-членка и регистрирането му в Общността за извършване на дейности, различни от риболова;
в)
пренасочването му за целите на създаването на изкуствени рифове. Държавите-членки гарантират, че подобни операции са предхождани от оценка за въздействието върху околната среда и, че допринасят за осъществяването на целите по член 38, параграф 2, буква а).
Публичната помощ за окончателно преустановяване на риболовни дейности, която се изплаща на корабособствениците, зависи от риболовния капацитет на кораба и, когато е уместно, от свързаното с него разрешение за риболов.
2. Окончателното преустановяване на риболовните дейности на риболовни съдове се програмира под формата на национални схеми за изваждане от експлоатация на риболовни съдове, като то не надвишава две години от датата на влизането им в сила.
3. С цел улесняване изпълнението на плановете за приспособяване на риболовното усилие, държавите-членки могат да организират публични търгове за набиране на оферти.
Държавите-членки залагат нивото на публичната помощ, като се ръководят от най-благоприятното съотношение стойност/печалба, определено на базата на обективни критерии като:
а)
цената на риболовния кораб, отчетена на националния пазар или неговата застрахователна стойност;
б)
оборота на риболовния кораб;
в)
възрастта на риболовния кораб и неговият тонаж в GT или мощността на двигателя в kW.
Член 24
Публична помощ за временно преустановяване на риболовни дейности
1. ЕФР може да участва във финансиране на мерки за временно преустановяване на риболовни дейности от рибари и корабособственици през периода 2007-2013 г. за максимален срок от:
i)
12 месеца, който може да се продължи най-много с още 12 месеца, в контекста на плановете за приспособяване на риболовното усилие по член 21, буква а) i);
ii)
три месеца, в случай на неотложни спасителни мерки на държавите-членки по член 8 от Регламент (ЕО) № 2371/2002, в контекста на плановете за приспособяване на риболовното усилие по член 21, буква а) ii);
iii)
шест месеца, в случай на неотложни мерки на Комисията, съгласно член 7 от Регламент (EО) № 2371/2002, в контекста на плановете за приспособяване на риболовното усилие по член 21, буква а)ii);
iv)
шест месеца, който може да се продължи най-много с още шест месеца, в контекста на плановете за приспособяване на риболовното усилие по член 21, буква а) iii);
v)
осем месеца, в контекста на плановете за приспособяване на риболовното усилие по член 21, буква а) iv) и на плановете за управление, приети на национално ниво в рамките на мерките на Общността по опазване и когато тези планове предвиждат постепенно намаляване на риболовното усилие;
vi)
три месеца, в контекста на плановете за спасяване и преструктуриране по член 21, буква е) за времето на подмяна на двигателите;
vii)
шест месеца, в случаите на природно бедствие, закриване на риболов по решение на държавите-членки поради здравни причини или други извънредни събития, които не са в резултат на мерките по опазване на ресурсите.
2. Финансовият принос на ЕФР за мерките по i)-vi) от параграф 1 за дадена държава-членка за целия период 2007-2013 г. не може да надхвърля по-високата стойност от следните две прагови величини: 1 милион EUR или 6 % от финансовата помощ от Общността, разпределена за сектора на съответната страна.
Въпреки това, тези прагови стойности могат да бъдат надвишени, в съответствие с процедурата по член 101, параграф 3.
3. Периодичното сезонно прекъсване на риболова не се взема предвид при отпускането на обезщетения или плащания по настоящия регламент.
Член 25
Инвестиции на борда на риболовните кораби и селективност
1. ЕФР може да участва във финансирането на оборудване и модернизация на риболовни кораби на възраст пет или повече години по условията на настоящия член и в съответствие с разпоредбите на глава III от Регламент (EО) 2371/2002.
2. Тези инвестиции може да се отнасят до подобряване безопасността на борда, работните условия, хигиената, качеството на продуктите, енергийната ефективност и селективността, при условие че не се увеличават риболовните възможности на корабите.
Не се отпуска помощ за строителство на риболовни кораби, нито за увеличаване на трюмовете.
3. ЕФР може да участва финансово за един брой подмяна на двигател за кораб, при условие че:
а)
за кораби съгласно дефиницията в член 26, параграф 1, новият двигател има същата или по-малка мощност от стария;
б)
за кораби до 24 метра дължина, различни от тези по точка а), новият двигател има най-малко 20 % по-ниска мощност от стария;
в)
за траулери с дължина повече от 24 метра, новият двигател има най-малко 20 % по-ниска мощност от стария, съдът е предмет на план за спасяване и преструктуриране съгласно член 21, буква е) и риболовния метод се подменя с такъв, който консумира по-малко гориво.
4. Намалението на мощността на двигателя съгласно параграф 3, букви б) и в) може да се постигне от група кораби за всяка от категориите кораби по букви б) и в) от този параграф.
5. Условията за изпълнение на операциите, предвидени по параграф 4, може да се заложат в съответствие с процедурата по член 101, параграф 3.
6. ЕФР може да допринася за финансирането на оборудване и модернизация:
а)
което създава условия уловите, чието обратното връщане вече не се разрешава, да се съхраняват на борда;
б)
като част от операции, обхващащи подготовката или изпробването на нови технически мерки за даден ограничен период, който ще се определи от Съвета или от Комисията;
в)
за намаляване въздействието на риболова върху видовете, които нямат търговско значение;
г)
за намаляване въздействието на риболова върху екосистемите и морското дъно;
д)
за защита на уловите и риболовните уреди от хищници, включително чрез промяна на материала на частите на риболовния уред, при условие че не се повишава риболовното усилие или не се уврежда селективността на риболовния уред и че са взети всички удачни мерки за избягване на физическото увреждане на хищниците.
7. ЕФР може да участва във финансиране на инвестиции за достигане селективността на риболовните уреди, включително до две на брой подмени на риболовни уреди за целия период 2007-2013 г., при условие че:
а)
съответният риболовен съд, който е засегнат от плана за приспособяване на риболовното усилие съгласно член 21, буква а) i), си променя риболовния метод и напуска съответния риболовен район, за да отиде в друг район, където състоянието на ресурсите позволява осъществяването на риболов,
или
б)
новият риболовен уред е по-селективен и отговаря на признатите критерии и практики за опазване на околната среда, които надхвърлят съществуващите регламентирани задължения в законодателството на Общността.
8. ЕФР може да участва във финансиране за първата подмяна на риболовен уред:
а)
с цел гарантиране на съответствие с новите технически изисквания за селективност по законодателството на Общността. Помощ може да се отпуска до датата, в който тези изисквания станат задължителни или по изключение за кратък период след тази дата, който може да се заложи във съответното законодателство на Общността;
б)
за намаляване въздействието на риболова върху видовете, които нямат търговско значение.
Член 26
Дребномащабен крайбрежен риболов
1. За целите на настоящия член „дребномащабен крайбрежен риболов“ означава риболов, осъществяван от риболовни съдове с габаритна дължина под 12 метра, които не са съоръжени с потопяем риболовен уред, като посочените в таблица 3 от приложение I към Регламент (EО) № 26/2004 на Комисията от 30 декември 2003 г. относно регистъра на риболовния флот на Общността (12).
2. Когато ЕФР отпуска финансиране за мерките съгласно член 25 в полза на дребномащабен крайбрежен риболов, нивото на частно финансиране, показано в група 2 от таблицата в приложение II, може да се намали с 20 процентни пункта.
3. ЕФР може да участва във финансиране на социално-икономическите мерки по член 27, в полза на дребномащабния крайбрежен риболов.
4. ЕФР може да участва в изплащане на премии на рибари и корабособственици, упражняващи дребномащабен крайбрежен риболов, с цел:
а)
подобряване управлението и контрола върху условията за достъп до определени риболовни райони;
б)
поощряване организацията на производствената, преработвателната и маркетинговата верига на рибните продукти;
в)
насърчаване на доброволни стъпки, насочени към намаляване на риболовното усилие и към опазване на ресурсите;
г)
насърчаване използването на технологични иновации (по-селективни риболовни техники, надхвърлящи регламентираните изисквания в законодателството на Общността или иновации за защита на риболовните уреди и уловите от хищници), които не повишават риболовното усилие;
д)
подобряване професионалните умения и обучение по безопасност.
Член 27
Социално-икономически компенсации за управлението на риболовния флот на Общността
1. ЕФР може да участва във финансиране на социално-икономически мерки, предлагани от държавите-членки за рибари, засегнати от усъвършенстването на риболова, които включват:
а)
диверсификацията на дейности, с оглед създаването на многостранна заетост за рибарите;
б)
повишаване на професионалните умения, по-специално за млади рибари;
в)
схеми за привличане на рибарите в дейности извън риболова;
г)
ранно напускане на риболовния сектор, включително ранно пенсиониране;
д)
невъзобновима компенсация за рибари, които са работили на борда на кораб най-малко дванадесет месеца като рибари, при условие че кораба на който са работили бенефициерите, е станал обект на окончателно преустановяване на риболовната дейност по смисъла на член 23. Тази компенсация се възстановява на базата на pro rata temporis, когато бенефициерите се завърнат на работа като рибари, за срок по-малко от една година след получаването ѝ.
2. ЕФР може да участва във финансирането на индивидуални премии за рибари под 40-годишна възраст, които могат да докажат, че през последните пет години са работили като рибари или имат еквивалентно професионално обучение и които придобиват за първи път частична или пълна собственост върху риболовен кораб с дължина под 24 метра, който кораб е оборудван и готов за риболов в морето и е на възраст между 5 и 30 години.
3. Премията не надвишава 15 % от стойността на придобиването на собствеността, нито надвишава сумата 50 000 EUR.
4. Условията, заложени в параграф 1, буква д) и параграф 2 могат да се променят в съответствие с процедурата по член 101, параграф 3.
ГЛАВА II
Приоритетна ос 2: аквакултура, риболов във вътрешни водоеми, преработка и пускане на пазара на рибни продукти и продукти на аквакултура
Член 28
Обхват на намеса в производството на аквакултура
1. Финансова помощ, насочена към производство на аквакултура, може се отпуска за следното:
а)
мерки за инвестиции в производството на аквакултура;
б)
мерки за водната околна среда;
в)
мерки за здравеопазване;
г)
мерки за здравето на животните.
2. Прехвърлянето на собственост върху бизнес не е допустимо за помощ от Общността.
3. Финансова помощ по параграф 1 може да допринася за обучение през целия живот.
4. За операциите, предвидени в членове 29, 31 и 32, реализирани с цел гарантиране на съответствие със стандартите от правото на Общността, касаещи околна среда, човешко здраве и здраве на животните, хигиена и благополучие на животните, финансова помощ може да се отпуска до датата, на която тези стандарти стават задължителни за предприятията.
5. Държавите-членки осигуряват адекватен механизъм за избягване на ефекти, спъващи производството, по-специално риск от създаване на мощности за свръхпроизводство или ефекти, влияещи неблагоприятно върху политиката за опазване на рибните ресурси.
6. За операциите, предвидени в приложение II към Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 г. относно оценката на въздействието на някои публични и частни операции върху околната среда (13), помощ се отпуска само при условие, че е предоставена информацията, която се изисква в приложение IV към поссчената директива.
Член 29
Meрки за инвестиции в производството на аквакултура
1. ЕФР може да подпомага инвестиции в изграждане, разширяване, оборудване и модернизация на производствени инсталации, по-специално с цел подобряване условията за работа, хигиената, човешкото здраве и здравето на животните и качеството на продукцията, намаляване на отрицателното въздействие или повишаване на положителните ефекти върху околната среда. Инвестициите допринасят за една или повече от следните цели:
а)
диверсификация, насочена към нови видове и производство на видове с благоприятни пазарни перспективи;
б)
прилагане на методи за аквакултурно производство, чувствително намаляващи отрицателното въздействие или повишаващи положителните ефекти върху околната среда в сравнение с обичайните практики в сектора аквакултура;
в)
помощ за традиционните дейности на аквакултурата, които са важни за запазването и развиването едновременно както на икономическите и социалните аспекти, така и на околната среда;
г)
помощ за закупуването на оборудване за предпазване на стопанствата от диви хищници;
д)
подобряване на условията на труд и безопасност на работещите в сектора аквакултура.
2. Инвестиционната помощ се ограничава до:
а)
микро-, малки и средни предприятия,
и
б)
предприятия, които не попадат в дефиницията на член 3, буква е), със състав по-малко от 750 души или с оборот под 200 милиона ЕUR.
3. Чрез дерогация от параграф 2, в най-отдалечените райони и в отдалечените гръцки острови, помощ може да се отпуска на всички предприятия.
4. Държавите-членки осигуряват приоритета на финансирането на микро- и малки предприятия.
Член 30
Мерки, свързани с водната околна среда
1. ЕФР може да подпомага предоставянето на компенсации за използването на методи за производство на аквакултура, допринасящи за защитата и подобряването на околната среда и съхраняването на природата.
2. Целта на помощта е да насърчава:
а)
форми на аквакултура, включващи опазването и подобряването на околната среда, природните ресурси, генетичното разнообразие и управлението на заобикалящия терен и характерните черти на зоните за аквакултура;
б)
участие в схемата на Общността по управление на околната среда и одитиране, създадена от Регламент (EО) № 761/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 19 март 2001 г., позволяваща доброволно участие на организации в Схемата на Общността по управление на околната среда и одитиране (EMAS) (14);
в)
органичната аквакултура, по смисъла на Регламент (EИО) № 2092/91 на Съвета от 24 юни 1991 г. относно биологичното производство на земеделски продукти и неговото означаване върху земеделските продукти и храни (15);
г)
устойчивата аквакултура, съвместима със специфичните ограничения на околната среда, в резултат от определянето на регионите по НАТУРА 2000, в съответствие с Директива 92/43/ЕИО от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (16).
3. За да получат компенсация по този член, бенефициерите трябва да се ангажират за период от минимум пет години да съблюдават изискванията за водната околна среда, които надхвърлят обичайното прилагане на добрата практика за аквакултура. За помощта, предвидена по параграф 2, буква а), изгодите за околната среда в резултат на тези ангажименти, трябва да бъдат демонстрирани в предварителна оценка, изготвена от компетентни органи, определени от държавата-членка.
4. Държавите-членки изчисляват компенсацията на базата на един или повече от следните критерии:
а)
инкасирана загуба на приход;
б)
допълнителна стойност, която може да е резултат от приложението на хидро-екологични методи;
в)
необходимост от осигуряване на финансова подкрепа за осъществяването на операцията;
г)
специфични загуби или инвестиционни стойности за производствени единици, разположени в или в близост до районите по НАТУРА 2000.
5. Еднократна компенсация се отпуска:
а)
по параграф 2, буква а), на базата на максимална сума за хектар от площта на предприятието, където се изпълняват хидро-екологичните ангажименти;
б)
по параграф 2, буква в), за максимум две години, по време на периода на преминаване на предприятието към органично производство;
в)
по параграф 2, буква г), за максимум две години след датата на решението за създаване на район по НАТУРА 2000 и само за аквакултурни предприятия, които са съществували преди това решение.
Член 31
Мерки за здравеопазване
ЕФР може да предоставя компенсации на фермери, производители на черупчести мекотели, за временно преустановяване на събирането на черупчестите мекотели, отглеждани във фермите. Компенсацията се отпуска, когато замърсяването от черупчестите мекотели, дължащо се на пролиферацията (цъфтежа) на произвеждащия токсини планктон или наличието на планктон, съдържащ биотоксини, с оглед целите на здравеопазването, налага преустановяване на събирането на организмите:
-
за повече от четири последователни месеца;
или
-
когато претърпените загуби в резултат от преустановяване на събирането възлизат на повече от 35 % от годишния оборот на съответния бизнес, изчислени на базата на средния годишен оборот за предходните три години.
Максималната продължителност за която се отпуска компенсацията, е 12 месеца по отношение на целия програмен период.
Член 32
Мерки по отношение здравето на животните
ЕФР може да подпомага финансирането на контрола и премахването на болести по аквакултурата, съгласно условията на Решение 90/424/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно разходите във ветеринарната област (17).
Член 33
Риболов във вътрешни водоеми
1. За целите на настоящия член „риболов във вътрешни водоеми“ означава риболов, извършван със стопанска цел от съдове, опериращи изключително във вътрешни водоеми или с други уреди, използвани за риболов под лед.
2. Финансовата помощ за риболов във вътрешни водоеми може да обхваща инвестиции за изграждане, разширяване, оборудване и модернизация на средствата за риболов във вътрешни водоеми, в посока подобряване на безопасността, условията на работа, хигиената и качеството на продукцията, човешкото здраве и здравето на животните, или за намаляване на отрицателното и засилване на благотворното въздействие върху околната среда.
Инвестиции на борда на кораба се финансират съгласно съответните разпоредби в член 25.
3. ЕФР може за подпомага пренасочването на кораби, действащи във вътрешни водоеми, към други дейности извън риболова. Националните органи предприемат подходящи мерки за да гарантират, че риболовните кораби, получили финансова помощ от ЕФР, по смисъла на тази параграф, няма да се завърнат към риболов.
4. Когато мерките за възстановяване на видове, появяващи се във вътрешни водоеми, са предвидени в правен акт на Общността, ЕФР може да отпусне помощ за мерки за временното прекратяване на риболовните дейности на рибари и съдове, действащи изключително във вътрешните водоеми. Помощта се ограничава до максимална обща продължителност от 12 месеца за съответните кораби за целия период на програмиране.
5. Прехвърлянето на собственост върху бизнес не е допустимо за помощ от Общността.
6. Без да се засягат разпоредбите на параграфи 3 и 4, окончателното или временно прекратяване на риболовни действия и построяването на съдове, действащи във вътрешни водоеми, не е допустимо за финансова помощ.
7. Не са допустими за финансова помощ инвестиции, които биха могли да застрашат равновесието между размера на флота и съответстващите налични рибни запаси.
8. Управляващият орган предприема всички мерки, необходими за да гарантира, че съдовете, получаващи финансова помощ от ЕФР по този член, продължават да оперират изключително във вътрешни водоеми.
Член 34
Инвестиции в преработката и пускането на пазара
1. ЕФР може да финансира инвестиции в преработката и пускането на пазара на рибни продукти и продукти на аквакултурата.
2. Прехвърлянето на собственост върху бизнес не е допустимо за финансова помощ от Общността.
3. ЕФР може да оказва също финансова подкрепа за обучение през целия живот.
4. Не са допустими за финансова помощ инвестиции, които са свързани с рибни продукти и продукти на аквакултурата, предназначени за употреба и преработени за цели, различни от човешка консумация, с изключение на инвестиции, предназначени изключително за третиране, преработка и пускане на пазара на отпадъци от рибни продукти и продукти на аквакултурата.
5. При осъществяване на операции за целите на гарантиране на съответствие със стандартите по правото на Общността, относно околната среда, човешкото здраве и здравето на животните, хигиената и благосъстоянието на животните, финансова помощ може да се предоставя до датата, на която стандартите ще станат задължителни за предприятията.
Член 35
Мерки в преработката и пускането на пазара, допустими за финансиране
1. ЕФР може да подпомага изграждане, разширяване, оборудване и модернизация на предприятия, когато се търси постигането по-специално на една или повече от следните цели:
а)
подобряване на работните условия;
б)
подобряване и мониторинг на здравеопазването и хигиенните условия или качеството на продуктите;
в)
производство на висококачествени продукти за пазарни ниши;
г)
намаляване на отрицателното въздействие върху околната среда;
д)
подобряване употребата на малко използвани видове, вторични продукти и отпадъци;
е)
производство или пускане на пазара на нови продукти, чрез прилагане на нови технологии или разработване на иновационни производствени методи;
ж)
пускане на пазара на продукти, с произход предимно от местни улови и аквакултура.
2. Инвестициите са насочени главно към насърчаване на устойчива заетост в сектор рибарство.
3. Инвестиционната помощ се ограничава до:
а)
микро-, малки и средни предприятия,
и
б)
предприятия, които не са обхванати от дефиницията в член 3, буква е), с численост на персонала по-малко от 750 души или с оборот, по-малък от 200 милиона EUR.
4. Чрез дерогация от параграф 3, в най-отдалечените райони и в отдалечените гръцки острови, помощ може да се отпуска на всички предприятия.
5. Държавите-членки гарантират, че се дава приоритет на микро- и малки предприятия.
6. Не се предоставя помощ от Общността за инвестиции, свързани с търговията на дребно.
ГЛАВА III
Приоритетна ос 3: мерки от общ интерес
Член 36
Приложно поле
1. ЕФР може да подпомага мерки от общ интерес, с по-широк обхват от мерките, обичайно предприемани от частни предприятия и които допринасят за постигането на целите на общата политика в областта на рибарството.
2. Tези мерки могат да се отнасят до:
а)
колективни дейности;
б)
защита и развитие на водната фауна и флора;
в)
риболовни пристанища, кейове за разтоварване и покрити лодкостоянки;
г)
разработване на нови пазари и рекламни кампании;
д)
пилотни проекти;
е)
изменения с цел пренасочване на риболовни съдове към други дейности.
Член 37
Колективни дейности
ЕФР може да подкрепя мерки от общ интерес, които се осъществяват с активната подкрепа на самите оператори или на организации, действащи от името на производителите или други организации, признати от държавата-членка и които имат за цел по-специално да:
а)
допринасят устойчиво за по-доброто управление или съхранение на ресурсите;
б)
насърчават селективни риболовни методи или уреди и намаляване на страничния улов;
в)
отстраняват изгубени риболовни уреди от морското дъно, с цел да се противодейства на така наречения „призрачен“ (нелегален) риболов;
г)
подобряват работните условия и безопасността;
д)
допринасят за прозрачността на пазарите на рибни продукти и продукти на аквакултурата, включително и за възможността за проследяване;
е)
подобряват качеството и безопасността на храните;
ж)
развиват, преструктурират или подобряват обектите за производството на аквакултура;
з)
инвестиции в оборудване за производство, преработка или пускане на пазара и инфраструктура, включително и третиране на отпадъци;
и)
усъвършенстване на професионалните умения или разработване на нови методи и средства за обучение;
й)
насърчават партньорството между учените и операторите в сектор рибарство;
к)
работа в мрежа и обмен на опит и добри практики между организациите, с цел създаване на равнопоставени възможности за мъжете и жените, и за останалите участници в сектора;
л)
допринасят за целите, заложени за дребномащабния крайбрежен риболов в член 26, параграф 4;
м)
подобряват управлението и контрола върху условията на достъп до риболовните райони, по-специално чрез изготвяне на местни планове за управление, одобрени от компетентните национални органи;
н)
създаването на организации на производителите, признати съгласно Регламент (ЕО) № 104/2000 на Съвета от 17 декември 1999 г. относно общата организация на пазарите на рибни продукти и продукти от аквакултури (18), тяхното преструктуриране и изпълнението на техните планове за подобряване на качеството;
о)
извършването на възможни проучвания, свързани с насърчаване на партньорството с трети държави в сектора рибарство.
Помощта по буква н) се отпуска за максимален период от три години след датата на признаване или след датата на решението за преструктуриране на организацията на производителите и намалява прогресивно през тези три години.
Член 38
Meрки, предназначени за закрила и развитие на водната фауна и флора
1. ЕФР може да подкрепя мерки от общ интерес, предназначени за закрила и развитието на водната фауна и флора, като същевременно се подобрява водната околна среда.
2. Tези мерки се отнасят до:
а)
изграждането или монтажа на стационарни или преносими съоръжения, предназначени за закрилата и развитието на водната фауна и флора,
или
б)
възстановяването на вътрешни водоеми, включително люпилни площадки и трасета за мигриращи видове,
или
в)
защитата и подобряването на околната среда в рамките на НАТУРА 2000, когато нейните райони пряко засягат риболовни дейности, с изключение на производствените разходи.
Прякото зарибяване не е допустимо за финансова помощ, освен ако изрично не е предвидено като консервационна мярка в правен акт на Общността.
3. Дейностите трябва да се осъществяват от публичноправни или полу-публичноправни организации, признати търговски организации или други организации, определени за тази цел от държавата-членка.
Член 39
Рибарски пристанища, кейове за разтоварване и покрити лодкостоянки
1. ЕФР може да подкрепя инвестиции в съществуващите публични или частни рибарски пристанища, в интерес на рибарите и производителите на аквакултура, които да ги използват за подобряване на предлаганите услуги.
ЕФР може също да подкрепя инвестиции за преструктуриране на кейовете за разтоварване и за подобряване на условията за рибата, разтоварвана от крайбрежните рибари в съществуващи кейове за разтоварване, указани от компетентните национални органи.
2. Инвестициите трябва да се отнасят по-специално до:
а)
подобряването на условията, при които рибните продукти и продуктите на аквакултурата се разтоварват, преработват, съхраняват в пристанищата и продават на тържищата за първа продажба;
б)
осигуряването на горива, лед, вода и електричество;
в)
оборудване за поддръжка и ремонт на риболовни съдове;
г)
изграждане, модернизация и разширяване на кейове, подобряващи безопасността по време на разтоварване или товарене;
д)
компютъризирано управление на риболовните дейности;
е)
подобряване на безопасността и работните условия;
ж)
складирането и третирането на отпадъците;
з)
мерки за намаляване на количествата съпътстващи улови, подлежащи на връщане в морето.
3. С цел подобряване безопасността на рибарите, ЕФР може да подкрепя също инвестиции, свързани с безопасността, за изграждането или модернизацията на малки риболовни пристанища и лодкостоянки.
Член 40
Разработване на нови пазари и рекламни кампании
1. ЕФР може да подкрепя мерки от общ интерес, предназначени за изпълнението на политика за повишаване на качеството и стойността, за разработване на нови пазари или организирането на рекламни кампании за рибни продукти и продукти на аквакултурата.
2. Операциите не трябва да бъдат насочени към търговски марки или да указват конкретни страни или географски райони, освен в случаите на продукти, признати по условията на Регламент (ЕО) № 510/2006 от 20 март 2006 г. относно закрилата на географски указания и наименованията за произход на земеделски продукти и храни (19).
3. Мерките следва да се отнасят по-специално до:
а)
провеждане на регионални, национални или транснационални рекламни кампании за рибни продукти и продукти на аквакултурата;
б)
пазарен пласмент на свръхпроизвеждани или слабо експлоатирани видове, които обичайно се изхвърлят или, за които няма търговски интерес;
в)
прилагането на политика за качеството спрямо рибни продукти и продукти на аквакултурата;
г)
насърчаване продажбата на продукти, получени чрез използването на методи с ниско ниво на въздействие върху околната среда;
д)
насърчаване продажбата на продукти, признати съгласно условията на Регламент (ЕО) № 510/2006;
е)
сертифициране на качеството, включително изготвяне на етикети и сертифициране на продукти, отгледани или уловени с помощта на природосъобразни производствени методи;
ж)
кампании за подобряване престижа на рибни продукти и продукти на аквакултурата, както и престижа на самия сектор рибарство;
з)
извършване на пазарни проучвания.
Член 41
Пилотни проекти
1. ЕФР може да подкрепя пилотни проекти, включително експериментална употреба на по-селективни риболовни техники, насочени към придобиване и разпространяване на нови технически умения и осъществявани от стопански субект, призната търговска асоциация или друга компетентна организация, определена за целта от държавата-членка, в партньорство с научна или техническа организация.
2. Пилотните проекти, предвидени в параграф 1, могат да:
а)
изпитват в условия, близки до реалните в производствения сектор, техническата или икономическата приложимост на дадена иновационна технология, с цел придобиване и разпространяване на технически или икономически познания за изпитваната технология;
б)
дават възможност за провеждане на тестове на планове за управление и планове за разпределение на риболовното усилие, включително ако е необходимо, определяне на зони, забранени за риболов, с цел оценяване на биологичните и финансови последствия, както и за експериментално зарибяване;
в)
разработват и изпитват методи за подобряване селективността на риболовните уреди, за намаляване на страничния улов, намаляване на подлежащите на връщане в морето съпътстващи улови или въздействието върху околната среда, по-специално върху морското дъно;
г)
изпитват алтернативни видове технически похвати при управлението на риболова.
Един пилотен проект винаги включва подходящо научно продължение, с цел да се получат значими резултати.
3. Резултатите от пилотните проекти, финансирани по параграф 1, се публикуват в технически доклади, достъпни за обществото.
Член 42
Изменения с цел пренасочване на риболовни съдове
ЕФР може да подкрепя модификацията на риболовни съдове, с цел тяхното пренасочване под флага на държава-членка и регистриране в Общността за целите на обучение или извършване на проучвания в сектор рибарство, или за други дейности извън сферата на риболова. Тези операции са ограничени до публичноправни или полу- публичноправни организации.
ГЛАВА IV
Приоритетна ос 4: устойчиво развитие на рибарските райони
Член 43
Обхват на помощта
1. ЕФР може да осигурява помощ, в допълнение към останалите инструменти на Общността, за устойчиво развитие и подобряване качеството на живота в рибарските райони, допустими за финансиране като част от една обща стратегия, която има за цел да подкрепя осъществяването на целите на общата политика в областта на рибарството, като взема предвид по-специално нейните социално-икономически последици.
2. Мерките за устойчиво развитие на рибарските райони са насочени към:
а)
поддържане на икономически и социален просперитет на тези райони и създаване на добавена стойност към рибните и продукти на аквакултурата;
б)
поддържане и развиване на заетост в рибарските райони, чрез помощ за диверсификация или икономическо и социално преструктуриране на районите, срещащи социално-икономически затруднения в резултат от промените в сектор рибарство;
в)
подобряване качеството на крайбрежната околна среда;
г)
насърчаване националното и международно сътрудничество между рибарските райони.
3. Даден рибарски район, избран за финансова помощ, е ограничен по размер и като общо правило по-малък от ниво 3 по NUTS от общата класификация на териториалните единици за статистически цели по смисъла на Регламент (ЕО) № 1059/2003 от 26 май 2003 г. на Европейския парламент и на Съвета за установяване на обща класификация на териториалните единици за статистически цели (NUTS) (20). Районът трябва да бъде достатъчно тясно обвързан в географски, икономически и социален аспект.
4. Финансовата помощ трябва да има за цел приоритетно райони с:
а)
ниска гъстота на населението,
или
б)
западащи риболовни дейности,
или
в)
малки рибарски общности.
5. Държавата-членка информира Комисията относно избраните за финансиране по тази приоритетна ос райони и включва тази информация в предстоящия годишен доклад по изпълнението съгласно член 67.
Член 44
Мерки, допустими за финансиране
1. Помощ за устойчиво развитие на рибарските райони може да се отпуска за:
а)
засилване конкурентноспособността на рибарските райони;
б)
преструктуриране и пренасочване на икономическите дейности, по-специално чрез насърчаване на екотуризма, при условие че тези дейности не водят към повишаване на риболовното усилие;
в)
диверсификация на дейности чрез насърчаване на многостранна заетост за рибарите, чрез създаване на допълнителна заетост извън сектор рибарство;
г)
създаване на добавена стойност към продуктите на рибарството;
д)
подкрепа за инфраструктура и услуги, свързани с малките рибарски стопанства и туризма, в полза на малки рибарски общности;
е)
защита на околната среда в рибарски райони, с цел запазване на тяхната привлекателност, обновяване и развитие на крайбрежните селца с рибарски дейности, и съхраняване и развиване на националното природно и архитектурно наследство;
ж)
възстановяване на производствения потенциал в сектор рибарство, когато е засегнат от природни бедствия или промишлени аварии;
з)
насърчаване на междурегионално и международно сътрудничество между групи от рибарски райони, предимно чрез свързване в мрежа и разпространяване на добри практики;
и)
придобиване на умения и улесняване подготовката и изпълнението на регионалната стратегия за развитие;
й)
принос към текущите разходи на групите.
2. ЕФР може също да финансира, в размер до максимум 15 % от съответната приоритетна ос, мерки като насърчаване и подобряване на професионалните умения, професионално приспособяване и достъп до работни места, особено в полза на жените, при условие че тези мерки са неразделна част от стратегията за устойчиво развитие и че те имат пряка връзка с мерките, описани в параграф 1.
3. Помощта, отпусната по параграф 1, може да включва мерки, предвидени в глави I, II и III, с изключение на мерките, предвидени в членове 23 и 24. Когато помощта се отпуска за операции, съответстващи на тези мерки, се прилагат съответните условия и размера на финансовото участие за операция, определени съответно в глави I, II и III и приложение II.
4. Бенефициерите на помощи съгласно букви б) и в) от параграф 1 и съгласно параграф 2 следва да бъдат или работници в сектор рибарство или лица със занятие, свързано със сектора.
5. Текущите разходи за групите, като общо правило, не може да надвишават 10 % от общия бюджет, предоставен на рибарския район. Чрез дерогация, държавите-членки могат да вземат решение да надвишат този праг, за всеки конкретен случай, и то по-специално ако групите не могат да бъдат създадени на основата на съществуващи организации с опит.
6. Ако дадена мярка по настоящия член е допустима също и за помощ по друг финансов инструмент на Общността, държавата-членка трябва ясно да посочи при разработването на оперативната си програма, дали финансирането е от ЕФР или от друг финансов инструмент на Общността.
Член 45
Участие в устойчивото развитие на рибарските райони
1. Мерките за подпомагане устойчивото развитие на рибарски райони се прилагат на определена територия от местни единици или групи (групата), представляващи публичноправни или частни партньори от различните местни социални и икономически сектори и в съответствие с принципа на пропорционалност, с адекватен административен и финансов капацитет за управление на помощта и гарантиране успешното приключване на операциите. Когато е възможно, групата трябва да се базира на съществуващи организации с опит.
2. Групата предлага и осъществява интегрирана местна стратегия за развитие, основана на подхода „отдолу нагоре“, в съгласие с управляващия орган.
3. Територията, която една група покрива, следва да бъде тясно обвързана и да има достатъчна критична маса по отношение на човешки, финансов и икономически ресурс, за да осигури жизненост на местната стратегия за развитие.
4. Операциите по местната стратегия за развитие се избират от групата и съответстват на мерките, предвидени в член 44. По-голямата част от операциите се ръководят от частния сектор.
5. Държавите-членки или регионите, в зависимост от специфичното естество на тяхната институционална структура, могат да насърчават работата в мрежа, насочена към разпространение на информация и по-специално обмена на най-добри практики.
ГЛАВА V
Приоритетна ос 5: техническа помощ
Член 46
Teхническа помощ
1. По инициатива на и/или от името на Комисията, в размер на максимум 0,8 % от размера на годишните разпределени средства, ЕФР може да финансира мерките за подготовка, мониторинг, административна и техническа поддръжка, оценка и одит, необходими за прилагането на настоящия регламент.
Тези мерки се осъществяват в съответствие с член 53, параграф 2 от Регламент (EО, Евратом) № 1605/2002 и всички други подходящи разпоредби на този регламент и правилата за изпълнението му, приложими към тази форма на изпълнение на общия бюджет на Европейския съюз.
Тези мерки включват:
а)
оценки, експертни доклади, статистика и проучвания, включително и тези от общ характер, свързани с работата на ЕФР;
б)
мерки, насочени към партньорите, бенефициерите на финансовата помощ от ЕФР и широката общественост, включително информационни мерки;
в)
мерки за разпространение на информация, свързване в мрежа, повишаване на съзнанието, насърчаване сътрудничеството и обмена на опит в Общността;
г)
инсталиране, опериране и свързване в мрежа от компютъризирани системи за управление, мониторинг, инспекция и оценка;
д)
подобрения в методите за оценка и обмен на информация за практиките в тази област;
е)
създаване на транснационални мрежи и мрежи в Общността, от участници в устойчивото развитие на рибарските райони, с цел насърчаване обмена на опит и добри практики, стимулиращи и осъществяващи междурегионално и международно сътрудничество и разпространението на информация.
2. По инициатива на държавата-членка, ЕФР може да финансира дейности по оперативната програма, свързани с подготовката, управлението, мониторинга, оценката, популяризирането, контрола и одита на помощта по оперативната програма, както и работата в мрежа, в размер до 5 % oт общата сума. По изключение, при надлежно обосновани обстоятелства, този праг може да бъде надминат.
3. По инициатива на държавата-членка, ЕФР може също да финансира дейности по оперативната програма, свързани с подобряването на административния капацитет на държавата-членка, всички райони на която са допустими по цел „Сближаване“.
4. Видовете техническа помощ, предвидени в параграф 1, се приемат в съответствие с процедурата, зададена в член 101, параграф 2.
ДЯЛ V
EФЕКТИВНОСТ И ПОПУЛЯРИЗИРАНЕ НА ПОМОЩТА
ГЛАВА I
Оценка на оперативните програми
Член 47
Общи разпоредби
1. Оперативната програма е предмет на ex ante, interim и ex post оценки, съгласно разпоредбите на членове 48, 49 и 50.
Оценките имат за цел да подобрят качеството и ефективността на помощта от ЕФР, както и самото изпълнение на оперативната програма. Те оценяват също така влиянието по отношение на ръководните принципи, зададени в член 19, върху съответната част от националните стратегически планове и специфичните проблеми, засягащи държавите-членки, като отчитат необходимостта от устойчиво развитие на сектор рибарство и въздействието върху околната среда.
2. Ефективността на помощта от ЕФР се оценява на основа на следните критерии:
а)
цялостно въздействие на ЕФР върху целите, зададени в член 4;
б)
въздействието на приоритетните оси, включени в оперативната програма.
3. Оценките, предвидени в първа алинея от параграф 1 се извършват на отговорност на държавата-членка или на Комисията, както е уместно, в съответствие с принципа на пропорционалност и в партньорство с Комисията и държавата-членка.
4. Държавите-членки осигуряват необходимия човешки и финансов ресурс за извършване на оценките, организират произвеждането и набирането на необходимите данни и използват различните видове информация, получена от мониторинговата система.
5. Методите и стандартите за оценка, които ще се прилагат, се установяват в съответствие с процедурата по член 101, параграф 3.
6. Оценката се извършва от оценители, независими от органите по член 58. Резултатите се публикуват, освен ако органът, отговорен за изготвянето на оценката, представи изрично възражение в съответствие с разпоредбите на Регламент (EО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (21)
7. Дейностите по оценките се финансират от бюджета за техническа помощ на оперативната програма, ако те се извършват на отговорност на държавата-членка, и от бюджета за техническа помощ на Комисията, ако те се извършват на нейна отговорност.
Член 48
Еx ante оценка
1. Ex ante оценката има за цел да осигури съгласуваност между ръководните принципи, зададени в член 19, съответната част от националния стратегически план и оперативната програма, а също така да оптимизира разпределението на бюджетните ресурси на оперативната програма и да подобри качеството на програмиране.
2. Държавите-членки извършат ex ante оценка на ниво оперативна програма, съгласно принципа на пропорционалност и в съответствие с методите и стандартите за оценка, дефинирани съгласно процедурата по член 47, параграф 5.
3. Държавите-членки представят ex ante оценката най-късно с предаването на оперативната програма.
Член 49
Междинна оценка
1. Междинната оценка има за цел да изследва ефективността на цялата или на част от оперативната програма, с оглед нейното пренастройване за подобряване на качеството на помощта и нейното прилагане.
2. Междинните оценки за оперативната програма се извършват в съответствие с принципа на пропорционалност, на базата на списък, който позволява да се вземат предвид необходимите данни, за да се организира стратегическото обсъждане по член 16.
3. Междинните оценки се организират на отговорност на държавите-членки и по инициатива на управляващите комитети чрез консултация с Комисията, съгласно методите и стандартите за оценка, които се определят в съответствие с процедурата по член 47, параграф 5. Междинните оценки се изпращат до мониторинговия комитет на оперативната програма и до Комисията.
Член 50
Еx post оценка
1. Еx post оценката изследва степента на оползотворяване на ресурсите, ефективността и ефикасността на оперативната програма и нейното въздействие по отношение на общите цели, заложени в член 4 и ръководните принципи, заложени в член 19. Тя определя факторите, които допринасят за успеха или провала на изпълнението на оперативната програма, включително от гледна точка на устойчивост и добри практики.
2. Еx post оценката се извършва по инициатива и на отговорност на Комисията, при консултация с държавата-членка и управляващия орган, които набират информацията, необходима за нейното извършване.
3. Еx post оценка трябва да бъде завършена не по-късно от 31 декември 2015 г.
ГЛАВА II
Информация и популяризиране
Член 51
Информация и популяризиране
1. Държавите-членки предоставят информация и популяризират оперативната програма, на операциите и на приноса на Общността. Информацията се адресира до широката общественост. Тя има за цел да подчертае ролята на Общността и да осигури прозрачност за помощта от ЕФР.
2. Управляващият орган за оперативната програма носи отговорност за нейното популяризиране, както следва:
а)
той информира потенциалните бенефициери, организациите, участващи в сектор рибарство, професионалните организации, икономическите и социални партньори, организациите, съдействащи за равенство на половете и заинтересованите неправителствени организации, включително организации по опазване на околната среда, относно възможностите, предлагани от програмата, както и относно правилата и методите, управляващи достъпа до финансиране;
б)
той информира бенефициерите за сумата на финансовия принос на Общността;
в)
той информира широката общественост за ролята на Общността в оперативната програма и за резултатите от това.
3. Държавите-членки нотифицират всяка година Комисията за инициативите, предприети за целите на настоящия член, в рамките на годишните и на окончателните доклади по изпълнението, предвидени в член 67.
ДЯЛ VI
ФИНАНСОВ ПРИНОС ОТ ЕФР
ГЛАВА I
Принос от ЕФР
Член 52
Интензитет на публичната помощ
Максималният интензитет на публичната помощ е показан в таблицата в приложение II.
Член 53
Принос от ЕФР
1. Решението на Комисията за приемане на оперативната програма, фиксира максималния процент и максималната сума на приноса от ЕФР, отделно за цел „Сближаване“ и цел „Несближаване“ за всяка приоритетна ос.
2. Приносът от ЕФР се изчислява по отношение на общите публични разходи.
3. Приносът от ЕФР се установява за приоритетна ос. Приносът от ЕФР е предмет на следните горни граници:
а)
75 % от общите публични разходи, съфинансирани от ЕФР в региони, допустими по цел „Сближаване“, предмет на разпоредбите на параграфи 7, 8 и 9.
б)
50 % от общите публични разходи, съфинансирани в региони, които не са допустими по цел „Сближаване“, предмет на разпоредбите на параграфи 7, 8 и 9.
Въпреки това, държавите-членки могат в оперативната си програма да прилагат единен процент за регион на ниво мерки.
4. Минималният принос от ЕФР за приоритетна ос е 20 % от общите публични разходи.
5. Минималната сума, която ЕФР отпуска за операция, е 5 % от общите публични разходи, разпределени за операцията.
6. Общата сума, която ЕФР отпуска за операция, не надвишава 95 % от общите публични разходи, разпределени за помощ на операцията.
7. Когато операциите, финансирани от ЕФР, попадат под действието на член 24 или 27, където тези операции формират част от плана за приспособяване на риболовното усилие по член 21, буква а) i), или попадат под действието на член 26, параграф 3 или 4, горната граница на приноса от ЕФР за приоритетна ос 1 се увеличава с до 10 процентни пункта в регионите, допустими съгласно цел „Сближаване“ и с до 15 процентни пункта за регионите, които не са допустими съгласно цел „Сближаване“.
Това увеличение е пропорционално на съотношението на общите разходи за операциите съгласно алинея 1, към общите разходи за приоритетна ос 1.
8. Когато операциите, финансирани от ЕФР, попадат под действието на член 23, горната граница на приноса от ЕФР за приоритетна ос 1 се увеличава с до 10 процентни пункта в регионите, допустими съгласно цел „Сближаване“ и с до 25 процентни пункта за регионите, които не са допустими съгласно цел „Сближаване“.
Това увеличение е пропорционално на съотношението на общите разходи за операциите съгласно алинея 1, към общите разходи за приоритетна ос 1.
9. Когато операциите, финансирани от ЕФР, са за отдалечените гръцки острови, които са в неизгодно положение поради отдалечеността си, и за най-отдалечените райони, границата на приноса от ЕФР за всяка приоритетна ос се увеличава с до 10 % в регионите, допустими съгласно цел „Сближаване“ и с до 35 % за регионите, които не са допустими съгласно цел „Сближаване“.
За всяка приоритетна ос това увеличение е пропорционално на съотношението на общите разходи за операциите съгласно алинея 1, към общите разходи в рамките на приоритетната ос.
10. Мерките за техническата помощ, изпълнени по инициатива на Комисията или от нейно име, се финансират от ЕФР на 100 %.
Член 54
Финансиране от един източник
Разходите, съфинансирани от ЕФР, не получават помощ от друг финансов инструмент на Общността.
Член 55
Допустимост на разходите
1. Разходите са допустими за финансиране от ЕФР, ако те действително са били платени от бенефициерите между датата на изпращане на оперативната програма до Комисията или от 1 януари 2007 г., в зависимост от това коя дата е по-ранна, и 31 декември 2015 г. Съфинансираните операции не трябва да са завършени преди началната дата за допустимост.
2. Чрез дерогация от параграф 1, когато има приноси в натура, амортизационните разходи и режийните могат да се считат като разходи, платени от бенефициерите за изпълнение на операциите, при следните условия:
а)
правилата за допустимост, определени в параграф 4, предвиждат допустимост на такива разходи;
б)
сумата на разходите се доказва чрез счетоводни документи, имащи доказателствена стойност, еквивалентна на фактури;
в)
в случая на приноси в натура, съфинансирането от ЕФР не превишава общите допустими разходи с изключение на стойността на тези приноси.
3. Разходите са допустими за принос от ЕФР само когато са направени за операции, за които е взето решение от управляващия орган в съответствие с критериите, предварително определени от мониторинговия комитет.
Нови разходи, добавени в момента на ревизия на оперативна програма по член 18, са допустими от датата на изпращане на искането за ревизия на оперативната програма до Комисията.
4. Правилата за допустимост на разходите се определят на национално ниво и са предмет на изключенията, предвидени в настоящия регламент. Те обхващат изцяло публичните разходи, декларирани в оперативната програма.
5. Следните разходи не са допустими за принос от ЕФР:
а)
ДДС, освен невъзстановим ДДС, когато той действително и окончателно е поет от бенефициер, различен от лицата, които не подлежат на облагане с данък съгласно от член 4, параграф 5, първа алинея от Шестата директива 77/388/ЕИО на Съвета от 17 май 1977 г. относно хармонизиране на законодателствата на държавите-членки относно данъците върху оборота - обща система на данъка върху добавената стойност: единна данъчна основа (22);
б)
лихва по заем, без да се засягат разпоредбите на параграф 8;
в)
покупката на земя, чиято стойност е по-голяма от 10 % от общите допустими разходи за съответната операция;
г)
жилище.
6. Параграфи 1, 3 и 4 не засягат разпоредбите на член 46, параграф 1.
7. Що се отнася до операции, които не генерират разходи за бенефициера, то разходите, допустими за принос от ЕФР, са публичната помощ, платена на бенефициера.
8. Въпреки параграф 5, буква б), приносът от ЕФР може да бъде във форма, различна от неподлежаща на плащане пряка помощ. Подробни правила се определят в съответствие с процедурата по член 101, параграф 3.
Член 56
Продължителност на операциите
1. Държавата-членка или управляващият орган гарантира, че дадена операция запазва приноса от ЕФР, само ако тази операция, в рамките на пет години от датата на решението за финансиране, взето от компетентните национални органи или от управляващия орган, не претърпи значителна промяна, която:
а)
засяга естеството или условията за изпълнение на операцията или дава на дадено търговско дружество или публичноправна организация незаконно преимущество;
или
б)
произтича или от промяна на собствеността върху дадена позиция от инфраструктурата, или от прекратяване или преместване на производствена дейност.
2. Управляващият орган информира Комисията в годишните и окончателния доклади за изпълнението по член 67 за всяка такава промяна съгласно параграф 1.
3. Неправомерно платени суми се възстановяват в съответствие с дял VIII, глави II и III.
4. Държавите-членки и Комисията гарантират, че предприятия, които в момента са или преди са били предмет на процедурата по възстановяване съгласно параграф 3, в резултат на прехвърляне на производствена дейност в рамките на държава-членка или към друга държава-членка, не могат да се възползват от финансиране от ЕФР.
ДЯЛ VII
УПРАВЛЕНИЕ, МОНИТОРИНГ И КОНТРОЛ
ГЛАВА I
Системи за управление и контрол
Член 57
Общи принципи на системите за управление и контрол
1. Системите за управление и контрол на оперативни програми, установени от държавите-членки, осигуряват:
а)
определяне функциите на органите, занимаващи се с управление и контрол, и разпределението на функциите в рамките на всеки орган;
б)
съответствие с принципа на разделяне на функциите между и в рамките на тези органи;
в)
процедури за осигуряване правилността и редовността на разходите, декларирани в оперативната програма;
г)
надеждни системи за счетоводство, мониторинг и финансово отчитане в компютъризирана форма;
д)
система за докладване и мониторинг, при която отговорният орган възлага изпълнението на задачите на друг орган;
е)
разпоредби за проверка функционирането на системите;
ж)
системи и процедури, които осигуряват адекватно проследяване на одита;
з)
процедури за докладване и мониторинг на нередности и за възстановяване на неправомерно изплатените суми.
2. Мерките, определени в букви д) и е), са пропорционални на общата сума на публичните разходи, разпределени за съответната оперативна програма.
Член 58
Определяне на компетентни органи
1. За оперативната програма държавата-членка посочва следните органи:
а)
управляващ орган, който да ръководи оперативната програма;
б)
сертифициращ орган, който да сертифицира декларациите за разходите и исканията за плащане, преди да бъдат изпратени на Комисията;
в)
одитиращ орган за оперативната програма, функционално независим от управляващия и сертифициращия органи, който е отговорен за потвърждаване ефективното функциониране на системата за управление и контрол.
2. Държавата-членка може да определи един или повече междинни органи, които да извършват някои или всички задачи на управляващия или сертифициращ органи, като отговорността се поема от съответния орган.
3. Държавата-членка определя правилата, регулиращи нейните отношения с органите по параграф 1 и техните отношения с Комисията.
4. Предмет на член 57, параграф 1, буква б), някои или всички органи по параграф 1 могат да бъдат част от един и същи орган.
Член 59
Функции на управляващия орган
Управляващият орган на оперативната програма е отговорен за управлението и изпълнението на оперативната програма съгласно принципа на добро финансово управление и по-специално за:
а)
да се гарантира, че операциите са избрани за финансиране в съответствие с критериите, приложими към оперативната програма и че те съответстват, за целия период на изпълнение, на приложимите национални разпоредби и разпоредбите на Общността;
б)
проверка на доставката на съфинансирани продукти и услуги, и проверка на това, че разходите, декларирани от бенефициерите, действително са извършени и съответстват на националните разпоредби и разпоредбите на Общността; проверките на място на индивидуални операции може да се извършват само върху части от операцията в съответствие с подробните правила, които трябва да бъдат приети от Комисията съгласно процедурата по член 101, параграф 3;
в)
да се гарантира, че съществува система за записване и съхранение в компютъризирана форма на счетоводните отчети за всяка операция по оперативната програма и, че се събират данни за изпълнението, необходими за финансовото управление, мониторинг, проверки, одити и оценка;
г)
да се гарантира, че бенефициерите и другите организации, включени в изпълнението на операциите, поддържат или отделна счетоводна система, или подходящ счетоводен код за всички сделки, отнасящи се до операцията, без ущърб на националните счетоводни разпоредби;
д)
да се гарантира, че оценките на оперативни програми по членове 48 и 49 се извършват в съответствие с член 47;
е)
установяване на процедури, които гарантират, че всички документи относно разходите и одитите, необходими за подходящо проследяване на одитите, са изготвени и извършени в съответствие с изискванията на член 87;
ж)
осигуряване на това, че сертифициращият и одитиращия органи получават цялата необходима информация за процедурите и проверките, извършени по отношение на разходите за целите на сертификацията и одита съответно;
з)
направляване работата на мониторинговия комитет и осигуряването му с документите, необходими за качествено изпълнение на оперативната програма, чийто мониторинг следва да извършва в светлината на нейните конкретни цели;
и)
изготвяне и след одобрение от мониторинговия комитет, изпращане до Комисията на годишните доклади и окончателния доклад за изпълнението;
й)
осигуряване спазването на изискванията за информираност и популяризиране, определени в член 51.
Член 60
Функции на сертифициращия орган
Сертифициращият орган на една оперативна програма е отговорен по-специално за:
а)
изготвяне и изпращане до Комисията на сертифицирани отчети за разходи и искания за плащане;
б)
сертифициране, че:
i)
отчетът за разходите е точен, изготвен чрез надеждни счетоводни системи и се основава на проверими съпровождащи документи,
ii)
декларираните разходи са в съответствие с приложимите национални разпоредби и разпоредбите на Общността, и са извършен по операциите, избрани за финансиране съгласно критериите, приложими към програмата и съответстващи на националните разпоредби и разпоредбите на Общността;
в)
уверяване, че получената информация за процедурите и проверките, извършени относно разходите, посочени в отчетите за разходи, представлява адекватна база за сертифициране;
г)
отчитане, за целите на сертификацията, на резултатите от всички одити, извършени от или в рамките на отговорностите на одитиращия орган;
д)
поддържане на счетоводните отчети за разходи в компютъризирана форма, които се декларират пред Комисията;
е)
водене на отчет на сумите, подлежащи на възстановяване и на отказаните суми в резултат на отказ на цялото или част от финансирането на операцията. Суми, възстановени преди приключването на оперативната програма, които трябва да бъдат върнати в общия бюджет на Европейския съюз след финансови корекции, извършени в съответствие с член 97, се приспадат от следващия отчет за разходите.
Член 61
Функции на одитиращия орган
1. Одитиращият орган на оперативна програма е отговорен по-специално за:
а)
да се гарантира, че одитите се извършват за проверка на ефективното функциониране на системата за управление и контрол на оперативната програма;
б)
да се гарантира, че одитите на операциите се извършват на базата на подходяща част от операцията, за проверка на декларираните разходи;
в)
представяне пред Комисията, в срок от 9 месеца след одобрението на оперативната програма, на стратегия за одита, обхващаща органите, които ще извършват одитите по букви а) и б), метода който ще се използва, метода за одит върху част от операциите и индикативното планиране на одитите, с цел да осигури, че основните органи са одитирани и че одитите са разпределени равномерно за целия период на програмиране;
г)
да се гарантира, че управляващия и сертифициращия органи получават цялата необходима информация за извършените одити и контрол;
д)
до 31 декември всяка година от 2008 до 2015 г.:
i)
представя на Комисията годишен доклад за контрола, посочващ заключенията от одитите, извършени през предходния 12-месечен период, приключващ на 30 юни на съответната година, в съответствие със стратегията за одит от оперативната програма и докладващ за всички недостатъци, открити в системите за управление и контрол на програмата. Първият доклад, който трябва да бъде представен до 31 декември 2008 г., обхваща периода от 1 януари 2007 г. до 30 юни 2008 г. Информацията за одитите, извършени в периода след 1 юли 2015 г., се включва в окончателния доклад за контрола, който придружава декларацията за приключване съгласно буква е);
ii)
изготвя становище, на базата на извършения контрол и одити съгласно своите отговорности, относно това дали системата за управление и контрол функционира ефективно, за да гарантира, че отчетите за разходи представени пред Комисията, са верни, а също и за да гарантира впоследствие, че сделките за които са направени тези разходи, са законни и редовни;
iii)
представя, когато е приложимо съгласно член 85, декларация за частично приключване, оценяваща законността и редовността на съответните разходи;
е)
представяне пред Комисията най-късно до 31 март 2017 г., декларация за приключване, оценяваща валидността на заявленията за плащане на балансовия остатък, и легалността и редовността на сделките, включени в окончателния отчет за разходи, придружена от окончателния доклад за контрола.
2. Одитиращият орган осигурява, че работата по одитите се извършва съгласно международно приетите стандарти за одит.
3. Когато одитите и контрола по параграф 1, букви а) и б) се извършват от орган, различен от одитиращия, то одитиращият орган гарантира такива органи да имат необходимата функционална независимост.
4. Комисията изпраща своите забележки по стратегията за одит, представена съгласно параграф 1, буква в) не по-късно от 3 месеца след нейното получаване. Ако в рамките на този период не се изпратят никакви забележки, стратегията за одит се счита за приета.
ГЛАВА II
Мониторинг
Член 62
Принципи на мониторинг
1. Мониторингът се състои от преглед на правилното изпълнение на оперативната програма.
2. Мониторингът се извършва на първа инстанция от мониторинговият комитет и управляващия орган.
3. Комисията участва в мониторинга чрез участието си в мониторинговия комитет и в годишния преглед на оперативната програма, който включва по-специално анализ на годишните доклади по изпълнението и контрола.
4. Размяната на данни между Комисията и държавите-членки за тази цел се извършва по електронен път, съгласно правилата за прилагане по член 102.
Член 63
Мониторингов комитет
Държавата-членка учредява мониторингов комитет за оперативната програма, като го съгласува с управляващия орган, след консултация с партньорите съгласно член 8. Мониторинговият комитет се учредява в рамките на три месеца от датата, на която държавата-членка е нотифицирана за решението за одобрение на оперативната програма.
Мониторинговият комитет изготвя своя устав съгласно институционалната, правна и финансова рамка на съответната държава-членка и приема устава, като го съгласува с управляващия орган, с цел да упражнява своите задачи в съответствие с настоящия регламент.
Член 64
Състав
1. Мониторинговият комитет се председателства от представител на държавата-членка или на управляващия орган.
Неговият състав се решава от държавата-членка в съответствие с член 8, параграф 1 и се съгласува с управляващия орган.
2. По своя собствена инициатива, представител на Комисията участва в работата на мониторинговия комитет в качеството си на консултант.
Член 65
Задачи
Мониторинговият комитет се уверява в ефективността и качеството на изпълнение на оперативната програма в съответствие със следните разпоредби:
а)
той разглежда и одобрява критериите за избор на операциите, финансирани в рамките на шест месеца след одобрението на оперативната програма и одобрява всяка поправка на тези критерии в съответствие с нуждите на програмирането;
б)
той периодично преразглежда постигнатия напредък за постигането на конкретните цели на оперативната програма на базата на документите, представени от управляващия орган;
в)
той преглежда резултатите от изпълнението, и по-специално постигането на целите, заложени за всяка приоритетна ос и междинните оценки по член 49;
г)
той преглежда и одобрява годишните и окончателния доклади по изпълнението по член 67, преди те да бъдат изпратени на Комисията;
д)
той трябва да бъде информиран за годишния доклад за контрола и за всички целесъобразни забележки, които Комисията може да направи след като прегледа този доклад;
е)
по инициатива на държавата-членка, той може да бъде информиран относно писмената информация, изпращана на Комисията по член 16, параграф 1;
ж)
той може да предлага на управляващия орган всякакви поправки или преглед на оперативната програма, чрез които е възможно да се постигат целите на ЕФР, заложени в член 4 или, чрез които да подобри нейното управление, включително финансовото управление;
з)
той разглежда и одобрява всяко едно предложение за изменение съдържанието на решението на Комисията относно приноса от ЕФР.
Член 66
Ред и условия за мониторинг
1. Управляващият орган и мониторинговият комитет осигуряват качеството на изпълнение на оперативната програма.
2. Управляващият орган и мониторинговият комитет извършват мониторинг, като използват финансови индикатори и индикаторите по член 20, параграф 1, буква в), посочени в оперативната програма.
3. Когато естеството на помощта го позволява, се прави разбивка на статистиката по брой мъже и жени и обем на предприятията на бенефициера.
4. Обменът на данни между Комисията и държавите-членки за тази цел се извършва по електронен път, в съответствие с правилата за изпълнение, приети съгласно процедурата по член 102.
Член 67
Годишни доклади и окончателни доклади за изпълнение
1. До 30 юни всяка година и за първи път през 2008 г. управляващият орган изпраща на Комисията годишен доклад, а до 31 март 2017 г. окончателен доклад за изпълнението на оперативната програма.
2. С цел получаване на ясна картина за изпълнението на оперативната програма докладите по параграф 1 съдържат следната информация:
а)
напредъкът, постигнат при изпълнението на оперативната програма и приоритетните оси по отношение на техните конкретни проверими цели, с количествена оценка, когато и където те могат да служат за количествено оценяване, като се използват индикаторите по член 20, параграф 1, буква в) на ниво приоритетна ос;
б)
промяна в общата ситуация, която има пряко въздействие върху усвояването на помощта, по-специално при значителни социално-икономически развития, промени в националите, регионални или секторни политики и когато е необходимо, техните последствия върху съгласуването на помощта от ЕФР и тази от други финансови инструменти;
в)
финансовото изпълнение на оперативната програма, дадено поотделно за цел „Сближаване“ и цел „Несближаване“ за всяка приоритетна ос:
i)
разходите, платени от бенефициерите, посочени в исканията за плащане, изпратени до управляващия орган и съответния дял на публично финансиране;
ii)
общо плащанията, получени от Комисията и количествено изражение на финансовите индикатори по член 66, параграф 2,
и
iii)
разходите, платени от органа, отговорен за извършване на плащания към бенефициерите;
г)
стъпките, предприети от управляващия орган и мониторинговия комитет за осигуряване качеството и ефективността на изпълнението, по-специално:
i)
мерки за мониторинг и оценка, включително мерките за събиране на данни;
ii)
кратко изложение за всички значителни проблеми, появили се при изпълнението на оперативната програма и всички взети мерки, включително и тези в отговор на забележките, направени съгласно член 69, параграф 2;
iii)
оползотворяване на техническата помощ;
д)
взетите мерки за осигуряване информация и популяризиране за оперативната програма;
е)
оползотворяването на помощ, отпусната след анулиране по член 96, параграф 2, на управляващия орган или на друг публичноправен орган по време на периода на изпълнение на оперативната програма.
ж)
случаите, в които е установена значителна промяна по член 56.
з)
значителни проблеми, отнасящи се до спазването на законодателството на Общността, появили се при изпълнението на оперативната програма и взетите мерки за справяне с тях.
Обхватът на информацията, изпратена до Комисията, е пропорционален на общата сума публични разходи по съответната оперативна програма. Когато е уместно, тази информация може да се представи в обобщена форма.
Информацията съгласно букви б), г), д), е) и ж) не се представя, ако не е имало значителна промяна от предишния доклад.
3. Докладите по параграф 1 се оценяват като приемливи, ако съдържат цялата информация, изброена в параграф 2. Комисията информира държавата-членка за приемливостта на тези доклади в срок от 15 работни дни.
4. Комисията взема решение по съдържанието на годишния доклад за изпълнението, представен от управляващия орган, в срок от два месеца. За окончателния доклад на оперативната програма срокът е пет месеца. Ако Комисията не отговори в рамките на определените срокове, докладът се счита за приет.
Член 68
Годишен доклад на Комисията
1. До 31 декември всяка година и за първи път през 2008 г. Комисията изпраща до Европейския парламент, до Съвета, до Европейския икономически и социален комитет и до Комитета на регионите, доклад за действителното изпълнение на настоящия регламент през предходната година.
2. Този доклад обобщава основните развития, тенденции и предизвикателства, отнасящи се до изпълнението на оперативните програми.
3. Годишният доклад от Комисията включва също така:
а)
обобщение на дейностите на ЕФР по държави-членки, включително разбивка по държави-членки на отпуснатите и платени средства, а също и оползотворяването на техническата помощ от Комисията и държавите-членки;
б)
оценка на координацията на ЕФР със структурните фондове и ЕЗФРСР;
в)
веднага, след като бъдат направени, констатациите от оценките, предвидени в член 49;
г)
когато се представи четвъртия годишен доклад и след това отново когато се представи доклада за последната година от програмирането, резюме на одитите върху въведените от държавите-членки системи за управление и контрол, извършено от името на Комисията, и обобщение на резултатите от одитите върху помощта от ЕФР, извършено от държавата-членка, а когато е уместно, направените финансови корекции.
4. Докладът се основава на прегледа и оценката от страна на Комисията, на годишните доклади на държавите-членки и на всякаква друга налична информация. През 2012 г. по-специално, този доклад се основава на резултатите от стратегическото обсъждане по член 16, параграф 1 и на всякаква друга налична информация. Докладът посочва взетите последващи мерки или мерките, които трябва да бъдат взети от държавите-членки и Комисията, които ще позволят адекватни последващи действия в резултат на констатациите в доклада.
Член 69
Годишен преглед на оперативните програми
1. Всяка година, когато се представи годишния доклад за изпълнението по член 67 и се отчете становището на Комисията, Комисията и управляващият орган преглеждат постигнатия напредък в изпълнението на оперативната програма, постигнатите принципни резултати през предходната година, финансовото изпълнение и други фактори, които могат да доведат до подобряване на изпълнението.
Всички аспекти на действието на системата за управление и контрол, посочени в годишния доклад за контрола по член 61, параграф 1, буква д) i) също може да се прегледат и когато е уместно, това да стане с участието на одитиращия орган.
2. След прегледа по параграф 1 и когато е уместно, с участието на одитиращия орган, Комисията може да отправи забележки към държавата-членка и управляващия орган, които от своя страна информират мониторинговия комитет за това. Държавата-членка информира Комисията за действията, предприети в отговор на тези забележки.
3. Когато са готови еx post оценките за помощта, отпусната през периода на програмиране 2000-2006 г., при следващия годишен преглед се преглеждат и цялостните резултати.
ГЛАВА III
Отговорности на държавите-членки и на Комисията
Раздел 1
Отговорности на държавите-членки
Член 70
Управление и контрол
1. Държавите-членки са отговорни за осигуряване управлението и контрола на оперативните програми, и то по-специално чрез следните мерки:
а)
осигуряване на това системите за управление и контрол на оперативната програма да са въведени в съответствие с членове 57-61 и да функционират ефективно;
б)
предотвратяване, откриване и корекция на нередности и възстановяване на неправомерно платени суми заедно с лихвата върху закъснели плащания, когато е уместно. Те нотифицират за всичко това Комисията и редовно информират Комисията за напредъка на административните и съдебни производства.
2. Когато неправомерно платените суми към даден бенефициер не могат да бъдат възстановени, държавата-членка е отговорна за връщането на загубените суми към общия бюджет на Европейския съюз когато се установи, че загубата е възникнала в резултат на вина или нехайство от нейна страна.
Член 71
Въвеждане на системите за управление и контрол
1. Преди изпращането на първото заявление за междинно плащане, или най-късно в рамките на 12 месеца след одобрението на оперативната програма, държавите-членки изпращат на Комисията описание на системите, които включват по-специално организацията и процедурите за:
а)
управляващия и сертифициращия органи и междинните органи;
б)
одитиращия орган и всякакви други органи, извършващи одити на негова отговорност.
2. Описанието по параграф 1 се придружава от доклад, посочващ резултатите от оценката за въвеждането на системите и съдържащ становище за тяхното съответствие с членове 57-61. Ако становището съдържа възражения, докладът посочва сериозността на слабостите. Държавата-членка информира Комисията за корективните мерки, които ще се вземат и графика за тяхното изпълнение, а впоследствие предоставя потвърждение за изпълнението на мерките и оттеглянето на съответните възражения.
Докладът, посочен в първа алинея се счита за приет и първото междинно плащане се прави при следните условия:
а)
в срок от три месеца от датата на получаване на доклада, когато становището съгласно първа алинея е без възражения и при отсъствие на забележки от Комисията;
б)
ако становището съдържа възражения, при потвърждение до Комисията, че са изпълнени корективните мерки относно ключовите елементи на системите и че са оттеглени съответните възражения, и при отсъствие на забележки от страна на Комисията, в срок от три месеца от датата на потвърждението.
Когато възраженията се отнасят само до една приоритетна ос, първото междинно плащане се прави за другите приоритетни оси от оперативната програма, за които няма никакво възражение.
3. Докладът и становището по параграф 2 се правят от одитиращия орган или от публичноправни или частноправни организации, функционално независими от управляващия и сертифициращия органи, при спазване на международно приетите стандарти за одит.
Раздел 2
Отговорности на Комисията
Член 72
Отговорности на Комисията
1. Комисията се уверява в съответствието с процедурата определена в член 71, че държавите-членки са въвели системи за управление и контрол, които са съобразени с членове 57-61, и на базата на годишните контролни доклади и годишното становище на одитиращия орган, както и на базата на своите собствени одити, се уверява, че системите функционират ефективно по време на периода на изпълнение на оперативните програми.
2. Без да се засягат одитите, извършвани от държавите-членки, длъжностни лица от Комисията или упълномощени представители на Комисията могат да извършват проверки на място, за да проверят ефективното функциониране на системите за управление и контрол, които проверки могат да включват одити на операциите, включени в оперативната програма, като се прави 10-дневно предварително известие за тези проверки, освен при спешни случаи. В такива одити могат да участват длъжностни лица или упълномощени представители на държавата-членка.
Длъжностните лица от Комисията или нейни представители, надлежно упълномощени за извършване на проверки на място, получават достъп до счетоводните книги и всички останали документи, включително документи и данни, изготвени или получени и записани в електронна среда, отнасящи се до разходите, финансирани от ЕФР.
Горепосочените правомощия за одит не засягат прилагането на национални разпоредби, които запазват определени действия за служители, специално назначени на базата на националното законодателство. Упълномощените представители на Комисията не участват, inter alia, в посещения по домовете или официално разпитване на лица в рамките на националното законодателство на съответната държавата-членка. Те обаче имат достъп до информацията, получена по горните начини.
3. Комисията може да изиска от една държава-членка да извърши одит на място, за да провери ефективното функциониране на системите или редовността на една или повече транзакции. В такива одити могат да участват и длъжностни лица от Комисията или нейни упълномощени представители.
Член 73
Сътрудничество с одитиращите органи на държавите-членки
1. Комисията си сътрудничи с одитиращия орган на оперативната програма, за да координира съответните им планове и методи за одит и незабавно обменя информация за резултатите от одитите, извършени върху системите за управление и контрол, с цел да оползотвори максимално ресурсите и да избегне неоправдано дублиране на работата.
Комисията и одитиращият орган провеждат срещи редовно, поне веднъж годишно, освен ако няма друго споразумение между тях, с цел да преглеждат заедно годишния доклад за контрола и представеното становище по член 61, а също и, за да обменят мнения по други въпроси, отнасящи се до подобряване управлението и контрола на оперативната програма.
2. При определяне на своята собствена стратегия за одит, Комисията идентифицира онези оперативни програми, за които становището относно съответствието на системата по член 71, параграф 2 е без възражения, или при които възраженията са били оттеглени след осъществяване на корективните мерки, или програмите, при които когато стратегията за одит на одитиращия орган е удовлетворителна и е получено основателно уверение, че системите за управление и контрол функционират ефективно на базата на резултатите от одити на Комисията и на държавата-членка.
3. За тези оперативни програми Комисията може да заключи, че може да разчита принципно на становището по член 61, параграф 1, буква д) ii) във връзка с ефективното функциониране на системите и че ще извърши одити на място, само ако има доказателства за предполагаеми слабости в системата, влияещи върху разходите, сертифицирани пред Комисията в година, за която становището по член 61, параграф 1, буква д) ii) е предадено без никакви възражения по отношение на такива слабости.
Когато Комисията достигне до такова заключение, тя информира съответно заинтересованата държава-членка. Когато няма доказателства за предполагаеми слабости, тя може да изиска от държавата-членка да извърши одити в съответствие с член 72, параграф 3 или може да извърши свои собствени одити по член 72, параграф 2.
ДЯЛ VIII
ФИНАНСОВО УПРАВЛЕНИЕ
ГЛАВА I
Финансово управление
Раздел 1
Бюджетни задължения
Член 74
Бюджетни задължения
Бюджетните задължения на Общността по отношение на оперативните програми (наричани по-долу „бюджетни задължения“) се изпълняват годишно за всяка цел на „Сближаване“/„Несближаване“ през периода между 1 януари 2007 г. и 31 декември 2013 г. Първото бюджетно задължение се изпълнява преди Комисията да приеме решението, за одобрение на оперативната програма. Всяко последващо задължение се изпълнява от Комисията по правило до 30 април всяка година, на базата на решението за отпускане на финансиране от ЕФР, посочено в член 17.
Раздел 2
Плащания
Член 75
Общи правила за плащания
1. Плащания от Комисията за приноса от ЕФР се правят в съответствие с бюджетните задължения. Всяко плащане се отнася към това открито бюджетно задължение, което е с най-ранна дата.
2. Плащанията се правят под формата на предварително финансиране, междинни плащания и плащане на балансовия остатък. Те се правят към органа, посочен от държавата-членка.
3. Най-късно до 30 април всяка година държавите-членки изпращат на Комисията предварителна прогноза за очакваните заявления за плащания за текущата и следващата финансови години.
4. Целият обмен на информация относно финансови транзакции между Комисията и органите, посочени от държавите-членки, се прави по електронен път в съответствие с изпълнителните правила, приети от Комисията съгласно процедурата по член 102. В случаи на непреодолима сила, и по-специално при повреда на общата компютъризирана система или липса на постоянна връзка, държавата-членка може да изпрати отчета за разходите и заявлението за плащане на хартиен носител.
Член 76
Правила за изчисляване на междинни плащания
1. Междинните плащания се изчисляват, като към публичното финансиране, декларирано в отчета за разходите, сертифициран от сертифициращия орган с разбивка по приоритетни оси и цели „Сближаване“/„Несближаване“, се прилага процента на съфинансиране от Общността, определен в текущия план за финансиране за всяка приоритетна ос и всяка цел.
2. Чрез дерогация от параграф 1, в отговор на конкретно и добре обосновано искане от държавата-членка, дадено междинно плащане е сумата на платената помощ от Общността или сумата, дължима за плащане към бенефициерите по отношение на приоритетната ос и на целта. Тази сума трябва да бъде посочена от държавата-членка в отчета за разходите.
Член 77
Правила за изчисляване на балансови плащания
Балансовото плащане се ограничава до една от следните две суми, в зависимост от това коя е по-малка:
а)
сумата, изчислена, като към публичното финансиране, декларирано в окончателния отчет за разходите, сертифициран от сертифициращия орган с разбивка по всяка приоритетна ос и всяка цел „Сближаване“/„Несближаване“, се прилага процента на съфинансиране от Общността, определен в текущия план за финансиране за тази приоритетна ос и тази цел;
б)
сумата на платената помощ от Общността или сумата, дължима за плащане към бенефициерите по отношение на всяка приоритетна ос и на всяка цел. Втората сума трябва да бъде посочена от държавата-членка в последния отчет за разходите, сертифициран от сертифициращ орган по отношения на всяка приоритетна ос и за всяка цел.
Член 78
Отчет за разходите
1. Всички отчети за разходите включват, за всяка приоритетна ос и за всяка цел, общата сума от допустимите разходи, платени от бенефициерите при изпълняване на операциите и съответното публично финансиране, платено или дължимо за плащане към бенефициерите, съгласно условията регулиращи публичното финансиране. Разходите, платени от бенефициерите, се доказват чрез получените фактури или счетоводни документи със същата доказателствена стойност. Що се отнася до операции, които не включват разходи, направени от бенефициера, то тогава разходите, сертифицирани от сертифициращия орган и изпратени до Комисията, представляват публичната помощ, платена на бенефициера.
2. Във връзка с член 76, параграф 2 и член 77, буква б), отчетите за разходите посочват изрично и общата сума на помощта от Общността, платена или дължима за плащане към бенефициерите.
Член 79
Натрупване на предварително финансиране и междинни плащания
1. Кумулативната сума от извършено предварително финансиране и извършени междинни плащания, не надвишава 95 % от приноса на ЕФР към оперативната програма.
2. Когато се достигне тази горна граница, сертифициращият орган продължава да изпраща на Комисията всеки сертифициран отчет за разходи на 31 декември от годината „n“, а също така и отчет за възстановените през годината суми за ЕФР, най-късно до края на м. февруари на годината „n + 1“.
Член 80
Цялост на плащане към бенефициери
Държавите-членки се уверяват, че органите, отговорни за извършване на плащания, гарантират за това, че бенефициерите получават общата сума от публичното финансиране веднага, щом това е възможно и в пълния ѝ размер. Никакви суми не се намаляват или задържат, нито пък се налага някаква специфична такса или друга такса с еквивалентен ефект, която би намалила тези суми за бенефициерите.
Раздел 3
Предварително финансиране
Член 81
Плащане
1. След решението на Комисията, одобряващо приноса на ЕФР към дадена оперативна програма, Комисията изплаща еднократна сума за предварително финансиране за периода 2007-2013 г., на органа, посочен от държавата-членка. Тази сума за предварително финансиране представлява 7 % от приноса на ЕФР към тази оперативна програма. Тя може да се разпредели в две финансови години в съответствие с наличния бюджет на ЕФР.
2. Общата сума, платена като предварително финансиране, се възстановява на Комисията от органа, посочен от държавата-членка, ако не е изпратено никакво заявление за плащане по оперативната програма в рамките на двадесет и четири месеца от датата, на която Комисията е платила първата вноска от сумата за предварително финансиране.
3. Всяка лихва, породена от предварителното финансиране, се въвежда към оперативната програма, считайки се като ресурс за държавата-членка под формата на национално публично финансиране и се декларира пред Комисията при окончателното приключване на оперативната програма.
4. Сумата, платена като предварително финансиране, се приключва изцяло в счетоводните документи на Комисията, когато приключи оперативната програма в съответствие с член 86.
Раздел 4
Междинни плащания
Член 82
Междинни плащания
За оперативната програма се извършват междинни плащания. Първото междинно плащане се прави в съответствие с разпоредбите на член 71, параграф 2.
Член 83
Приемливост на заявления за плащане
1. Всяко междинно плащане, извършено от Комисията, е предмет на спазване на следните условия:
а)
на Комисията трябва да бъде изпратено заявление за плащане и отчет за разходите, в съответствие с член 78;
б)
не повече от максималната сума за помощ от ЕФР, както е заложена в плана за текущо финансиране, е платена от Комисията за целия период за всяка приоритетна ос и за всяка цел;
в)
управляващият орган трябва да изпрати на Комисията последния годишен доклад за изпълнението, в съответствие с член 67, параграфи 1 и 3;
г)
отсъствие на мотивирано становище на Комисията във връзка с нарушение съгласно член 226 от Договора, що се отнася до операция(и), за която/които разходите са декларирани във съответното заявление за плащане.
2. Ако не е спазено едно или повече от условията по параграф 1, държавата-членка и сертифициращият орган трябва да бъдат информиран от Комисията в срок от един месец, така че да могат да предприемат необходимите стъпки за корекция на ситуацията.
Член 84
Процедура за плащане
1. Сертифициращият орган осигурява исканията за междинни плащания за оперативната програма да бъдат групирани заедно и изпращани до Комисията в най-кратки срокове, три пъти годишно. За плащане, което следва да бъда извършено от Комисията през текущата година, най-късната дата, до която трябва да се изпрати заявлението, е 31 октомври.
2. Комисията извършва междинното плащане не по-късно от два месеца след датата, на която в Комисията е регистрирано заявление за плащане, отговарящо на условията по член 83, като междинното плащане е предмет на налични средства и отсъствие на прекъсване на платежния срок или прекратяване на плащанията в съответствие с членове 88 и 89 съответно.
Раздел 5
Балансово плащане и приключване на програма
Член 85
Частично приключване
1. Частично приключване на оперативната програма може да се направи на периоди, които се определят от държавата-членка.
Частичното приключване се отнася до операциите, завършени през периода до 31 декември на предходната година. За целите на настоящия регламент, една операция се счита за завършена, когато дейностите по нея действително са извършени и, за която всички разходи, направени от бенефициерите и съответното публично финансиране, са изплатени.
2. Частично приключване се прави при условие че държавата-членка изпрати на Комисията до 31 декември на дадена година следното:
а)
отчет за разходите, свързани с операциите по параграф 1;
б)
декларация за частично приключване в съответствие с член 61, параграф 1, буква д) iii).
3. Всички финансови корекции, направени в съответствие с членове 96 и 97, отнасящи се до операции, предмет на частично приключване, са нетни финансови корекции.
Член 86
Условия за плащането на остатъка
1. Комисията плаща остатъка, при условие че:
а)
държавата-членка е изпратила заявление за плащане до 31 март 2017 г., съдържащо следните документи:
i)
заявление за плащане на остатъка и отчет за разходите в съответствие с член 78;
ii)
окончателен доклад за изпълнението на оперативната програма, включително информацията, определена в член 67;
iii)
декларация за приключване в съответствие с член 61, параграф 1, буква е);
и
б)
ако няма мотивирано становище на Комисията по отношение на нарушение съгласно член 226 от Договора, що се отнася до операция(и), за които разходите са декларирани в съответното заявление за плащане.
2. Ако някой от документите по параграф 1 не бъде изпратен до Комисията, това автоматично води до отпадане на задължението за плащане на остатъка, в съответствие с член 90.
3. Комисията информира държавата-членка за своето становище относно съдържанието на декларацията за приключване по параграф 1, буква а) iii), в срок от 5 месеца от датата на нейното получаване. Декларацията за приключване се счита за приета при отсъствие на забележки от Комисията в срок от пет месеца.
4. Предмет на налични средства, Комисията изплаща остатъка за срок не повече от 45 дни от по-късната от следните дати:
а)
датата, на която тя получава окончателния доклад в съответствие с член 67, параграф 4;
или
б)
датата, на която тя получава декларацията за приключване по параграф 1, буква а) iii).
5. Без да се засягат разпоредбите на параграф 6, остатъкът от бюджетното задължение отпада като задължение 12 месеца след като плащането е извършено.
Комисията информира държавите-членки относно датата на приключване на оперативната програма в краен срок от два месеца.
6. Въпреки резултатите от всички одити, извършени от Комисията или от Европейската сметна палата, остатъкът, платен от Комисията за оперативната програма, може да бъде коригиран в срок от девет месеца от датата, на която е платен, или когато има отрицателен остатък, който следва да бъде възстановен от държавата-членка, в срок от девет месеца от датата, на която е издадено дебитното известие. Такава корекция на остатъка не променя датата на приключване на оперативната програма, съобщена в съответствие с параграф 5.
Член 87
Наличност на документи
1. Управляващият орган осигурява всички съпътстващи документи относно разходите и одитите на оперативната програма, да бъдат на разположение на Комисията и Европейската сметна палата за:
а)
период от три години след приключването на оперативна програма;
б)
период от три години след годината, в която е извършено частично приключване, в случая на документи относно разходи и одити на операциите по параграф 2.
Тези периоди се прекъсват или в случай на съдебно производство, или при надлежно мотивирано искане от Комисията.
2. Управляващият орган предоставя на Комисията при поискване списък със завършени операции, които са били предмет на частично приключване по член 85.
3. Документите се съхраняват или като оригинали, или като заверени копия на оригиналите, върху общоприети носители на данни.
Раздел 6
Прекъсване на платежния срок и прекратяване на плащанията
Член 88
Прекъсване на платежния срок
1. Платежният срок може да бъде прекъснат от упълномощаващото лице чрез делегиране по смисъла на Регламент (EО, Евратом) № 1605/2002, за максимален период от шест месеца ако:
а)
в доклад от национален одит или одит на Общността има доказателства за предполагаема значителна слабост във функционирането на системите за управление и контрол;
или
б)
упълномощаващото лице чрез делегиране трябва да извърши допълнителни проверки, след като е получило информация на негово внимание, която го алармира, че разходите в сертифициран отчет за разходите може да се свърже със сериозна нередност, която не е била отстранена.
2. Държавата-членка и сертифициращия орган получават незабавно информация за причините за прекъсването. Прекъсването приключва веднага, след като се предприемат необходимите стъпки от държавата-членка.
Член 89
Временно отлагане на плащанията
1. Целият размер или част от междинните плащания на ниво приоритетни оси или оперативна програма може да бъдат временно отложени от Комисията, когато:
а)
има сериозен недостатък в системата за управление и контрол на оперативната програма, който влияе върху надеждността на процедурата за сертифициране на плащанията и, за която не са предприети корективни мерки;
или
б)
разходите в сертифициран отчет за разходите са свързани със сериозна нередност, която не е отстранена;
или
в)
има сериозно нарушение от държава-членка на нейните задължения по член 70.
2. Комисията може да реши да прекрати целия размер или част от междинните плащания, след като е дала на държавата-членка възможността да представи своите бележки в рамките на период от два месеца.
3. Комисията приключва временното отлагане на целия размер или част от междинните плащания, когато държавата-членка е предприела необходимите мерки, за да позволи анулиране на прекратяването. Когато необходимите мерки не се предприети от държавата-членка, Комисията може да приеме решение за анулиране на целия размер или част от приноса на Общността в оперативната програма в съответствие с член 97.
Раздел 7
Автоматично отпадане на задълженията
Член 90
Принципи
1. Комисията автоматично отменя всяка част от бюджетно задължение в една оперативна програма, което не е било използвано за плащане на предварително финансиране или междинни плащания, или за което заявлението за плащане не е изпратено в съответствие с член 83, до 31 декември на втората година след годината на бюджетното задължение на Общността по оперативната програма.
2. Частта от задължението, която е все още открита на 31 декември 2015 г., автоматично отпада, ако Комисията не е получила приемливо заявление за плащане за тази част от задължението до 31 март 2017 г.
3. Ако настоящия регламент влезе в сила след 1 януари 2007 г., периода, след който може да отпадне автоматично първото задължение по параграф 1, се удължава за първото задължение с броя на месеците между 1 януари 2007 г. и датата на първото бюджетно задължение.
Член 91
Изключения за сроковете при отпадане на задължение
Ако решение на Комисията, взето след решението за одобрение на оперативната програма, се нуждае от разрешение за помощ или от схема за помощ, то срокът, водещ до автоматично отпадане на задължението, започва да тече от датата на вземане на това решение. Съответните суми се въвеждат на базата на график, направен от държавата-членка.
Член 92
Прекъсване на срокове поради съдебни производства и административни жалби
Сумата, която потенциално може да бъде засегната от автоматично отпадане на задължението, се намалява със сумите, които сертифициращият орган не е могъл да декларира пред Комисията заради операции, прекратени поради съдебни производства или административни жалби със суспензивен ефект, при условие че държавата-членка изпрати на Комисията информация за причините до 31 декември на втората година след годината на бюджетното задължение, както е определено в член 90.
За тази част от задълженията, която все още е открита на 31 декември 2015 г., срокът от време по член 90, параграф 2 се прекъсва при същите условия за сумата, която се отнася до засегнатите операции.
Горепосоченото намаление може да се поиска веднъж, ако прекратяването трае до една година, или няколко пъти за броя на годините между правното или административно решение, прекратяващо изпълнението на операцията и датата на окончателното правно или административно решение.
Член 93
Изключения при автоматичното отпадане на задължението
При изчисляване на автоматичното отпадане на задължението не се зачита следното:
а)
тази част от бюджетното задължение, за която е направено заявление за плащане, но чието възстановяване е било прекъснато или прекратено от Комисията на 31 декември на втората година след годината на бюджетното задължение съгласно член 90 и в съответствие с членове 88 и 89. Когато проблемът, поради който има прекъсване или прекратяване се реши, правилото за автоматичното отпадане на задължението се прилага към онази част от бюджетното задължение, която е засегната;
б)
тази част от бюджетното задължение, за която е направено заявлението за плащане, но чието възстановяване е спряно, по-специално поради липса на бюджетни ресурси;
в)
тази част от бюджетното задължение, за която не е било възможно да се направи приемливо заявление за плащане поради непреодолима сила, която сериозно влияе върху изпълнението на оперативната програма. Националните органи, претендиращи за непреодолима сила, трябва да докажат директните последствия от непреодолимата сила върху изпълнението на цялата или част от оперативната програма.
Член 94
Процедура
1. Комисията информира в необходимия срок държавата-членка и заинтересованите органи, когато има риск от прилагане на автоматично отпадане на задължението по член 90.
2. Комисията информира държавата-членка и заинтересованите органи за сумата на автоматично отпадане на задължението, получена в резултат на информацията, с която разполага.
3. Държавата-членка разполага с два месеца от датата на получаване на тази информация, за да се съгласи със сумата или да изпрати своите бележки. Комисията извършва автоматичното отпадане на задължението не по-късно от девет месеца след срока, посочен в член 90.
4. Приносът от ЕФР към оперативната програма за съответната година се намалява със сумата, която автоматично е отпаднала като задължение. Държавата-членка изготвя в срок от два месеца от датата на отпадане, коригиран план за финансиране, в който е отразена намалената сума от помощта по една или повече приоритетни оси на оперативната програма. Ако тя не направи това, Комисията намалява пропорционално сумите за всяка приоритетна ос.
Раздел 8
Употреба на еврото
Член 95
Употреба на еврото
1. Сумите, заложени в представената оперативна програма на държавата-членка, сертифицираните отчети за разходите, заявленията за плащания и разходите, посочени в годишните и окончателния доклади за изпълнение, се остойностяват в EUR.
2. Решенията на Комисията за оперативни програми, задълженията на Комисията и плащанията, се остойностяват и извършват в EUR.
3. Държавите-членки, които не са приели еврото за своя валута към датата на заявлението за плащане, преизчисляват в EUR сумата на разходите, направени в национална валута.
Сумата се преизчислява в EUR на базата на месечния курс за счетоводни цели на Комисията, в месеца през който разходите са регистрирани в отчетите на сертифициращия орган на съответната оперативна програма. Този курс се публикува електронно от Комисията всеки месец.
4. Когато еврото стане валута на дадена държава-членка, процедурата за преизчисляване по предходния параграф продължава да се прилага към всички разходи, записани в отчетите от сертифициращия орган преди датата на влизане в сила на фиксирания курс за превръщане между националната валута и еврото.
ГЛАВА II
Финансови корекции
Раздел 1
Финансови корекции от държавите-членки
Член 96
Финансови корекции от държавите-членки
1. Държавата-членка носи на първо място отговорността за разследване на нередности, като действа при доказателства за всяка основна промяна на естеството на условията за изпълнение или контрол на операциите или оперативната програма, и прави необходимите финансови корекции.
2. Държавата-членка прави финансовите корекции, необходими във връзка с единични или системни нередности, открити в операциите или оперативната програма. Корекциите, направени от държавата-членка, представляват анулиране на целия размер или част от публичното финансиране на оперативната програма. Държавата-членка взема предвид естеството и тежестта на нередностите и финансовите загуби към ЕФР.
Без да се засягат разпоредбите на параграф 3, освободените по този начин фондове на ЕФР могат да се използват повторно от държавата-членка до 31 декември 2015 г. за оперативната програма.
3. Отменената помощ в съответствие с параграф 2 не може да се използва повторно за операция или операции, които са били предмет на корекция, нито пък когато е направена финансова корекция за системна нередност, за съществуващите операции в рамките на цялата или част от приоритетната ос, в която се е появила тази системна нередност.
4. В случая на системна нередност, държавата-членка разширява своите разследвания, за да обхване всички операции, които може да са подложени на въздействие.
Раздел 2
Финансови корекции от Комисията
Член 97
Критерии за корекциите
1. Комисията може да направи финансови корекции чрез анулиране на целия размер или част от приноса на Общността към оперативна програма когато, след извършване на необходимото разследване, тя заключи че:
а)
има сериозен недостатък в системата за управление и контрол на програмата, който подлага на риск вече платеното от Общността финансиране на програмата;
б)
разходите, съдържащи се в сертифициран отчет за разходите, са неправомерни и не са коригирани от държавата-членка преди откриването на процедурата за корекция по настоящия параграф;
в)
държава-членка не е спазила своите задължения съгласно член 96 преди откриването на процедурата за корекция по настоящия параграф.
2. Комисията основава своите финансови корекции на базата на открити отделни случаи на нередности, като взема предвид системното естество на нередността, за да определи дали да се приложи твърда сума или екстраполация на корекцията.
3. При определяне на сумата за корекция Комисията взема предвид естеството и тежестта на нередността и степента на финансови усложнения от дефицитите, открити в оперативната програма.
4. Когато Комисията базира своята позиция на фактите, установени от одитори, различни от нейните собствени одитори, тя изготвя своите заключения относно техните финансови последствия, след проучване на взетите мерки от заинтересованата държава-членка по член 96, параграф 2, на предоставената информация съгласно член 70, параграф 1, буква б) и на всички отговори от държавата-членка.
Член 98
Процедура
1. Преди да вземе решение за финансова корекция, Комисията открива процедурата като информира държавата-членка за своите временни заключения и изисква от държавата-членка да представи своите коментари в рамките на два месеца.
Когато Комисията предложи финансова корекция на базата на екстраполация или твърда сума, на държавата-членка се дава възможността да демонстрира, чрез разследване на съответната документация, че действителната степен на установената нередност е по-малка от тази в оценката на Комисията. По споразумение с Комисията, държавата-членка може да ограничи обхвата на това разследване до подходяща пропорция или примерна част от документацията. С изключение на надлежно доказани случаи, допустимото време за това разследване не трябва да превишава два месеца след изтичането на двумесечния период съгласно първа алинея.
2. Комисията взема предвид всяко едно доказателство, представено от държавата-членка, в сроковете от време, посочени в параграф 1.
3. Когато държавата-членка не приеме временните заключения на Комисията, то държавата-членка бива поканена за изслушване пред Комисията, при което двете страни, съдействайки си на базата на партньорството, правят усилия да постигнат споразумение относно забележките и заключенията, които да се направят от тях.
4. В случай на споразумение, държавата-членка може повторно да използва съответните ресурси на ЕФР в съответствие с член 96, параграф 2, втора алинея.
5. При отсъствие на споразумение, Комисията взема решение за финансовата корекция в срок от шест месеца от датата на изслушването, като отчита цялата информация и забележките, направени по време на процедурата. Ако не се проведе изслушване, шестмесечния период започва да тече два месеца след датата на писмото-покана, изпратено от Комисията.
Член 99
Задължения на държавите-членки
Финансовата корекция от Комисията не засяга задължението на държавата-членка да възстановява суми по член 96, параграф 2 и да възстановява държавна помощ по член 87 от Договора и съгласно член 14 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 88 от Договора за ЕО (23).
ГЛАВА III
Възстановяване
Член 100
Възстановяване
1. Всяко възстановяване, което трябва да бъде направено към общия бюджет на Европейския съюз, се извършва преди датата, на която е дължимо, посочена в заповедта за възстановяване, изготвена в съответствие с член 72 от Регламент (EО, Евратом) № 1605/2002. Датата на която е дължимо, е последния ден на втория месец след издаването на заповедта за възстановяване.
2. Всяко забавяне на възстановяването поражда лихва за закъсняло плащане, която започва да тече на датата, на която е дължимо и приключва на датата на действителното плащане. Процентът на тази лихва е един и половина пункта над процента, използван от Европейската централна банка за нейните операции по рефинансиране на първия ден от месеца, в който попада датата, на която е дължимо.
ДЯЛ IX
КОМИТЕТ
Член 101
Комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета на Европейския фонд за рибарство (наричан по-нататък „Комитета“).
2. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 3 и 7 от Решение 1999/468/EО.
3. Когато се прави позоваване на настоящия параграф, се прилагат членове 4 и 7 от Решение 1999/468/EО.
Периодът по член 4, параграф 3 от Решение 1999/468/EО е определен на три месеца.
4. Комитетът приема свой процедурен правилник.
Член 102
Правила за прилагане
Правилата за прилагане на настоящия регламент се приемат в съответствие с процедурата по член 101, параграф 3.
ДЯЛ X
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 103
Преходни разпоредби
1. Настоящият регламент не оказва влияние върху продължаването или изменението, включително общо или частично анулиране, на помощта, одобрена на базата на Регламенти (ЕИО) № 4028/86 (24), (ЕО) № 3699/93 (25), (ЕО) № 2468/98 (26) и (ЕО) № 2792/1999 (27) на Съвета или всяко друго законодателство, което се прилага към такава помощ на 31 декември 2006 г., което следователно се прилага впоследствие към тази помощ до нейното приключване.
2. Чрез дерогация от член 31, параграф 2, член 32, параграф 4 и член 37, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1260/1999 на Съвета от 21 юни 1999 г. относно определянето на общи разпоредби за структурните фондове (28), суми, предназначени за помощ, съфинансирана от Финансовия инструмент за ориентиране на рибарството (ФИОР), установен с Регламент (ЕО) № 1263/1999 на Съвета от 21 юни 1999 г. относно Финансовия инструмент за ориентиране на рибарството (29), одобрени от Комисията между 1 януари 2000 г. и 31 декември 2006 г., за които сертифицирания отчет за действително платените разходи, окончателният доклад за изпълнение, съдържащ също доклад за напредъка по член 1, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 366/2001 на Комисията (30) и отчета по член 38, параграф 1, буква е) от Регламент (EО) 1260 /1999, не са изпратени до Комисията в рамките на 15 месеца от последната дата за допустимост на разходите, определена в решението за отпускане на помощ от ФИОР, автоматично отпадат като задължения на Комисията не по-късно от 6 месеца след този краен срок, което води до връщане на неправомерно платените суми.
3. Ако са необходими специфични мерки за улесняване прехода от действащата в момента система към тази, установена с настоящия регламент, то такива мерки се приемат в съответствие с процедурата по член 101, параграф 3.
Такива мерки се приемат по-специално за интегриране на съществуващата помощ от Общността, одобрена от Комисията за периода 2000-2006 г., в помощта от ЕФР, предвидена от настоящия регламент.
Член 104
Отмени
1. Без да се засягат разпоредбите на член 103, параграф 1, Регламенти (ЕО) № 1263/1999 и (ЕО) № 2792/1999 се отменят, считано от 1 януари 2007 г.
2. Позоваванията на отменените регламенти се тълкуват като позовавания към настоящия регламент.
Член 105
Преразглеждане
Съветът преразглежда настоящия регламент най-късно до 31 декември 2013 г., съгласно член 37 от Договора.
Член 106
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден от публикуването мч в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 27 юли 2006 година.
REGULAMENTO (CE) N.o 1198/2006 DO CONSELHO
de 27 de Julho de 2006
relativo ao Fundo Europeu das Pescas
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, nomeadamente os artigos 36.o e 37.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão,
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu (1),
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social Europeu (2),
Tendo em conta o parecer do Comité das Regiões (3),
Considerando o seguinte:
(1)
O desenvolvimento da frota de pesca comunitária deve ser regulado em consonância, nomeadamente, com as decisões que o Conselho e a Comissão devem tomar por força do capítulo II do Regulamento (CE) n.o 2371/2002 do Conselho, de 20 de Dezembro de 2002, relativo à conservação e à exploração sustentável dos recursos haliêuticos no âmbito da política comum das pescas (4).
(2)
A política comum das pescas deverá ter por objectivo permitir a exploração sustentável dos recursos aquáticos vivos e da aquicultura, no contexto de um desenvolvimento sustentável, atendendo, de uma forma equilibrada, aos aspectos de ordem ambiental, económica e social.
(3)
A política comum das pescas abrange a conservação, a gestão e a exploração dos recursos aquáticos vivos e da aquicultura, bem como a transformação e comercialização dos produtos da pesca e da aquicultura, sempre que essas actividades sejam exercidas no território dos Estados-Membros, nas águas comunitárias ou por navios de pesca comunitários ou por nacionais dos Estados-Membros.
(4)
Nos termos do n.o 2 do artigo 33.o do Tratado, deve ser tomada em consideração a natureza particular da actividade, decorrente da estrutura social do sector e das disparidades estruturais e naturais entre as diversas regiões que participam nas actividades de pesca.
(5)
A vertente relativa ao desenvolvimento sustentável da política comum das pescas foi integrada no dispositivo dos fundos estruturais a partir de 1993. É conveniente prosseguir a sua aplicação no contexto do desenvolvimento sustentável através do Fundo Europeu das Pescas (a seguir designado «FEP»).
(6)
Atendendo a que o principal objectivo do presente regulamento, a saber o reforço da política comum das pescas, não pode ser suficientemente realizado pelos Estados-Membros tendo em conta os problemas estruturais inerentes ao desenvolvimento do sector das pescas e a limitação dos recursos financeiros dos Estados-Membros numa União alargada, e pode, pois, ser melhor alcançado ao nível comunitário através de um financiamento plurianual centrado nas prioridades pertinentes, a Comunidade pode tomar medidas em conformidade com o princípio da subsidiariedade consagrado no artigo 5.o do Tratado. Em conformidade com o princípio da proporcionalidade consagrado no mesmo artigo, o presente regulamento não excede o necessário para atingir aquele objectivo.
(7)
A política comum das pescas e, por conseguinte, o FEP devem integrar as prioridades da Comunidade em matéria de desenvolvimento sustentável definidas nas conclusões do Conselho Europeu de Lisboa de 23 e 24 de Março de 2000 e do Conselho Europeu de Gotemburgo de 15 e 16 de Junho de 2001.
(8)
A programação deverá assegurar a coordenação do FEP com os outros fundos orientados para o desenvolvimentos sustentável e com os fundos estruturais e outros fundos comunitários.
(9)
As actividades do FEP e as operações que este contribui para financiar deverão ser compatíveis com as demais políticas comunitárias e respeitar a legislação comunitária.
(10)
A acção da Comunidade deverá ser complementar da acção dos Estados-Membros ou procurar contribuir para essa acção. A parceria deverá ser reforçada a fim de garantir um valor acrescentado significativo. Essa parceria, na plena observância das normas e práticas nacionais dos Estados-Membros, diz respeito às autoridades regionais e locais e a outras autoridades públicas, bem como a outros organismos competentes, nomeadamente os responsáveis pelo ambiente ou pela promoção da igualdade entre homens e mulheres, os parceiros económicos e sociais e outros organismos competentes. Os parceiros em causa deverão ser associados à preparação, à execução, ao acompanhamento e à avaliação das intervenções.
(11)
Nos termos do artigo 274.o do Tratado, os Estados-Membros devem cooperar com a Comissão a fim de assegurar a observância dos princípios da boa gestão financeira. Para esse efeito, o presente regulamento especifica as condições que permitem à Comissão exercer as suas responsabilidades para fins de execução do orçamento geral da União Europeia.
(12)
Para assegurar a eficácia e transparência das actividades do FEP, as responsabilidades dos Estados-Membros e da Comunidade deverão ser definidas com precisão. Essas responsabilidades deverão ser especificadas para cada fase da programação, do acompanhamento, da avaliação e do controlo. Sem prejuízo das competências da Comissão, a execução e o controlo das intervenções deverão caber, em primeiro lugar, aos Estados-Membros.
(13)
Os artigos 2.o e 3.o do Tratado dispõem a eliminação das desigualdades e a promoção da igualdade entre homens e mulheres.
(14)
A Comissão deverá estabelecer uma repartição indicativa das dotações de autorização disponíveis de acordo com um método objectivo e transparente, que assegure uma concentração importante nas regiões abrangidas pelo Objectivo da Convergência.
(15)
As dotações disponíveis no âmbito do FEP deverão ser indexadas de modo forfetário para fins de programação.
(16)
No intuito de reforçar o efeito de alavanca dos recursos comunitários, ao favorecer, tanto quanto possível, o recurso a fontes privadas de financiamento, e de melhor atender à rentabilidade das operações, as formas de intervenção do FEP deverão ser diversificadas e as taxas de intervenção moduladas tendo em vista promover o interesse comunitário, incentivar a utilização de uma vasta gama de recursos financeiros e limitar a participação do FEP, incentivando a utilização de formas de intervenção adequadas.
(17)
Para reforçar o conteúdo estratégico da política comum das pescas em consonância com as prioridades da Comunidade em matéria de desenvolvimento sustentável das pescas e da aquicultura, cada Estado-Membro deverá adoptar, em diálogo com a Comissão, um plano estratégico nacional sobre todos os aspectos pertinentes da política comum das pescas.
(18)
No intuito de dar resposta à necessidade de simplificação e descentralização, a programação e a gestão financeira deverão ser efectuadas unicamente ao nível do programa operacional e dos eixos prioritários, sendo suspensos os complementos de programação e os quadros comunitários de apoio.
(19)
O sistema de programação deverá ser simplificado. Para o efeito, as intervenções do FEP deverão processar-se através de um único programa operacional por Estado-Membro, de acordo com a sua estrutura nacional. O exercício de programação abrange o período compreendido entre 1 de Janeiro de 2007 e 31 de Dezembro de 2013.
(20)
A adopção pelo Conselho de planos de reconstituição plurianuais e de planos de gestão é uma prioridade absoluta, devendo estes ser acompanhados de planos de ajustamento do esforço de pesca a título do FEP.
(21)
A não renovação de um acordo de pesca entre a Comunidade e um país terceiro ou a redução substancial das possibilidades de pesca no âmbito de um convénio internacional ou outro deverão igualmente ser objecto de planos de gestão do esforço de pesca plurianuais destinados a adaptar a frota de pesca comunitária à nova situação.
(22)
Há que estabelecer disposições em matéria de ajustamento do esforço de pesca no âmbito da adopção de medidas de emergência pelos Estados-Membros ou pela Comissão, como previsto nos artigos 7.o e 8.o do Regulamento (CE) n.o 2371/2002.
(23)
Há ainda que estabelecer disposições em matéria de ajustamento do esforço de pesca no tocante à aprovação de regimes nacionais de abate no âmbito das obrigações estabelecidas nos artigos 11.o a 16.o do Regulamento (CE) n.o 2371/2002.
(24)
A frota de pesca comunitária deverá ser redimensionada, por forma a adaptá-la aos recursos disponíveis e acessíveis.
(25)
Há que estabelecer disposições relativas ao apoio aos investimentos a bordo, em particular para responder à necessidade de reestruturar a frota de pesca comunitária ajudando os pescadores e os proprietários de navios a substituir os motores por motores novos com a mesma potência ou com potência inferior.
(26)
Além disso, há que estabelecer disposições específicas a fim de contemplar as especificidades da pequena pesca costeira.
(27)
São necessárias medidas socioeconómicas de acompanhamento para efeitos de execução da reestruturação da frota de pesca comunitária.
(28)
Há que estabelecer as regras para a concessão de indemnizações e de compensações financeiras aos pescadores e aos proprietários de navios de pesca, em caso de cessação temporária das actividades de pesca.
(29)
É essencial para o sector das pescas obter um equilíbrio sustentável entre os recursos aquáticos e a sua exploração, tendo devidamente em conta o impacto ambiental. Em consequência, deverão ser estabelecidas medidas adequadas não só para a preservação da cadeia alimentar como para a aquicultura e a indústria de transformação.
(30)
Há que estabelecer regras para a concessão de ajudas à aquicultura, à pesca interior, assim como à transformação e à comercialização de produtos da pesca e da aquicultura, e, ao mesmo tempo, assegurar que estes sectores continuem a ser economicamente viáveis. Para esse efeito, é necessário identificar um número limitado de objectivos prioritários em matéria de intervenção e concentrar a ajuda estrutural à aquicultura, à transformação e à comercialização dos produtos da pesca e da aquicultura nas micro, pequenas e médias empresas, com prioridade para as micro e pequenas empresas.
(31)
O FEP também deverá apoiar medidas de interesse comum de âmbito mais vasto que as medidas normalmente tomadas por empresas privadas.
(32)
É necessário estabelecer medidas de acompanhamento da política comum das pescas, nomeadamente reduzindo o seu impacto socioeconómico através da aplicação de estratégias de desenvolvimento local para o desenvolvimento sustentável das zonas de pesca.
(33)
Atendendo à diversidade das situações e das regiões em toda a Comunidade, a política de desenvolvimento das zonas de pesca deverá fazer parte de uma abordagem integrada assente numa estratégia territorial pertinente, estar adaptada ao contexto local, ser o mais descentralizada possível, dar preferência à participação de intervenientes no terreno, ser fundamentada numa abordagem ascendente, permitir que se tomem em consideração as operações de pequena escala e assegurar uma substancial participação dos intervenientes do sector privado.
(34)
O FEP deverá apoiar, a título da assistência técnica, avaliações, estudos e intercâmbios de experiência, a fim de facilitar a execução dos programas operacionais e de promover abordagens e práticas inovadoras para uma execução simples e transparente.
(35)
A execução das operações do FEP pelos Estados-Membros, mediante uma gestão partilhada, deverá oferecer garantias suficientes quanto às regras e à qualidade da execução, aos resultados das acções e à sua avaliação, assim como à boa gestão financeira e à sua supervisão.
(36)
A eficácia e o impacto das operações do FEP dependem também da melhoria e do aprofundamento da avaliação. Há que especificar as responsabilidades dos Estados-Membros e da Comissão nesta matéria e as regras que garantem a fiabilidade da avaliação.
(37)
Para o bom desenrolar da parceria e a promoção adequada das intervenções comunitárias, há que prever uma informação e uma publicidade tão amplas quanto possível. As autoridades incumbidas da gestão das intervenções deverão ser responsáveis por este domínio, devendo igualmente manter a Comissão informada das medidas adoptadas.
(38)
Convém estabelecer limites máximos para a participação pública por operação.
(39)
Convém igualmente estabelecer limites máximos para a participação do FEP em relação à totalidade das despesas públicas para cada eixo prioritário.
(40)
A fim de garantir uma execução eficaz e correcta, deverão ser especificadas as obrigações dos Estados-Membros em matéria de sistemas de gestão e controlo, de certificação das despesas e de prevenção, detecção e correcção das irregularidades e infracções à legislação comunitária. No que respeita à gestão e controlo, é necessário em especial estabelecer as regras segundo as quais os Estados-Membros oferecem garantias de que os sistemas foram criados e funcionam satisfatoriamente.
(41)
Os Estados-Membros deverão adoptar medidas adequadas para garantir o correcto funcionamento do sistema de gestão e controlo. Para o efeito, deverão ser designadas uma autoridade de gestão, uma autoridade de certificação e uma autoridade de auditoria relativamente a cada programa operacional e deverão ser especificadas as respectivas responsabilidades. Essas responsabilidades deverão dizer principalmente respeito à boa execução financeira, à organização da avaliação, à certificação das despesas, à auditoria e à observância do direito comunitário. Há que estabelecer a organização regular de reuniões entre a Comissão e as autoridades nacionais interessadas tendo em vista o acompanhamento da intervenção.
(42)
Há que especificar que o comité de acompanhamento é uma instância nomeada por cada Estado-Membro a fim de assegurar a qualidade da execução de um programa operacional.
(43)
Para efeitos do acompanhamento, é essencial dispor de indicadores e de relatórios de execução, cuja definição deverá ser melhorada por forma a que reflictam com fiabilidade a evolução e a qualidade da execução do programa operacional.
(44)
Sem prejuízo das competências da Comissão em matéria de controlo financeiro, deverá ser reforçada a cooperação entre esta última e os Estados-Membros neste domínio.
(45)
As regras e os procedimentos que regem as autorizações e os pagamentos deverão ser simplificados para garantir um fluxo de tesouraria regular. Um pré-financiamento de 7 % da participação do FEP ajudaria a acelerar a execução do programa operacional.
(46)
Para além da suspensão de pagamentos nos casos em que sejam detectadas deficiências graves nos sistemas de gestão e controlo, deverão ser adoptadas medidas que permitam ao gestor orçamental delegado suspender os pagamentos sempre que existam indícios que sugiram um desvio significativo em relação ao correcto funcionamento destes sistemas ou que permitam à Comissão efectuar uma dedução dos pagamentos se o Estado-Membro em causa não executar todas as medidas remanescentes do plano de acção correctivo.
(47)
A fim de garantir a boa gestão dos recursos comunitários, as previsões e a execução das despesas deverão ser melhoradas. Para esse efeito, os Estados-Membros deverão transmitir regularmente à Comissão as suas previsões de utilização dos recursos comunitários e os atrasos de execução financeira deverão dar origem a reembolsos dos adiantamentos e a anulações automáticas.
(48)
Os procedimentos de encerramento deverão ser simplificados, oferecendo aos Estados-Membros que o desejem a possibilidade de, em conformidade com o calendário que escolherem, encerrar parcialmente um programa operacional relativamente às operações concluídas. Deverá ser fornecido o enquadramento adequado para o efeito.
(49)
As medidas necessárias à execução do presente regulamento serão aprovadas nos termos da Decisão 1999/468/CE do Conselho, de 28 de Junho de 1999, que fixa as regras de exercício das competências de execução atribuídas à Comissão (5), pelo procedimento de gestão estabelecido no artigo 4.o da referida decisão. Todavia, em determinados casos e por uma questão de eficácia, o procedimento consultivo estabelecido no artigo 3.o da decisão é o mais adequado.
(50)
Há que estabelecer disposições transitórias pormenorizadas, que permitam preparar a nova programação logo a partir da data de entrada em vigor do presente regulamento e que assegurem que a ajuda aos Estados-Membros não seja interrompida enquanto se aguarda a adopção do programa operacional, de acordo com o presente regulamento,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
TÍTULO I
OBJECTIVOS E REGRAS GERAIS DA INTERVENÇÃO
CAPÍTULO I
Âmbito de aplicação e definições
Artigo 1.o
Âmbito de aplicação
O presente regulamento estabelece o Fundo Europeu das Pescas (a seguir designado «FEP») e define o quadro do apoio comunitário a favor do desenvolvimento sustentável do sector das pescas, das zonas de pesca e da pesca interior.
Artigo 2.o
Âmbito geográfico
1. As medidas estabelecidas no presente regulamento são aplicáveis em todo o território da Comunidade.
2. Em derrogação do n.o 1, no respeitante às intervenções previstas no capítulo IV do título IV, relativo ao desenvolvimento sustentável das zonas de pesca, os Estados-Membros seleccionam as zonas elegíveis com base nos critérios estabelecidos nos n.os 3 e 4 do artigo 43.o
Artigo 3.o
Definições
Para efeitos do presente regulamento, entende-se por:
a)
«Sector das pescas»: o sector da economia, que inclui todas as actividades de produção, transformação e comercialização dos produtos da pesca e da aquicultura;
b)
«Pescador»: qualquer pessoa que exerça uma actividade de pesca profissional a bordo de um navio de pesca em actividade reconhecida pelo Estado-Membro;
c)
«Navio de pesca»: qualquer navio na acepção da alínea c) do artigo 3.o do Regulamento (CE) n.o 2371/2002;
d)
«Aquicultura»: a criação ou cultura de organismos aquáticos que aplica técnicas concebidas para aumentar, para além das capacidades naturais do meio, a produção dos organismos em causa; durante toda a fase de criação ou de cultura, inclusive até à sua colheita, estes organismos continuam a ser propriedade de uma pessoa singular ou colectiva;
e)
«Zona de pesca»: uma zona que dispõe de costa marítima ou margens lacustres, ou que inclui uma lagoa ou um estuário fluvial, e em que existe um nível de emprego significativo no sector das pescas;
f)
«Micro, pequena e média empresa»: uma micro, pequena ou média empresa conforme definida na Recomendação 2003/361/CE da Comissão, de 6 de Maio de 2003, relativa à definição de micro, pequenas e médias empresas (6);
g)
«Programa operacional»: o documento único elaborado pelo Estado-Membro e aprovado pela Comissão que contém um conjunto coerente de eixos prioritários que devem ser alcançados com a ajuda do FEP;
h)
«Programação»: o processo de organização, tomada de decisão e financiamento realizado em várias fases, para executar, numa base plurianual, a acção conjunta da Comunidade e dos Estados-Membros com vista à consecução dos objectivos prioritários do FEP;
i)
«Eixo prioritário»: uma das prioridades de um programa operacional, incluindo um grupo de medidas relacionadas entre si e com objectivos específicos mensuráveis;
j)
«Medida»: um conjunto de operações que se destinam a executar um eixo prioritário;
k)
«Operação»: um projecto seleccionado de acordo com critérios fixados pelo comité de acompanhamento e executado por um ou mais beneficiários, que permite alcançar os objectivos do eixo prioritário a que se refere;
l)
«Beneficiário»: a pessoa singular ou colectiva que é o receptor último da ajuda pública;
m)
«Despesa pública»: qualquer participação pública para o financiamento de operações proveniente do orçamento do Estado, de autoridades regionais e locais, das Comunidades Europeias e qualquer despesa equiparável. É considerada participação pública qualquer participação para o financiamento de operações proveniente do orçamento de organismos de direito público ou de associações de uma ou mais autoridades regionais ou locais ou de organismos públicos actuando nos termos da Directiva 2004/18/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 31 de Março de 2004, relativa à coordenação dos processos de adjudicação dos contratos de empreitada de obras públicas, dos contratos públicos de fornecimento e dos contratos públicos de serviços (7);
n)
«Objectivo da Convergência»: o objectivo da acção em prol dos Estados-Membros e regiões menos desenvolvidos em conformidade com Regulamento (CE) n.o 1083/2006 do Conselho, de 11 de Julho de 2006, que estabelece disposições gerais sobre o Fundo Europeu de Desenvolvimento Regional, o Fundo Social Europeu e o Fundo de Coesão e que revoga o Regulamento (CE) n.o 1260/1999 (8);
o)
«Objectivo não ligado à Convergência»: o objectivo que abrange os Estados-Membros e as regiões não elegíveis no âmbito do Objectivo da Convergência definido na alínea n);
p)
«Organismo intermédio»: qualquer organismo ou serviço público ou privado que actue sob a responsabilidade de uma autoridade de gestão ou de certificação ou que desempenhe funções em nome desta autoridade em relação aos beneficiários que executam as operações;
q)
«Irregularidade»: qualquer violação de uma disposição de direito comunitário que resulte de um acto ou omissão de um agente económico que tenha ou possa ter por efeito lesar o orçamento geral da União Europeia através da imputação de uma despesa indevida ao orçamento geral.
CAPÍTULO II
Objectivos e missões
Artigo 4.o
Objectivos
As intervenções do FEP têm por objectivo:
a)
Apoiar a política comum das pescas por forma a garantir uma exploração dos recursos aquáticos vivos e um apoio à aquicultura que assegurem a sustentabilidade nos planos económico, ambiental e social;
b)
Promover um equilíbrio sustentável entre os recursos e a capacidade de pesca da frota comunitária;
c)
Promover o desenvolvimento sustentável da pesca interior;
d)
Reforçar a competitividade das estruturas de exploração e o desenvolvimento de empresas economicamente viáveis no sector das pescas;
e)
Fomentar a protecção e a valorização do ambiente e dos recursos naturais quando se relacionem com o sector das pescas;
f)
Incentivar o desenvolvimento sustentável e a melhoria da qualidade de vida nas zonas em que são exercidas actividades no sector das pescas;
g)
Promover a igualdade entre homens e mulheres no desenvolvimento do sector das pescas e das zonas de pesca.
Artigo 5.o
Missões
O apoio ao sector das pescas é prestado pelo FEP. As medidas executadas nos termos do presente regulamento contribuem para atingir os objectivos gerais enunciados no artigo 33.o do Tratado, assim como os objectivos definidos no âmbito da política comum das pescas. As referidas medidas acompanham e completam, se necessário, outros instrumentos e políticas comunitários.
CAPÍTULO III
Princípios da intervenção
Artigo 6.o
Complementaridade, coerência e cumprimento
1. O FEP intervém em complemento das acções nacionais, regionais e locais, nelas integrando as prioridades da Comunidade.
2. A Comissão e os Estados-Membros asseguram que a intervenção do FEP seja coerente com as políticas, prioridades e actividades da Comunidade e complementar de outros instrumentos financeiros da Comunidade. A coerência e complementaridade é indicada, em particular, no programa operacional.
3. As operações financiadas pelo FEP devem estar em conformidade com as disposições do Tratado e dos actos aprovados ao abrigo deste último.
4. De acordo com as respectivas responsabilidades, a Comissão e os Estados-Membros asseguram a coordenação da intervenção do FEP e do Fundo Europeu Agrícola de Desenvolvimento Rural (a seguir designado «FEADER») estabelecido pelo Regulamento (CE) n.o 1290/2005 (9), do Fundo Europeu de Desenvolvimento Regional (FEDER), do Fundo Social Europeu (FSE) e do Fundo de Coesão com a de outros instrumentos financeiros comunitários.
5. As operações financiadas pelo FEP não devem aumentar o esforço de pesca.
Artigo 7.o
Ajudas estatais
1. Sem prejuízo do n.o 2 do presente artigo, os artigos 87.o, 88.o e 89.o do Tratado são aplicáveis às ajudas concedidas pelos Estados-Membros a empresas do sector das pescas.
2. Os artigos 87.o, 88.o e 89.o do Tratado não são aplicáveis às participações financeiras dos Estados-Membros para operações co-financiadas pelo FEP e previstas no âmbito de um programa operacional.
3. As disposições nacionais que prevejam um financiamento público que vá para além do disposto no presente regulamento relativamente às participações financeiras previstas no n.o 2 devem ser tratadas como um todo, com base no n.o 1.
Artigo 8.o
Parceria
1. Os objectivos do FEP são realizados no âmbito de uma estreita cooperação (a seguir designada «parceria») entre a Comissão e o Estado-Membro. Os Estados-Membros organizam, em conformidade com as regras e práticas nacionais vigentes, uma parceria com as autoridades e os organismos por eles designados, tais como:
a)
As autoridades regionais e locais ou outras autoridades públicas competentes;
b)
Os parceiros económicos e sociais;
c)
Qualquer outro organismo adequado.
2. Os Estados-Membros estabelecem uma participação larga e efectiva de todos os organismos adequados, em conformidade com as regras e práticas nacionais, tendo em conta a necessidade de promover a igualdade entre homens e mulheres e o desenvolvimento sustentável através da integração da protecção e melhoria do ambiente.
3. A parceria é conduzida no pleno respeito das competências institucionais, jurídicas e financeiras respectivas de cada categoria de parceiros, definidos no n.o 1.
4. A parceria abrange a preparação, a execução, o acompanhamento e a avaliação do programa operacional. Os Estados-Membros associam todos os parceiros adequados nas várias fases de programação, dentro dos prazos fixados para cada fase.
5. Cada Estado-Membro organiza uma consulta sobre o plano estratégico nacional, de acordo com as regras de aplicação que considerar mais adequadas.
Artigo 9.o
Proporcionalidade
1. A execução dos programas operacionais é da competência do Estado-Membro. Essa competência é exercida ao nível territorial adequado em conformidade com as disposições institucionais próprias de cada Estado-Membro e o presente regulamento.
2. Os meios utilizados pela Comissão e pelos Estados-Membros podem variar em função do montante total das despesas públicas afectadas ao programa operacional. Essa variação é nomeadamente aplicável no caso dos meios utilizados para fins de avaliação, controlo e participação da Comissão no comité de acompanhamento previsto no artigo 63.o e dos relatórios anuais sobre a execução dos programas operacionais.
Artigo 10.o
Gestão partilhada
1. O orçamento comunitário afectado ao FEP é executado no âmbito de uma gestão partilhada entre os Estados-Membros e a Comissão, nos termos da alínea b) do n.o 1 do artigo 53.o do Regulamento (CE, Euratom) n.o 1605/2002 do Conselho, de 25 de Junho de 2002, que institui o Regulamento Financeiro aplicável ao orçamento geral das Comunidades Europeias (10), com excepção da assistência técnica prevista no n.o 1 do artigo 46.o do presente regulamento, que é executada pela Comissão no âmbito da gestão directa.
O princípio da boa gestão financeira é aplicado nos termos do n.o 2 do artigo 48.o do Regulamento (CE, Euratom) n.o 1605/2002.
2. No exercício das suas responsabilidades de execução do orçamento geral da União Europeia, a Comissão deve:
a)
Verificar a existência e o correcto funcionamento dos sistemas de gestão e controlo nos Estados-Membros em conformidade com os artigos 70.o e 73.o;
b)
Interromper o prazo de pagamento ou suspender os pagamentos, na totalidade ou em parte, nos termos dos artigos 88.o e 89.o, em caso de deficiências nos sistemas nacionais de gestão e controlo, bem como aplicar qualquer outra correcção financeira necessária, nos termos dos artigos 98.o e 99.o;
c)
Verificar o reembolso do pré-financiamento e anular automaticamente as autorizações orçamentais nos termos do n.o 2 do artigo 81.o e dos artigos 90.o a 94.o
3. O disposto no título II da parte II do Regulamento (CE, Euratom) n.o 1605/2002 é aplicável às intervenções do FEP.
Artigo 11.o
Igualdade entre homens e mulheres
Os Estados-Membros e a Comissão asseguram a promoção da igualdade entre homens e mulheres e da integração da perspectiva do género durante as várias fases de aplicação do FEP, designadamente as de concepção, execução, acompanhamento e avaliação.
Os Estados-Membros asseguram que sejam promovidas as operações destinadas a valorizar o papel das mulheres no sector das pescas.
CAPÍTULO IV
Quadro financeiro
Artigo 12.o
Recursos e concentração
1. Os recursos disponíveis para autorização a título do FEP para o período de 2007 a 2013 elevam-se a 3 849 milhões de euros, a preços de 2004, em conformidade com a repartição anual indicada no anexo I.
2. 0,8 % dos recursos referidos no n.o 1 são atribuídos à assistência técnica para a Comissão, nos termos do n.o 1 do artigo 46.o
3. Para efeitos da programação e subsequente inscrição no orçamento geral da União Europeia, os montantes referidos no n.o 1 são indexados à taxa anual de 2 %.
4. A repartição dos recursos orçamentais previstos no n.o 1 e não atribuídos nos termos do n.o 2 deve ser realizada de modo a obter uma concentração significativa nas regiões elegíveis ao abrigo da Objectivo da Convergência.
Artigo 13.o
Limites máximos relativos às transferências
1. A fim de contribuir para os objectivos de concentrar de forma adequada os fundos de coesão nas regiões menos desenvolvidas e nos Estados-Membros menos desenvolvidos e de reduzir as disparidades das intensidades médias da ajuda per capita que resultam da fixação de um limite máximo, a percentagem máxima de transferência a partir dos Fundos a que se refere o n.o 2 para cada Estado-Membro, nos termos do presente regulamento, é a seguinte:
-
para os Estados-Membros cujo RNB médio per capita (PPC) em 2001-2003 seja inferior a 40 % da média da UE-25: 3,7893 % do respectivo PIB,
-
para os Estados-Membros cujo RNB médio per capita em 2001-2003 seja igual ou superior a 40 % e inferior a 50 % da média da UE-25: 3,7135 % do respectivo PIB,
-
para os Estados-Membros cujo RNB médio per capita (PPC) em 2001-2003 seja igual ou superior a 50 % e inferior a 55 % da média da UE-25: 3,6188 % do respectivo PIB,
-
para os Estados-Membros cujo RNB médio per capita (PPC) em 2001-2003 seja igual ou superior a 55 % e inferior a 60 % da média da UE-25: 3,5240 % do respectivo PIB,
-
para os Estados-Membros cujo RNB médio per capita (PPC) em 2001-2003 seja igual ou superior a 60 % e inferior a 65 % da média da UE-25: 3,4293 % do respectivo PIB,
-
para os Estados-Membros cujo RNB médio per capita (PPC) em 2001-2003 seja igual ou superior a 65 % e inferior a 70 % da média da UE-25: 3,3346 % do respectivo PIB,
-
para os Estados-Membros cujo RNB médio per capita (PPC) em 2001-2003 seja igual ou superior a 70 % e inferior a 75 % da média da UE-25: 3,2398 % do respectivo PIB,
-
daí em diante, o limite máximo de transferência sofre uma redução de 0,09 pontos percentuais do PIB por cada aumento de 5 pontos percentuais do RNB médio per capita (PPC) em 2001-2003 em relação à média da UE-25.
2. Os limites máximos referidos no n.o 1 incluem as dotações anuais totais do FEP atribuídas a qualquer Estado-Membro nos termos do presente regulamento, e do FEDER, do FSE e do Fundo de Coesão nos termos do Regulamento (CE) n.o 1083/2006, incluindo a participação do FEDER para o financiamento da vertente transfronteiriça do Instrumento Europeu de Vizinhança e de Parceria e do Instrumento de Assistência de Pré-Adesão, e as do FEADER provenientes da secção Orientação do Fundo Europeu de Orientação e Garantia Agrícolas.
3. Os cálculos do PIB efectuados pela Comissão são baseados nos dados estatísticos publicados em Abril de 2005. As taxas nacionais de crescimento do PIB para 2007-2013, projectadas pela Comissão em Abril de 2005, são aplicadas separadamente a cada um dos Estados-Membros.
Artigo 14.o
Repartição financeira
A Comissão efectua uma repartição indicativa anual por Estado-Membro das dotações de autorização disponíveis para o período de programação compreendido entre 2007 e 2013, indicando separadamente a parte que contribui para o Objectivo da Convergência e atendendo aos seguintes critérios objectivos:
a)
Importância do sector das pescas no Estado-Membro em questão;
b)
Dimensão do ajustamento necessário do esforço de pesca;
e
c)
Nível de emprego no sector das pescas;
a Comissão tem também em conta os casos e necessidades especiais e as dotações de autorização anteriores.
TÍTULO II
ABORDAGEM ESTRATÉGICA
CAPÍTULO I
Plano estratégico nacional
Artigo 15.o
Plano estratégico nacional
1. Cada Estado-Membro aprova, após devida consulta com os parceiros, um plano estratégico nacional para o sector das pescas e apresenta-o à Comissão, o mais tardar aquando da apresentação do programa operacional.
O plano estratégico nacional é objecto de um diálogo entre o Estado-Membro interessado e a Comissão.
2. O plano estratégico nacional contém, se o Estado-Membro entender que se justifica, uma descrição sucinta de todos os aspectos da política comum das pescas e estabelece as prioridades, os objectivos, os recursos financeiros públicos considerados necessários e os prazos para a sua execução, atendendo designadamente à estratégia de:
a)
Gestão e ajustamento da frota de pesca comunitária, em especial de ajustamento do esforço de pesca e das capacidades tendo em conta a evolução dos recursos haliêuticos, a promoção de métodos de pesca respeitadores do ambiente e o desenvolvimento sustentável das actividades de pesca;
b)
Desenvolvimento sustentável do sector da aquicultura;
c)
Desenvolvimento sustentável dos sectores da transformação e da comercialização dos produtos da pesca e da aquicultura;
d)
Desenvolvimento sustentável da pesca interior;
e)
Desenvolvimento sustentável das zonas de pesca, incluindo critérios de identificação das zonas prioritárias;
f)
Competitividade do sector das pescas, incluindo melhoria das suas estrutura, organização e condições de trabalho;
g)
Preservação dos recursos humanos no sector das pescas, em especial através do aperfeiçoamento das qualificações profissionais, da garantia de emprego sustentável e do reforço da posição e do papel das mulheres;
h)
Protecção e valorização do ambiente aquático relacionado com o sector das pescas.
3. Além disso, o plano estratégico nacional contém, se o Estado-Membro entender que se justifica, informações adicionais sobre as prioridades, os objectivos, os recursos financeiros públicos considerados necessários e os prazos, atendendo designadamente à estratégia de:
a)
Cumprimento dos requisitos em matéria de inspecção e controlo das actividades de pesca e de recolha de dados e informações sobre a política comum das pescas;
b)
Abastecimento de produtos da pesca e desenvolvimento das actividades de pesca fora das águas comunitárias.
CAPÍTULO II
Acompanhamento dos planos estratégicos
Artigo 16.o
Debate sobre os planos estratégicos
1. Até 31 de Dezembro de 2011, a Comissão organiza um debate com os Estados-Membros sobre o conteúdo e os progressos registados na execução dos planos estratégicos nacionais, com base nas informações apresentadas por escrito pelos Estados-Membros, a fim de incentivar o intercâmbio de melhores práticas entre estes.
2. A Comissão informa o Parlamento Europeu, o Conselho, o Comité Económico e Social Europeu e o Comité das Regiões dos resultados do debate referido no n.o 1.
TÍTULO III
PROGRAMAÇÃO
CAPÍTULO I
Disposições gerais relativas ao FEP
Artigo 17.o
Preparação e aprovação do programa operacional
1. Cada Estado-Membro estabelece um programa operacional a fim de dar execução às políticas e prioridades a co-financiar pelo FEP. O programa operacional deve ser coerente com o plano estratégico nacional do Estado-Membro em questão.
2. As intervenções do FEP processam-se através de um único programa operacional por Estado-Membro, em conformidade com a sua estrutura nacional.
3. O Estado-Membro elabora o seu programa operacional após estreita consulta com os parceiros regionais, locais, económicos e sociais do sector das pescas e de todos os outros organismos competentes, em conformidade com a sua estrutura nacional e com a parceria prevista no artigo 8.o
4. O Estado-Membro apresenta à Comissão uma proposta de programa operacional que contém todos os elementos referidos no artigo 20.o, a tempo de permitir a respectiva adopção o mais rapidamente possível.
5. A Comissão avalia a proposta de programa operacional, a fim de determinar se contribui para os objectivos referidos no artigo 4.o, os princípios orientadores estabelecidos no artigo 19.o e a parte correspondente do plano estratégico nacional, atendendo à avaliação ex ante referida no artigo 48.o
Se, no prazo de dois meses a contar da data de recepção da proposta de programa operacional, a Comissão considerar que o programa não é coerente com os objectivos referidos no artigo 4.o, os princípios orientadores estabelecidos no artigo 19.o ou a parte correspondente do plano estratégico nacional, pode solicitar ao Estado-Membro que forneça todas as informações suplementares necessárias e, se for caso disso, adapte a proposta de programa em conformidade.
6. Em seguida, o Estado-Membro apresenta o seu programa operacional à Comissão, que o aprova, mediante a adopção de uma decisão, o mais rapidamente possível e o mais tardar quatro meses após a apresentação do programa.
Artigo 18.o
Vigência e revisão do programa operacional
1. O programa operacional abrange o período compreendido entre 1 de Janeiro de 2007 e 31 de Dezembro de 2013.
2. Sempre que surjam sérias dificuldades de execução ou que ocorram alterações importantes a nível da estratégia ou por motivos de boa gestão, o programa operacional pode ser reexaminado e, se necessário, revisto, relativamente à parte restante do período, por iniciativa do Estado-Membro ou da Comissão, de acordo com o Estado-Membro em causa, após aprovação pelo comité de acompanhamento referido no artigo 63.o
A revisão tem, nomeadamente, em conta a avaliação intercalar, os relatórios anuais sobre a execução e os exames anuais previstos nos artigos 49.o, 67.o e 69.o, respectivamente, bem como quaisquer alterações significativas da política comum das pescas.
3. A Comissão adopta a sua decisão sobre os pedidos de revisão do programa operacional o mais rapidamente possível e o mais tardar dois meses após a apresentação do pedido pelo Estado-Membro, desde que o teor do programa operacional revisto esteja em conformidade com o artigo 20.o As regras de execução são definidas nos termos do n.o 3 do artigo 101.o
Artigo 19.o
Princípios orientadores para o programa operacional
Na elaboração e na execução do programa operacional previsto no artigo 17.o, os Estados-Membros devem ter em conta os seguintes princípios orientadores:
a)
Coerência com os princípios da política comum das pescas e o plano estratégico nacional, a fim de se obter, em especial, um equilíbrio estável e duradouro entre capacidade de pesca e possibilidades de pesca;
b)
Reforço de um desenvolvimento harmonioso, equilibrado e sustentável das actividades económicas, do emprego e dos recursos humanos, bem como da protecção e melhoria do ambiente;
c)
Distribuição adequada dos recursos financeiros disponíveis entre os eixos prioritários e, em especial, quando pertinente, nível de financiamento adequado para as operações abrangidas pelo capítulo I do título IV (eixo prioritário 1: medidas de adaptação da frota de pesca comunitária);
d)
Promoção das operações que contribuam para a estratégia de Lisboa.
Devem ser incentivadas as operações que tenham em vista promover um nível de emprego sustentável no sector das pescas, em especial através do aumento da qualidade do emprego, do acesso dos jovens à profissão e do estímulo da inovação em todo o sector;
e)
Promoção das operações que contribuam para a estratégia de Gotemburgo, especialmente das que reforcem a dimensão ambiental no sector das pescas.
Devem ser incentivadas as operações que tenham em vista reduzir o impacto das actividades do sector das pescas sobre o ambiente e promover métodos de produção respeitadores do ambiente;
f)
Melhoria da situação dos recursos humanos no sector das pescas através de operações que tenham em vista aperfeiçoar e diversificar as qualificações profissionais, desenvolver a aprendizagem ao longo da vida e melhorar as condições de trabalho e a segurança;
g)
Fomento das operações com elevado valor acrescentado através do desenvolvimento de capacidades de inovação que permitam atingir padrões de qualidade elevados e satisfaçam as necessidades dos consumidores no que respeita aos produtos da pesca e da aquicultura.
Devem ser incentivadas as operações que promovam junto dos consumidores a transparência dos métodos de produção respeitadores do ambiente;
h)
Contribuição para um melhor abastecimento e para o desenvolvimento sustentável do mercado comunitário dos produtos da pesca e da aquicultura;
i)
Promoção, ao longo das diversas etapas da execução do programa operacional, do equilíbrio entre homens e mulheres no sector das pescas através de operações que tenham especialmente em vista diminuir a segregação com base no sexo no mercado de trabalho;
j)
Fomento de um desenvolvimento integrado sustentável das zonas de pesca, promovendo as suas potencialidades inerentes e melhorando a qualidade de vida;
k)
Se for caso disso, melhoria das capacidades institucionais e administrativas com vista a uma boa governação da política comum das pescas e a uma execução eficaz do programa operacional.
Artigo 20.o
Teor do programa operacional
1. O programa operacional inclui:
a)
Uma síntese da situação, em termos de pontos fortes e fracos, das áreas elegíveis para apoio;
b)
Uma descrição e justificação dos eixos prioritários escolhidos, tendo em conta a parte correspondente do plano estratégico nacional e os princípios orientadores estabelecidos no artigo 19.o, bem como o impacto esperado de acordo com a avaliação ex ante referida no artigo 48.o;
c)
Os objectivos específicos fixados para cada eixo prioritário. Estes objectivos devem ser quantificados, sempre que se prestem a quantificação mediante um número limitado de indicadores tendo em conta o princípio da proporcionalidade. Os indicadores devem permitir medir os progressos em relação à situação inicial e a eficácia dos objectivos específicos fixados para cada eixo prioritário;
d)
Uma descrição sucinta das principais medidas previstas para a execução dos eixos prioritários;
e)
Informações sobre a complementaridade com as medidas a título do FEADER, dos fundos estruturais e do Fundo de Coesão, se for caso disso;
f)
Um plano de financiamento com dois quadros, que apresentem separadamente, se for caso disso, as dotações destinadas ao Objectivo da Convergência e as destinadas ao Objectivo não ligado à Convergência:
i)
um quadro que reparte anualmente o montante da dotação financeira total prevista para a participação do FEP,
ii)
um quadro que especifica, em relação ao conjunto do período de programação e a cada eixo prioritário, o montante da dotação financeira prevista em relação à contribuição comunitária e às participações públicas nacionais, a taxa de participação do FEP para cada eixo prioritário e o montante reservado para a assistência técnica;
g)
As disposições de execução do programa operacional, que incluem:
i)
a designação pelos Estados-Membros das autoridades previstas no artigo 58.o;
ii)
uma descrição dos sistemas de avaliação e acompanhamento, assim como a composição do comité de acompanhamento previsto no artigo 63.o,
iii)
informações sobre o organismo competente para receber os pagamentos efectuados pela Comissão e sobre o organismo ou os organismos responsáveis pelos pagamentos aos beneficiários,
iv)
a definição dos procedimentos de mobilização e de circulação dos fluxos financeiros, a fim de assegurar a sua transparência,
v)
os elementos destinados a assegurar a publicidade e as informação relativas ao programa operacional nos termos do artigo 51.o,
vi)
uma descrição dos procedimentos acordados entre a Comissão e o Estado-Membro para a troca de dados informatizados, a fim de satisfazer os requisitos em matéria de pagamento, acompanhamento e avaliação estabelecidos no presente regulamento;
h)
Informações sobre a aplicação do artigo 8.o
2. Relativamente a cada eixo prioritário previsto no título IV, o Estado-Membro determina, no programa operacional, as condições e regras relativas à sua execução. O programa deve, nomeadamente, indicar claramente a finalidade de cada eixo prioritário previsto.
TÍTULO IV
EIXOS PRIORITÁRIOS
CAPÍTULO I
Eixo prioritário 1: Medidas de adaptação da frota de pesca comunitária
Artigo 21.o
Âmbito de aplicação
O apoio do FEP destinado à adaptação da frota de pesca comunitária diz respeito:
a)
Às ajudas públicas aos proprietários de navios de pesca e aos pescadores afectados por planos de ajustamento do esforço de pesca, nos casos em que estes se insiram no âmbito:
i)
de planos de reconstituição, tal como referidos no artigo 5.o do Regulamento (CE) n.o 2371/2002;
ii)
de medidas de emergência, tal como referidas nos artigos 7.o e 8.o do Regulamento (CE) n.o 2371/2002;
iii)
da não recondução de um acordo de pesca entre a Comunidade e um país terceiro ou de uma redução importante das possibilidades de pesca no âmbito de um acordo ou outro convénio internacional;
iv)
de planos de gestão, tal como referidos no artigo 6.o do Regulamento (CE) n.o 2371/2002;
v)
das medidas referidas nos artigos 9.o e 10.o do Regulamento (CE) n.o 2371/2002;
vi)
de regimes nacionais de abate no âmbito das obrigações estabelecidas nos artigos 11.o a 16.o do Regulamento (CE) n.o 2371/2002 relativos ao ajustamento da capacidade de pesca da frota de pesca comunitária;
b)
Às ajudas públicas à cessação temporária de actividades de pesca em conformidade com a alínea vii) do n.o 1 do artigo 24.o;
c)
Aos investimentos a bordo dos navios de pesca e à selectividade, nos termos do artigo 25.o;
d)
Às ajudas à pequena pesca costeira, nos termos do artigo 26.o;
e)
Às compensações socioeconómicas para a gestão da frota, nos termos do artigo 27.o;
f)
Às ajudas públicas no âmbito dos planos de emergência e reestruturação, nos termos das orientações comunitárias relativas aos auxílios estatais de emergência e à reestruturação a empresas em dificuldade (11).
Artigo 22.o
Teor dos planos de ajustamento do esforço de pesca
1. Cada Estado-Membro estabelece, no plano estratégico nacional, a sua política em matéria de ajustamento do esforço de pesca, no sentido de cumprir as obrigações estabelecidas no n.o 1 do artigo 11.o do Regulamento (CE) n.o 2371/2002. Nesse contexto, dá prioridade ao financiamento das operações referidas na subalínea i) da alínea a) do artigo 21.o
2. Os planos de ajustamento do esforço de pesca podem incluir todas as medidas pertinentes previstas no presente capítulo.
3. Nos casos previstos nas subalíneas i), ii) e iv) da alínea a) do artigo 21.o, os planos de ajustamento do esforço de pesca são aprovados pelos Estados-Membros no prazo de seis meses a contar da data da decisão do Conselho ou da Comissão.
Nos casos previstos na subalínea iii) da alínea a) do artigo 21.o, os Estados-Membros aprovam os planos de ajustamento do esforço de pesca para os navios de pesca e os pescadores afectados no prazo de seis meses a contar da notificação da Comissão.
4. Nos relatórios anuais e final de execução previstos no artigo 67.o, os Estados-Membros comunicam os resultados obtidos no âmbito da execução dos seus planos de ajustamento do esforço de pesca. Os resultados são avaliados com base em indicadores pertinentes definidos nos programas operacionais.
Artigo 23.o
Ajudas públicas à cessação definitiva das actividades de pesca
1. O FEP contribui para o financiamento da cessação definitiva das actividades de pesca dos navios de pesca, na condição de que essa cessação faça parte do plano de ajustamento do esforço de pesca referido na alínea a) do artigo 21.o A cessação definitiva das actividades de pesca de um navio de pesca só pode ser concretizada através:
a)
Da demolição do navio de pesca;
b)
Da sua reafectação, sob pavilhão de um Estado-Membro e com registo na Comunidade, para actividades que não sejam a pesca;
c)
Da sua reafectação para fins de criação de recifes artificiais. Os Estados-Membros asseguram que tais operações sejam precedidas de uma avaliação de impacto ambiental e contribuam para os objectivos referidos na alínea a) do n.o 2 do artigo 38.o
As ajudas públicas à cessação definitiva das actividades de pesca pagas aos proprietários de navios de pesca são aplicáveis à capacidade de pesca do navio e, se for caso disso, à licença de pesca a ela associada.
2. A cessação definitiva das actividades de pesca dos navios de pesca é programada sob a forma de regimes de abate nacionais cuja duração não deve exceder dois anos a contar da data da sua entrada em vigor.
3. A fim de facilitar a execução dos planos de ajustamento do esforço de pesca, os Estados-Membros podem realizar concursos públicos ou convites à apresentação de propostas.
Os Estados-Membros podem também fixar o nível das ajudas públicas atendendo à melhor relação custo/eficácia, com base em critérios objectivos, nomeadamente:
a)
Preço do navio de pesca no mercado nacional ou seu valor de seguro;
b)
Volume de negócios do navio de pesca;
c)
Idade do navio de pesca e a sua arqueação expressa em GT ou a sua potência expressa em kW.
Artigo 24.o
Ajudas públicas à cessação temporária das actividades de pesca
1. O FEP pode contribuir para o financiamento de medidas de ajuda à cessação temporária das actividades de pesca a favor dos pescadores e proprietários de navios de pesca, no período compreendido entre 2007 e 2013, durante um prazo máximo de:
i)
Doze meses, prorrogável até doze meses, no contexto dos planos de ajustamento do esforço de pesca referidos na subalínea i) da alínea a) do artigo 21.o;
ii)
Três meses, no caso das medidas de emergência dos Estados-Membros a que se refere o artigo 8.o do Regulamento (CE) n.o 2371/2002, no contexto dos planos de ajustamento do esforço de pesca referidos na subalínea ii) da alínea a) do artigo 21.o;
iii)
Seis meses, no caso das medidas de emergência da Comissão a que se refere o artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 2371/2002, no contexto dos planos de ajustamento do esforço de pesca referidos na subalínea ii) da alínea a) do artigo 21.o;
iv)
Seis meses, prorrogável por seis meses, no contexto dos planos de ajustamento do esforço de pesca referidos na subalínea iii) da alínea a) do artigo 21.o;
v)
Oito meses, no contexto dos planos de ajustamento do esforço de pesca referidos na subalínea iv) da alínea a) do artigo 21.o e dos planos de gestão aprovados a nível nacional no âmbito das medidas de conservação comunitárias, e sempre que tais planos prevejam reduções graduais do esforço de pesca;
vi)
Três meses, no contexto dos planos de emergência e reestruturação a que se refere a alínea f) do artigo 21.o durante o período de substituição dos motores;
vii)
Seis meses, em caso de catástrofes naturais, de encerramentos de pescarias decididos pelos Estados-Membros por motivos de saúde pública ou de outros acontecimentos extraordinários não resultantes de medidas de conservação dos recursos.
2. Para cada Estado-Membro e para todo o período de 2007 a 2013, a contribuição financeira do FEP para as medidas referidas nas alíneas i) a vi) do n.o 1 não pode exceder o mais elevado dos dois limites seguintes: um milhão de euros ou 6 % da participação financeira comunitária atribuída ao sector no Estado-Membro em causa.
No entanto, estes limites podem ser excedidos nos termos do n.o 3 do artigo 101.o
3. Para a concessão de indemnizações ou pagamentos ao abrigo do presente regulamento, não são tidas em conta as cessações sazonais recorrentes das actividades de pesca.
Artigo 25.o
Investimentos a bordo dos navios de pesca e selectividade
1. O FEP pode contribuir para o financiamento de equipamentos e para a modernização de navios de pesca com idade igual ou superior a cinco anos apenas nas condições estabelecidas no presente artigo e nos termos do disposto no capítulo III do Regulamento (CE) n.o 2371/2002.
2. Esses investimentos podem dizer respeito à melhoria da segurança a bordo, das condições de trabalho, da higiene, da qualidade dos produtos, da eficiência energética e da selectividade, desde que não aumentem a capacidade de captura do navio.
Não é concedida qualquer ajuda à construção de navios ou ao aumento dos porões de peixe.
3. O FEP pode contribuir para uma substituição de motor por navio desde que:
a)
No caso dos navios definidos no n.o 1 do artigo 26.o, o novo motor tenha uma potência igual ou inferior à do motor anterior;
b)
No caso dos navios de comprimento de fora a fora não superior a 24 m, com excepção dos referidos na alínea a), o novo motor tenha uma potência inferior em, pelo menos, 20 % à do motor anterior;
c)
No caso dos arrastões de comprimento de fora a fora superior a 24 m, o novo motor tenha uma potência inferior em, pelo menos, 20 % à do motor anterior, o navio seja sujeito a um plano de emergência e reestruturação referido na alínea f) do artigo 21.o e passe a utilizar um método de pesca que implique um menor consumo de combustível.
4. A redução da potência do motor referida nas alíneas b) e c) do n.o 3 pode ser obtida por um grupo de navios para cada categoria de navios referida nas alíneas b) e c) do mesmo número.
5. As condições de aplicação das operações previstas no n.o 4 podem ser fixadas nos termos do n.o 3 do artigo 101.o
6. O FEP pode contribuir para o financiamento de equipamentos e trabalhos de modernização que:
a)
Permitam a conservação a bordo das capturas cuja devolução deixou de ser autorizada;
b)
Se enquadrem em projectos relativos à preparação ou experimentação de novas medidas técnicas durante um período limitado a fixar pelo Conselho ou pela Comissão;
c)
Reduzam o impacto da pesca nas espécies não comerciais;
d)
Reduzam o impacto da pesca nos ecossistemas e fundos marinhos;
e)
Protejam as capturas e as artes de pesca de predadores selvagens, inclusive através de mudança do material de partes das artes de pesca, desde que tal não aumente o esforço de pesca, nem reduza a selectividade das artes de pesca e desde que sejam introduzidas todas as medidas adequadas para evitar danos físicos aos predadores.
7. O FEP pode contribuir para o financiamento de investimentos relativos à selectividade das artes de pesca, incluindo um máximo de duas substituições das artes de pesca durante a totalidade do período compreendido entre 2007 e 2013, desde que:
a)
O navio de pesca em causa seja afectado por um plano de ajustamento do esforço de pesca referido na subalínea i) da alínea a) do artigo 21.o, mude de método de pesca e troque a pescaria em causa por outra pescaria em que o estado dos recursos permita o exercício de actividades de pesca;
ou que
b)
A nova arte seja mais selectiva e respeite critérios e práticas ambientais reconhecidos, mais estritos do que as obrigações regulamentares vigentes ao abrigo da legislação comunitária.
8. O FEP pode contribuir para o financiamento da primeira substituição das artes de pesca:
a)
Quando esta vise garantir a observância de novos requisitos técnicos da legislação comunitária em matéria de selectividade. A ajuda pode ser concedida até à data em que os requisitos se tornem obrigatórios ou, excepcionalmente, por um curto período após essa data, que pode ser fixado pelo acto comunitário em questão;
b)
Para reduzir o impacto da pesca nas espécies não comerciais.
Artigo 26.o
Pequena pesca costeira
1. Para efeitos do presente artigo, entende-se por «pequena pesca costeira» a pesca exercida por navios de pesca de comprimento de fora a fora inferior a 12 metros e que não utilizem artes rebocadas enumeradas no quadro 3 do anexo I do Regulamento (CE) n.o 26/2004 da Comissão, de 30 de Dezembro de 2003, relativo ao ficheiro da frota de pesca comunitária (12).
2. Nos casos em que o FEP contribua para o financiamento das medidas previstas no artigo 25.o a favor da pequena pesca costeira, a taxa de participação financeira privada constante do grupo 2 do quadro do anexo II pode ser reduzida em 20 pontos percentuais.
3. O FEP pode contribuir para o financiamento das medidas socioeconómicas previstas no artigo 27.o a favor da pequena pesca costeira.
4. O FEP pode contribuir para o pagamento de prémios aos pescadores e proprietários de navios de pesca que participem na pequena pesca costeira, a fim de:
a)
Melhorar a gestão e o controlo das condições de acesso a determinadas zonas de pesca;
b)
Promover a organização da cadeia de produção, transformação e comercialização dos produtos da pesca;
c)
Incentivar acções voluntárias de redução do esforço de pesca para fins de conservação dos recursos;
d)
Incentivar a utilização de inovações tecnológicas (técnicas de pesca mais selectivas que vão para além das obrigações regulamentares vigentes ao abrigo da legislação comunitária ou inovações que protejam as artes de pesca e as capturas dos predadores) que não aumentem o esforço de pesca;
e)
Melhorar as competências profissionais e a formação no domínio da segurança.
Artigo 27.o
Compensações socioeconómicas para efeitos de gestão da frota de pesca comunitária
1. O FEP pode contribuir para o financiamento de medidas socioeconómicas propostas pelos Estados-Membros para os pescadores afectados pela evolução das actividades de pesca e que digam respeito:
a)
À diversificação das actividades com vista a promover a pluriactividade dos pescadores;
b)
À melhoria das competências profissionais, em particular dos jovens pescadores;
c)
A programas de reconversão em áreas diferentes da pesca marítima;
d)
À saída antecipada do sector das pescas, nomeadamente graças à reforma antecipada;
e)
A uma compensação não renovável para os pescadores que trabalharam a bordo de um navio durante pelo menos doze meses como pescadores, na condição de o navio de pesca em que trabalharam os beneficiários ter sido objecto de cessação definitiva das actividades de pesca na acepção do artigo 23.o Esta compensação é reembolsada pro rata temporis sempre que o beneficiário regresse à profissão de pescador num prazo inferior a um ano após a ter recebido.
2. O FEP pode contribuir para prémios individuais aos pescadores com menos de 40 anos que possam demonstrar que trabalharam pelo menos cinco anos como pescadores ou que têm formação profissional equivalente e que adquiriram pela primeira vez a propriedade total ou parcial de um navio de pesca de comprimento de fora a fora inferior a 24 metros, equipado para pescar no mar e que tenha entre cinco e trinta anos.
3. O prémio não deve exceder 15 % do custo de aquisição da propriedade nem exceder o montante de 50 000 EUR.
4. As condições previstas na alínea e) do n.o 1 e no n.o 2 podem ser alteradas nos termos do n.o 3 do artigo 101.o
CAPÍTULO II
Eixo prioritário 2: aquicultura, pesca interior, transformação e comercialização dos produtos da pesca e da aquicultura
Artigo 28.o
Âmbito da intervenção na produção aquícola
1. O apoio destinado à produção aquícola pode ser concedido a:
a)
Medidas de apoio aos investimentos produtivos na aquicultura;
b)
Medidas aquiambientais;
c)
Medidas de saúde pública;
d)
Medidas de saúde animal.
2. A transferência de propriedade de uma empresa não é elegível para ajuda comunitária.
3. O apoio nos termos do n.o 1 pode contribuir para a aprendizagem ao longo da vida.
4. No que se refere às operações previstas nos artigos 29.o, 31.o e 32.o, quando realizadas para garantir a observância de normas da legislação comunitária em matéria de ambiente, de saúde humana ou animal, de higiene ou de bem-estar dos animais, pode ser concedida ajuda até à data em que as normas se tornem obrigatórias para as empresas.
5. Os Estados-Membros asseguram a existência de mecanismos adequados para evitar efeitos contraproducentes tais como, em particular, o risco de criar capacidade produtiva excedentária ou de afectar negativamente a política de conservação dos recursos haliêuticos.
6. No que se refere às operações previstas no anexo II da Directiva 85/337/CEE do Conselho, de 27 de Junho de 1985, relativa à avaliação dos efeitos de determinados projectos públicos e privados no ambiente (13), só é concedida ajuda nos casos em que tenham sido fornecidas as informações previstas no anexo IV da referida directiva.
Artigo 29.o
Medidas de apoio aos investimentos produtivos na aquicultura
1. O FEP pode apoiar investimentos na construção, ampliação, equipamento e modernização de instalações de produção, nomeadamente com vista a melhorar as condições de trabalho, a higiene, a saúde humana ou animal e a qualidade dos produtos, a reduzir o impacto negativo ou a reforçar os efeitos positivos sobre o ambiente. Os investimentos devem contribuir para a realização de um ou mais dos seguintes objectivos:
a)
Diversificação em novas espécies e na produção de espécies com boas perspectivas de escoamento no mercado;
b)
Aplicação de técnicas de aquicultura que reduzam substancialmente o impacto negativo ou reforcem os efeitos positivos sobre o ambiente em comparação com as práticas habituais no sector da aquicultura;
c)
Apoio às actividades aquícolas tradicionais que se afigurem importantes para a preservação e o desenvolvimento do tecido económico e social e do ambiente;
d)
Apoio à compra de equipamento destinado a proteger as explorações dos predadores selvagens;
e)
Melhoramento das condições de trabalho e de segurança dos trabalhadores aquícolas.
2. As ajudas aos investimentos ficam limitadas:
a)
Às micro, pequenas e médias empresas;
e
b)
Às empresas não abrangidas pela definição da alínea f) do artigo 3.o com menos de 750 trabalhadores ou com um volume de negócios inferior a 200 milhões de euros.
3. Em derrogação do n.o 2, nas regiões ultraperiféricas e nas ilhas gregas periféricas, pode ser concedida ajuda a todas as empresas.
4. Os Estados-Membros asseguram que seja dada prioridade às micro e pequenas empresas.
Artigo 30.o
Medidas aquiambientais
1. O FEP pode apoiar a concessão de compensações pela utilização de métodos de produção aquícola que concorram para a protecção e melhoria do ambiente e para a preservação da natureza.
2. O objectivo do apoio é promover:
a)
Formas de aquicultura que tenham em conta a protecção e a melhoria do ambiente, dos recursos naturais, da diversidade genética, assim como a gestão da paisagem e das características tradicionais das zonas aquícolas;
b)
A participação no sistema comunitário de ecogestão e auditoria criado pelo Regulamento (CE) n.o 761/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 19 de Março de 2001, que permite a participação voluntária de organizações num sistema comunitário de ecogestão e auditoria (EMAS) (14);
c)
A aquicultura biológica, na acepção do Regulamento (CEE) n.o 2092/91 do Conselho, de 24 de Junho de 1991, relativo ao modo de produção biológico de produtos agrícolas e à sua indicação nos produtos agrícolas e nos géneros alimentícios (15);
d)
A aquicultura sustentável, compatível com as condicionantes ambientais específicas resultantes da designação das zonas Natura 2000 nos termos da Directiva 92/43/CEE do Conselho, de 21 de Maio de 1992, relativa à preservação dos habitats naturais e da fauna e da flora selvagens (16).
3. Para beneficiarem de compensações nos termos do presente artigo, os beneficiários das mesmas devem comprometer-se a observar durante um período mínimo de cinco anos requisitos aquiambientais mais estritos do que as boas práticas habituais na aquicultura. Para efeitos do apoio previsto na alínea a) do n.o 2, as vantagens ambientais desse compromisso devem ser demonstradas no âmbito de uma avaliação prévia realizada por organismos competentes designados pelo Estado-Membro.
4. Os Estados-Membros calculam as compensações com base num ou em vários dos seguintes critérios:
a)
Perdas de rendimentos sofridas;
b)
Custos adicionais resultantes da aplicação de métodos aquiambientais;
c)
Necessidade de apoio financeiro para realizar o projecto;
d)
Desvantagens ou custos de investimento específicos das explorações situadas dentro ou nas imediações de zonas Natura 2000.
5. É concedida uma compensação única:
a)
Nos termos da alínea a) do n.o 2, com base num montante máximo por hectare da superfície da empresa a que se aplicam os compromissos aquiambientais;
b)
Nos termos da alínea c) do n.o 2, até dois anos, no máximo, durante o período de conversão da empresa ao modo de produção biológico;
c)
Nos termos da alínea d) do n.o 2, durante um período máximo de dois anos após a data da decisão que estabelece a zona Natura 2000, e apenas para as unidades de aquicultura já existentes antes dessa decisão.
Artigo 31.o
Medidas de saúde pública
O FEP pode contribuir para uma compensação aos moluscicultores pela suspensão temporária da colheita de moluscos cultivados. A compensação pode ser concedida sempre que a contaminação dos moluscos devido à proliferação de plâncton produtor de toxinas ou à presença de plâncton que contenha biotoxinas requeira, por motivos de protecção da saúde púbica, a suspensão da colheita:
-
durante um período superior a quatro meses consecutivos,
ou
-
sempre que as perdas sofridas em consequência da suspensão da colheita se cifrem em mais de 35 % do volume de negócios anual da empresa em causa, calculado com base no volume de negócios médio da empresa nos três anos anteriores.
A compensação só pode ser concedida em relação a um período máximo de doze meses durante a totalidade do período de programação.
Artigo 32.o
Medidas de saúde animal
O FEP pode contribuir para o financiamento do controlo e erradicação de doenças na aquicultura nos casos em que a Comissão aprove um plano nos termos da Decisão 90/424/CEE do Conselho, de 26 de Junho de 1990, relativa a determinadas despesas no domínio veterinário (17).
Artigo 33.o
Pesca interior
1. Para efeitos do presente artigo, entende-se por «pesca interior» as pescarias efectuadas com fins comerciais por navios que operem exclusivamente em águas interiores ou por outros engenhos utilizados na pesca no gelo.
2. O apoio à pesca interior pode abranger os investimentos na construção, ampliação, equipamento e modernização de instalações de pesca interior, com vista a melhorar a segurança, as condições de trabalho, a higiene e qualidade dos produtos e a saúde humana ou animal, assim como a reduzir o impacto negativo ou a produzir um impacto positivo no ambiente.
Os investimentos a bordo dos navios podem ser apoiados nos termos das disposições relevantes do artigo 25.o
3. O FEP pode apoiar a reafectação de navios que operem na pesca interior a outras actividades que não a pesca. As autoridades nacionais devem tomar as medidas adequadas para garantir que os navios que beneficiem de uma intervenção do FEP nos termos do presente número não voltem a operar na pesca.
4. Sempre que um acto comunitário preveja medidas para a reconstituição de espécies que ocorram em águas interiores, o FEP pode conceder apoio a medidas tendentes à cessação temporária das actividades de pesca interior a favor dos pescadores e dos proprietários de navios que operem exclusivamente em águas interiores. O apoio deve limitar-se a uma duração total máxima de doze meses ao longo de todo o período de programação dos navios em questão.
5. A transferência de propriedade de uma empresa não é elegível para ajuda comunitária.
6. Sem prejuízo dos n.os 3 e 4, não podem beneficiar de apoio nem a cessação definitiva ou temporária de actividades de pesca nem a construção de navios que operem em águas interiores.
7. Não são elegíveis para apoio os investimentos susceptíveis de prejudicar o equilíbrio entre a dimensão da frota e os correspondentes recursos de pesca disponíveis.
8. A autoridade de gestão toma todas as medidas necessárias para garantir que os navios que recebam uma contribuição financeira do FEP ao abrigo do presente artigo continuem a operar exclusivamente em águas interiores.
Artigo 34.o
Investimentos nos domínios da transformação e da comercialização
1. O FEP pode apoiar investimentos nos domínios da transformação e da comercialização de produtos da pesca e da aquicultura.
2. A transferência de propriedade de uma empresa não é elegível para ajuda comunitária.
3. O FEP pode também apoiar a aprendizagem ao longo da vida.
4. Não são elegíveis para apoio os investimentos relativos aos produtos da pesca e da aquicultura destinados a utilização e transformação para outros fins que não o consumo humano, com excepção dos investimentos destinados exclusivamente ao tratamento, transformação e comercialização de desperdícios dos produtos da pesca e da aquicultura.
5. No caso de operações realizadas para garantir a observância de normas da legislação comunitária em matéria de ambiente, de saúde humana ou animal, de higiene ou de bem-estar dos animais, pode ser concedida ajuda até à data em que as normas se tornem obrigatórias para as empresas.
Artigo 35.o
Medidas elegíveis nos domínios da transformação e da comercialização
1. O FEP pode apoiar a construção, ampliação, equipamento e modernização de empresas, concentrando-se em particular na realização de um ou vários dos seguintes objectivos:
a)
Melhoria das condições de trabalho;
b)
Melhoria e controlo das condições de saúde pública e de higiene ou da qualidade dos produtos;
c)
Produção de produtos de alta qualidade para nichos de mercado;
d)
Redução dos impactos negativos no ambiente;
e)
Melhor utilização de espécies, subprodutos e desperdícios pouco aproveitados;
f)
Produção ou comercialização de novos produtos, aplicação de novas tecnologias ou elaboração de métodos de produção inovadores;
g)
Comercialização de produtos provenientes essencialmente dos desembarques e da aquicultura locais.
2. Os investimentos devem ter por objectivo global promover o emprego sustentável no sector das pescas.
3. As ajudas aos investimentos ficam limitadas:
a)
Às micro, pequenas e médias empresas;
e
b)
Às empresas não abrangidas pela definição da alínea f) do artigo 3.o com menos de 750 trabalhadores ou com um volume de negócios inferior a 200 milhões de euros.
4. Em derrogação do n.o 3, nas regiões ultraperiféricas e nas ilhas gregas periféricas pode ser concedida ajuda a todas as empresas.
5. Os Estados-Membros asseguram que seja dada prioridade às micro e às pequenas empresas.
6. Não pode ser concedida ajuda comunitária a investimentos relativos ao comércio retalhista.
CAPÍTULO III
Eixo prioritário 3: medidas de interesse geral
Artigo 36.o
Âmbito de intervenção
1. O FEP pode apoiar medidas de interesse comum de âmbito mais vasto do que as medidas normalmente tomadas por empresas privadas e que contribuam para a realização dos objectivos da política comum das pescas.
2. Essas medidas podem dizer respeito a:
a)
Acções colectivas;
b)
Protecção e desenvolvimento da fauna e da flora aquáticas;
c)
Portos de pesca, locais de desembarque e abrigos;
d)
Desenvolvimento de novos mercados e campanhas promocionais;
e)
Projectos-piloto;
f)
Transformação para reafectação de navios de pesca.
Artigo 37.o
Acções colectivas
O FEP pode apoiar medidas de interesse comum que sejam executadas com o apoio activo dos próprios operadores ou por organizações que actuem em nome dos produtores ou outras organizações reconhecidas pelos Estados-Membros e que visem, concretamente:
a)
Contribuir de forma sustentável para uma melhor gestão ou conservação dos recursos;
b)
Promover métodos ou artes de pesca selectivos e a redução das capturas acessórias;
c)
Remover do fundo do mar artes de pesca perdidas a fim de combater a pesca fantasma;
d)
Melhorar as condições de trabalho e a segurança;
e)
Contribuir para a transparência dos mercados de produtos da pesca e da aquicultura, nomeadamente para a rastreabilidade;
f)
Melhorar a qualidade e a segurança dos alimentos;
g)
Desenvolver, reestruturar ou melhorar zonas aquícolas;
h)
Investir em equipamentos e infra-estruturas de produção, transformação ou comercialização, incluindo para tratamento de desperdícios;
i)
Melhorar as competências profissionais ou elaborar novos métodos e instrumentos de formação;
j)
Promover a parceria entre cientistas e profissionais do sector das pescas;
k)
Desenvolver a constituição de redes e o intercâmbio de experiências e boas práticas entre organizações que promovam a igualdade de oportunidades entre homens e mulheres e outras partes interessadas;
l)
Contribuir para os objectivos definidos para a pequena pesca costeira no n.o 4 do artigo 26.o;
m)
Melhorar a gestão e o controlo das condições de acesso às zonas de pesca, em especial através da elaboração de planos de gestão locais aprovados pelas autoridades competentes nacionais;
n)
Criar organizações de produtores reconhecidas nos termos do Regulamento (CE) n.o 104/2000 do Conselho, de 17 de Dezembro de 1999, que estabelece a organização comum de mercado no sector dos produtos da pesca e da aquicultura (18), apoiar a sua reestruturação e favorecer a implementação dos seus planos de melhoria da qualidade;
o)
Realizar estudos de viabilidade relacionados com a promoção de parcerias com países terceiros no sector das pescas.
A ajuda a que se refere a alínea n) é concedida por um máximo de três anos a contar da data do reconhecimento ou da decisão de reestruturação da organização de produtores e é degressiva ao longo desses três anos.
Artigo 38.o
Medidas destinadas a proteger e a desenvolver a fauna e a flora aquáticas
1. O FEP pode apoiar medidas de interesse geral destinadas a proteger e desenvolver a fauna e a flora aquáticas e que contribuam para melhorar o ambiente aquático.
2. Estas medidas devem dizer respeito:
a)
À construção ou instalação de dispositivos fixos ou móveis destinados a proteger e desenvolver a fauna e a flora aquáticas;
ou
b)
À recuperação de águas interiores, incluindo zonas de reprodução e rotas de migração das espécies migradoras;
ou
c)
À protecção e melhoria do ambiente no âmbito da rede Natura 2000, quando as zonas desta disserem directamente respeito a actividades de pesca, com exclusão das despesas de funcionamento.
O repovoamento directo não pode beneficiar de ajuda, a menos que expressamente previsto como medida de conservação num instrumento jurídico comunitário.
3. As acções devem ser realizadas por organismos públicos ou parapúblicos, organizações profissionais reconhecidas ou outros organismos designados para o efeito pelo Estado-Membro.
Artigo 39.o
Portos de pesca, locais de desembarque e abrigos
1. O FEP pode apoiar investimentos em portos de pesca existentes, públicos ou privados, que apresentem interesse para os pescadores e aquicultores que os utilizem, e que visem melhorar os serviços oferecidos.
O FEP pode também apoiar investimentos com vista à reestruturação de locais de desembarque e à melhoria das condições no que diz respeito ao peixe desembarcado por pescadores costeiros em locais de desembarque de peixe existentes designados pelas autoridades competentes nacionais.
2. Estes investimentos devem dizer respeito, nomeadamente:
a)
À melhoria das condições de desembarque, transformação, armazenagem nos portos e venda em lota dos produtos da pesca e da aquicultura;
b)
Ao abastecimento em combustível ou gelo, alimentação de água ou electricidade;
c)
Aos equipamentos de reparação ou à manutenção dos navios de pesca;
d)
À construção, modernização e ampliação de cais com vista à melhoria das condições de segurança durante as operações de desembarque ou carregamento;
e)
À gestão informatizada das actividades de pesca;
f)
À melhoria das condições de segurança e de trabalho;
g)
Ao armazenamento e tratamento de desperdícios;
h)
A medidas de redução das rejeições.
3. A fim de melhorar a segurança dos pescadores, o FEP pode igualmente apoiar investimentos relacionados com a segurança destinados à construção ou modernização de pequenos abrigos de pesca.
Artigo 40.o
Desenvolvimento de novos mercados e campanhas promocionais
1. O FEP pode apoiar medidas de interesse comum destinadas a executar uma política de qualidade, de valorização, de desenvolvimento de novos mercados ou campanhas promocionais para os produtos da pesca e da aquicultura.
2. As operações não podem visar marcas comerciais nem fazer referência a um país ou uma zona geográfica específica, excepto no caso dos produtos reconhecidos nos termos do Regulamento (CE) n.o 510/2006 do Conselho, de 20 de Março de 2006, relativo à protecção das indicações geográficas e denominações de origem dos produtos agrícolas e dos géneros alimentícios (19).
3. As medidas devem dizer respeito, nomeadamente:
a)
À realização de campanhas regionais, nacionais ou transnacionais de promoção dos produtos da pesca e da aquicultura;
b)
Ao fornecimento ao mercado de espécies excedentárias ou subexploradas que sejam normalmente rejeitadas ou que não tenham interesse comercial;
c)
À execução de uma política de qualidade dos produtos da pesca e da aquicultura;
d)
À promoção de produtos obtidos por métodos pouco prejudiciais para o ambiente;
e)
À promoção de produtos reconhecidos nos termos do Regulamento (CE) n.o 510/2006;
f)
À certificação da qualidade, incluindo a criação de rótulos e a certificação de produtos capturados ou provenientes da aquicultura praticada através de métodos respeitadores do ambiente;
g)
A campanhas destinadas a melhorar a imagem dos produtos da pesca e da aquicultura e a do sector das pescas;
h)
À realização de estudos de mercado.
Artigo 41.o
Projectos-piloto
1. O FEP pode apoiar projectos-piloto, incluindo a utilização experimental de técnicas de pesca mais selectivas, destinados a adquirir e divulgar novos conhecimentos técnicos e realizados por um operador económico, uma associação profissional reconhecida ou outro organismo competente designado para o efeito pelo Estado-Membro, em parceria com um organismo científico ou técnico.
2. Os projectos-piloto previstos no n.o 1 podem:
a)
Testar, em condições próximas das condições reais do sector de produção, a viabilidade técnica ou económica de uma tecnologia inovadora com vista a adquirir e divulgar os conhecimentos técnicos ou económicos relativos à tecnologia testada;
b)
Permitir a realização de testes sobre planos de gestão e de repartição do esforço de pesca, incluindo, se necessário, o estabelecimento de zonas de defeso - a fim de avaliar as consequências biológicas e financeiras - e o repovoamento experimental;
c)
Elaborar e testar métodos para melhorar a selectividade das artes de pesca, reduzir as capturas acessórias, as rejeições ou o impacto ambiental, em especial nos fundos marinhos;
d)
Testar técnicas alternativas de gestão das pescas.
Os projectos-piloto devem sempre prever um acompanhamento científico adequado, a fim de produzir resultados significativos.
3. Os resultados dos projectos-piloto financiados nos termos do n.o 1 são objecto de relatórios técnicos acessíveis ao público.
Artigo 42.o
Transformação para reafectação de navios de pesca
O FEP pode apoiar a transformação de navios de pesca tendo em vista a sua reafectação, sob pavilhão de um Estado-Membro e com registo na Comunidade, para fins de formação ou de investigação no sector das pescas, ou para outras actividades não ligadas à pesca. Essas operações são limitadas aos organismos públicos ou parapúblicos.
CAPÍTULO IV
Eixo prioritário 4: desenvolvimento sustentável das zonas de pesca
Artigo 43.o
Âmbito de intervenção
1. O FEP pode apoiar, em complemento dos outros instrumentos comunitários, o desenvolvimento sustentável e a melhoria da qualidade de vida nas zonas de pesca elegíveis no âmbito de uma estratégia de conjunto destinada a acompanhar a execução dos objectivos da política comum das pescas, nomeadamente atendendo aos seus efeitos socioeconómicos.
2. As medidas de desenvolvimento sustentável das zonas de pesca devem procurar:
a)
Manter a prosperidade económica e social dessas zonas e valorizar os produtos da pesca e da aquicultura;
b)
Manter e desenvolver o emprego nas zonas de pesca, através do apoio à diversificação ou à reestruturação económica e social das zonas confrontadas com dificuldades socioeconómicas devido à evolução do sector das pescas;
c)
Promover a qualidade do ambiente costeiro;
d)
Promover a cooperação nacional e transnacional entre zonas de pesca.
3. Uma zona de pesca seleccionada para efeitos de intervenção é limitada nas suas dimensões e, regra geral, é mais pequena do que uma unidade territorial do nível NUTS 3 da Nomenclatura Comum das Unidades Territoriais Estatísticas na acepção do Regulamento (CE) n.o 1059/2003 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 26 de Maio de 2003, relativo à instituição de uma Nomenclatura Comum das Unidades Territoriais Estatísticas (NUTS) (20). A zona deveria ser suficientemente coerente do ponto de vista geográfico, económico e social.
4. A intervenção deveria incidir prioritariamente nas zonas caracterizadas por:
a)
Baixa densidade populacional;
ou
b)
Actividades de pesca em declínio;
ou
c)
Pequenas comunidades de pescadores.
5. Os Estados-Membros informam a Comissão das zonas seleccionadas para financiamento no âmbito deste eixo prioritário e incluem essa informação no relatório anual de execução a que se refere o artigo 67.o
Artigo 44.o
Medidas elegíveis
1. Pode ser concedido apoio ao desenvolvimento sustentável das zonas de pesca para fins de:
a)
Reforço da competitividade das zonas de pesca;
b)
Reestruturação e reorientação das actividades económicas, nomeadamente através da promoção do ecoturismo, desde que essas actividades não resultem num aumento do esforço de pesca;
c)
Diversificação das actividades através da promoção da pluriactividade dos pescadores, por meio da criação de empregos suplementares fora do sector das pescas;
d)
Valorização dos produtos da pesca;
e)
Apoio às pequenas infra-estruturas relacionadas com a pesca e o turismo e aos serviços em benefício das pequenas comunidades de pescadores;
f)
Protecção do ambiente nas zonas de pesca, a fim de manter o seu carácter atraente, recuperação e desenvolvimento dos lugares e aldeias costeiros com actividades de pesca, e protecção e valorização do património natural e arquitectónico;
g)
Restabelecimento do potencial de produção no sector das pescas afectado por catástrofes naturais ou industriais;
h)
Promoção da cooperação inter-regional e transnacional entre os grupos nas zonas de pesca, principalmente por meio da constituição de redes e da divulgação de boas práticas;
i)
Aquisição de competências e apoio à preparação e execução da estratégia de desenvolvimento local;
j)
Contribuição para as despesas de funcionamento dos grupos.
2. Até ao limite de 15 % do eixo prioritário em causa, o FEP pode também financiar medidas como a promoção e a melhoria das competências profissionais, da capacidade de adaptação dos trabalhadores e do acesso ao emprego, designadamente em benefício das mulheres, desde que essas medidas façam parte integrante de uma estratégia de desenvolvimento sustentável e tenham uma ligação directa com as medidas descritas no n.o 1.
3. O apoio concedido nos termos do n.o 1 pode incluir as medidas previstas nos capítulos I, II e III do presente título, com excepção das medidas previstas nos artigos 23.o e 24.o Nos casos em que seja concedido apoio a operações correspondentes a estas medidas, são aplicáveis as condições pertinentes e as tabelas de contribuições por operação previstas nos capítulos I, II e III e no anexo II, respectivamente.
4. Os beneficiários do apoio previsto nas alíneas b) e c) do n.o 1 e no n.o 2 deveriam ser trabalhadores do sector das pescas ou pessoas que exerçam uma actividade ligada a este sector.
5. As despesas de funcionamento dos grupos não podem, regra geral, exceder 10 % do montante total afectado a uma zona de pesca. A título de derrogação, os Estados-Membros podem decidir exceder pontualmente este limiar, especialmente quando os grupos não possam ser criados a partir de organizações experientes já existentes.
6. Sempre que uma medida prevista no presente artigo seja também elegível para outro instrumento de apoio comunitário, os Estados-Membros devem especificar, aquando da elaboração dos seus programas operacionais, se esta é apoiada pelo FEP ou por outro instrumento de apoio comunitário.
Artigo 45.o
Participação no desenvolvimento sustentável das zonas de pesca
1. As medidas destinadas a apoiar o desenvolvimento sustentável das zonas de pesca são aplicadas num dado território por entidades ou grupos locais (a seguir designados «grupo») que representem os parceiros públicos e privados dos diversos sectores socioeconómicos locais interessados e, em conformidade com o princípio da proporcionalidade, com capacidade administrativa e financeira suficiente para gerir as intervenções e garantir o êxito das operações. O grupo deveria, sempre que possível, basear-se em organizações experientes já existentes.
2. O grupo deve propor e aplicar uma estratégia integrada de desenvolvimento local baseada numa abordagem ascendente e acordada com a autoridade de gestão.
3. O território abrangido por cada grupo deveria ser coerente e oferecer uma massa crítica suficiente, em termos de recursos humanos, financeiros e económicos, para apoiar uma estratégia viável de desenvolvimento local.
4. As operações a realizar ao abrigo da estratégia de desenvolvimento local são escolhidas pelo grupo e devem corresponder às medidas previstas no artigo 44.o As operações devem ser, na sua maioria, lideradas pelo sector privado.
5. Os Estados-Membros ou as regiões, em função da natureza específica da sua estrutura institucional, devem incentivar a constituição de redes com o objectivo de divulgar informações e, em particular, de proceder ao intercâmbio das melhores práticas.
CAPÍTULO V
Eixo prioritário 5: assistência técnica
Artigo 46.o
Assistência técnica
1. Por iniciativa da Comissão e/ou em seu nome, dentro de um limite de 0,8 % da sua dotação anual, o FEP pode financiar as medidas de preparação, de acompanhamento, de apoio técnico e administrativo, de avaliação e de auditoria necessárias para a execução do presente regulamento.
Essas medidas são executadas nos termos do n.o 2 do artigo 53.o do Regulamento (CE, Euratom) n.o 1605/2002, assim como de quaisquer outras disposições relevantes desse regulamento e suas regras de execução aplicáveis a esta forma de execução do orçamento geral da União Europeia.
As referidas medidas incluem:
a)
Avaliações, relatórios de peritos, estatísticas e estudos, incluindo os de carácter geral, relativos ao funcionamento do FEP;
b)
Medidas destinadas aos parceiros, aos beneficiários da intervenção do FEP e ao público em geral, incluindo acções de informação;
c)
Acções de divulgação de informação, organização de redes, sensibilização, promoção da cooperação e intercâmbio de experiências em toda a Comunidade;
d)
Instalação, funcionamento e interconexão de sistemas informatizados para a gestão, o acompanhamento, o controlo e a avaliação;
e)
Melhoria dos métodos de avaliação e intercâmbio de informação sobre as práticas neste domínio;
f)
Constituição de redes transnacionais e comunitárias que reúnam os protagonistas do desenvolvimento sustentável das zonas de pesca, com vista a incentivar o intercâmbio de experiências e das melhores práticas e a estimular e estabelecer a cooperação transregional e transnacional e a divulgação de informação.
2. Por iniciativa do Estado-Membro, o FEP pode financiar, no âmbito do programa operacional, acções de preparação, de gestão, de acompanhamento, de avaliação, de publicidade, de controlo e de auditoria do programa operacional, bem como a organização de redes, até ao limite de 5 % do seu montante total. A título excepcional, e em circunstâncias devidamente justificadas, esse limiar pode ser excedido.
3. Por iniciativa do Estado-Membro, o FEP pode também financiar, no âmbito do programa operacional, acções relativas ao reforço das capacidades administrativas do Estado-Membro em que a totalidade das regiões seja abrangida pelo Objectivo da Convergência.
4. Os tipos de assistência técnica previstos no n.o 1 devem ser aprovados nos termos do n.o 2 do artigo 101.o
TÍTULO V
EFICÁCIA E PUBLICIDADE DAS INTERVENÇÕES
CAPÍTULO I
Avaliação dos programas operacionais
Artigo 47.o
Disposições gerais
1. O programa operacional é objecto de avaliações ex ante, intercalares e ex post, nos termos dos artigos 48.o, 49.o e 50.o
As avaliações têm por objectivo melhorar a qualidade e a eficácia da intervenção do FEP e a execução do programa operacional. As avaliações devem também examinar os seus efeitos no respeitante aos princípios orientadores estabelecidos no artigo 19.o, à parte correspondente dos planos estratégicos nacionais e aos problemas específicos que afectam os Estados-Membros, tendo simultaneamente em conta as necessidades de desenvolvimento sustentável do sector das pescas e o impacto no ambiente.
2. A eficácia da intervenção do FEP é avaliada com base nos seguintes critérios:
a)
Impacto global do FEP nos objectivos fixados no artigo 4.o;
b)
Impacto dos eixos prioritários incorporados no programa operacional.
3. As avaliações previstas no primeiro parágrafo do n.o 1 são levadas a cabo, consoante o caso, sob a responsabilidade do Estado-Membro ou da Comissão, em conformidade com o princípio da proporcionalidade e em parceria com o Estado-Membro e a Comissão.
4. Os Estados-Membros disponibilizam os recursos humanos e financeiros necessários para levar a cabo as avaliações, organizam a produção e a recolha dos dados necessários e utilizam os vários tipos de informação fornecidos pelo sistema de acompanhamento.
5. Os métodos e normas de avaliação a aplicar são estabelecidos nos termos do n.o 3 do artigo 101.o
6. As avaliações são realizadas por avaliadores independentes das autoridades a que se refere o artigo 58.o Salvo objecção expressa da autoridade responsável pela avaliação, os resultados são publicados de acordo com o Regulamento (CE) n.o 1049/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 30 de Maio de 2001, relativo ao acesso aos documentos do Parlamento Europeu, do Conselho e da Comissão (21).
7. As avaliações são financiadas pelo orçamento relativo à assistência técnica dos programas operacionais, no caso de serem efectuadas sob a responsabilidade do Estado-Membro, e pelo orçamento relativo à assistência técnica da Comissão, no caso de serem efectuadas sob a responsabilidade desta última.
Artigo 48.o
Avaliação ex ante
1. A avaliação ex ante tem por objectivo assegurar a coerência entre os princípios orientadores estabelecidos no artigo 19.o, a parte correspondente do plano estratégico nacional e o programa operacional, assim como optimizar a atribuição de recursos orçamentais a título do programa operacional e melhorar a qualidade da programação.
2. Os Estados-Membros efectuam uma avaliação ex ante a nível do programa operacional, em conformidade com o princípio da proporcionalidade e com os métodos e normas de avaliação a definir nos termos do n.o 5 do artigo 47.o
3. Os Estados-Membros apresentam a avaliação ex ante o mais tardar quando submeterem o programa operacional.
Artigo 49.o
Avaliação intercalar
1. A avaliação intercalar tem por objectivo examinar a eficácia do conjunto ou de uma parte do programa operacional, com vista à sua adaptação para melhorar a qualidade da intervenção e a sua execução.
2. As avaliações intercalares relativas a um programa operacional são efectuadas em conformidade com o princípio da proporcionalidade e com base num calendário que permita ter em conta os resultados, tendo em vista a realização do debate sobre os planos estratégicos referido no artigo 16.o
3. As avaliações intercalares são organizadas sob a responsabilidade dos Estados-Membros e por iniciativa das autoridades de gestão, em consulta com a Comissão e em conformidade com os métodos e normas de avaliação a definir nos termos do n.o 5 do artigo 47.o As avaliações intercalares são enviadas ao comité de acompanhamento do programa operacional e à Comissão.
Artigo 50.o
Avaliação ex post
1. A avaliação ex post examina o grau de utilização dos recursos, a eficácia e eficiência do programa operacional e o seu impacto relativamente aos objectivos fixados no artigo 4.o e aos princípios orientadores estabelecidos no artigo 19.o Identifica os factores que contribuíram para o sucesso ou o fracasso da execução do programa operacional, incluindo no que diz respeito à sustentabilidade, bem como as melhores práticas.
2. A avaliação ex post é efectuada por iniciativa e sob a responsabilidade da Comissão em consulta com o Estado-Membro e a autoridade de gestão, que deve recolher as informações necessárias para a sua execução.
3. A avaliação ex post é concluída até 31 de Dezembro de 2015.
CAPÍTULO II
Informação e publicidade
Artigo 51.o
Informação e publicidade
1. Os Estados-Membros asseguram a prestação de informação e a publicidade relativamente ao programa operacional, às operações e à participação comunitária. A informação destina-se ao público em geral. Deve realçar o papel da Comunidade e assegurar a transparência da intervenção do FEP.
2. A autoridade de gestão do programa operacional é responsável pela publicidade do mesmo, devendo informar nos seguintes termos:
a)
Os potenciais beneficiários, as organizações do sector das pescas, as organizações profissionais, os parceiros económicos e sociais, os organismos envolvidos na promoção da igualdade entre homens e mulheres e as organizações não governamentais interessadas, incluindo organizações ambientais, acerca das possibilidades proporcionadas pelo programa e das regras e métodos de acesso ao respectivo financiamento;
b)
Os beneficiários, acerca do montante da participação comunitária;
c)
O público em geral, acerca do papel desempenhado pela Comunidade no programa operacional e dos respectivos resultados.
3. Os Estados-Membros notificam todos os anos a Comissão das iniciativas adoptadas para efeitos do presente artigo no âmbito dos relatórios anuais e final de execução a que se refere o artigo 67.o
TÍTULO VI
PARTICIPAÇÃO FINANCEIRA DO FEP
CAPÍTULO I
Participação do FEP
Artigo 52.o
Intensidade da ajuda pública
A intensidade máxima da ajuda pública é fixada no quadro constante do anexo II.
Artigo 53.o
Participação do FEP
1. A decisão da Comissão que aprova um programa operacional fixa a taxa máxima e o montante máximo da participação do FEP separadamente para o Objectivo da Convergência e para o Objectivo não ligado à Convergência para cada eixo prioritário.
2. A participação do FEP é calculada em relação às despesas públicas totais.
3. A participação do FEP é estabelecida por eixo prioritário, ficando sujeita aos seguintes limites máximos:
a)
75 % das despesas públicas totais co-financiadas pelo FEP nas regiões elegíveis ao abrigo do Objectivo da Convergência, sob reserva dos n.os 7, 8 e 9;
b)
50 % das despesas públicas totais co-financiadas em regiões não elegíveis ao abrigo do Objectivo da Convergência, sob reserva dos n.os 7, 8 e 9;
Não obstante o acima disposto, os Estados-Membros podem aplicar, no programa operacional, uma taxa uniforme por região ao nível das medidas.
4. A participação mínima do FEP por eixo prioritário é de 20 % das despesas públicas totais.
5. O montante mínimo do apoio concedido pelo FEP a uma operação é de 5 % das despesas públicas totais dedicadas ao apoio a essa operação.
6. O montante total do apoio concedido pelo FEP a uma operação não pode exceder 95 % das despesas públicas totais dedicadas ao apoio a essa operação.
7. Sempre que as operações financiadas pelo FEP sejam do âmbito dos artigos 24.o ou 27.o e se insiram num plano nacional de ajustamento do esforço de pesca referido na subalínea i) da alínea a) do artigo 21.o ou sejam do âmbito dos n.os 3 ou 4 do artigo 26.o, o limite máximo da participação do FEP para o eixo prioritário 1 é aumentado até 10 pontos percentuais nas regiões elegíveis ao abrigo do Objectivo da Convergência e até 15 pontos percentuais nas regiões não elegíveis ao abrigo desse objectivo.
Esse aumento é proporcional à razão entre as despesas totais para as operações referidas no primeiro parágrafo e as despesas totais para o eixo prioritário 1.
8. Sempre que as operações financiadas pelo FEP sejam do âmbito do artigo 23.o, o limite máximo da participação do FEP para o eixo prioritário 1 é aumentado até 10 pontos percentuais nas regiões elegíveis ao abrigo do Objectivo da Convergência e até 25 pontos percentuais nas regiões não elegíveis ao abrigo desse objectivo.
Esse aumento é proporcional à razão entre as despesas totais para as operações referidas no primeiro parágrafo e as despesas totais para o eixo prioritário 1.
9. Sempre que sejam financiadas pelo FEP operações nas ilhas gregas periféricas que, devido à distância, se encontram numa situação de desvantagem e nas regiões ultraperiféricas, o limite máximo da participação do FEP para cada eixo prioritário é aumentado até 10 pontos percentuais nas regiões elegíveis ao abrigo do Objectivo da Convergência e até 35 pontos percentuais nas regiões não elegíveis ao abrigo desse objectivo.
Relativamente a cada eixo prioritário, esse aumento é proporcional à razão entre as despesas totais para as operações referidas no primeiro parágrafo e as despesas totais para o eixo prioritário.
10. As medidas de assistência técnica executadas por iniciativa ou em nome da Comissão são financiadas a 100 % pelo FEP.
Artigo 54.o
Não acumulação
As despesas co-financiadas pelo FEP não recebem apoio de outro instrumento financeiro comunitário.
Artigo 55.o
Elegibilidade das despesas
1. As despesas são elegíveis para uma participação do FEP se tiverem sido efectivamente pagas pelos beneficiários entre a data de apresentação do programa operacional à Comissão ou entre 1 de Janeiro de 2007, consoante o que ocorrer primeiro, e 31 de Dezembro de 2015. As operações co-financiadas não podem ter sido concluídas antes do início da data de elegibilidade.
2. Em derrogação do n.o 1, nas contribuições em espécie, os custos de amortização e os encargos gerais podem ser tratados como despesas pagas por beneficiários na execução de operações, desde que:
a)
As regras de elegibilidade estabelecidas no n.o 4 prevejam que tais despesas são elegíveis;
b)
O montante das despesas seja comprovado por documentos contabilísticos com um valor probatório equivalente a facturas;
c)
No caso das contribuições em espécie, o co-financiamento pelo FEP não exceda a despesa elegível total, com exclusão do valor dessas contribuições.
3. As despesas só são elegíveis para uma participação do FEP se tiverem sido efectuadas para a realização de operações decididas pela autoridade de gestão em conformidade com os critérios previamente fixados pelo comité de acompanhamento.
As novas despesas, acrescentadas aquando da alteração de um programa operacional a que se refere o artigo 18.o, são elegíveis a partir da data de apresentação à Comissão do pedido de alteração do programa operacional.
4. As regras de elegibilidade das despesas são fixadas a nível nacional, sem prejuízo das excepções previstas no presente regulamento. As referidas regras abrangem a totalidade das despesas declaradas a título do programa operacional.
5. Não são elegíveis as seguintes despesas:
a)
Imposto sobre o valor acrescentado, com excepção do imposto sobre o valor acrescentado não recuperável sempre que este seja verdadeira e definitivamente suportado por beneficiários que não sejam os sujeitos não passivos a que se refere o primeiro parágrafo do n.o 5 do artigo 4.o da Sexta Directiva 77/388/CEE do Conselho, de 17 de Maio de 1977, relativa à harmonização das legislações respeitantes aos impostos sobre o volume de negócios - sistema comum do imposto sobre o valor acrescentado: matéria colectável uniforme (22).
b)
Juros devedores, sem prejuízo do n.o 8;
c)
Aquisição de terrenos num montante superior a 10 % das despesas totais elegíveis da operação em causa;
d)
Habitação.
6. Os n.os 1, 3 e 4 não prejudicam o n.o 1 do artigo 46.o
7. No que se refere às operações que não impliquem despesas para o beneficiário, as despesas elegíveis para uma contribuição do FEP são as ajudas públicas pagas ao beneficiário.
8. Não obstante a alínea b) do n.o 5, a contribuição do FEP pode assumir outra forma para além do apoio directo não reembolsável. As regras de execução são definidas nos termos do n.o 3 do artigo 101.o
Artigo 56.o
Durabilidade das operações
1. Os Estados-Membros ou a autoridade de gestão asseguram que a participação do FEP só fique definitivamente afectada a uma operação se, no prazo de cinco anos a contar da data da decisão de financiamento das autoridades competentes nacionais ou da autoridade de gestão, a operação não sofrer qualquer alteração substancial que:
a)
Afecte a sua natureza ou as suas condições de execução ou proporcione uma vantagem indevida a uma empresa ou a um organismo público;
ou
b)
Resulte quer de uma mudança na natureza da propriedade de uma infra-estrutura, quer da cessação ou da deslocalização de uma actividade produtiva.
2. A autoridade de gestão informa a Comissão nos relatórios anuais e final de execução a que se refere o artigo 67.o de qualquer alteração referida no n.o 1.
3. Os montantes indevidamente pagos são recuperados nos termos dos capítulos II e III do título VIII.
4. Os Estados-Membros e a Comissão asseguram que as empresas que estão ou foram sujeitas a um processo de recuperação nos termos do n.o 3 no seguimento da transferência de uma actividade produtiva dentro de um Estado-Membro ou para outro Estado-Membro não beneficiem de uma participação do FEP.
TÍTULO VII
GESTÃO, ACOMPANHAMENTO E CONTROLO
CAPÍTULO I
Sistemas de gestão e controlo
Artigo 57.o
Princípios gerais dos sistemas de gestão e controlo
1. Os sistemas de gestão e controlo dos programas operacionais estabelecidos pelos Estados-Membros prevêem:
a)
A definição das funções dos organismos intervenientes na gestão e no controlo e a atribuição das funções no interior de cada organismo;
b)
O respeito do princípio da separação de funções entre e no interior desses organismos;
c)
Procedimentos para assegurar a correcção e a regularidade das despesas declaradas no âmbito do programa operacional;
d)
Sistemas fiáveis e informáticos de contabilidade, acompanhamento e informação financeira;
e)
Um sistema de informação e acompanhamento, quando o organismo responsável delega a execução das tarefas noutro organismo;
f)
Disposições para a auditoria do funcionamento dos sistemas;
g)
Sistemas e procedimentos que garantam uma pista de auditoria adequada;
h)
Procedimentos de informação e acompanhamento relativamente a irregularidades e à recuperação dos montantes indevidamente pagos.
2. As medidas previstas nas alíneas e) e f) devem ser proporcionais ao montante total das despesas públicas no âmbito do programa operacional em causa.
Artigo 58.o
Designação das autoridades
1. Para o programa operacional, o Estado-Membro designa:
a)
Uma autoridade de gestão para gerir o programa operacional;
b)
Uma autoridade de certificação para certificar as declarações de despesas e os pedidos de pagamento antes de os mesmos serem enviados à Comissão;
c)
Uma autoridade de auditoria, funcionalmente independente da autoridade de gestão e da autoridade de certificação, responsável pela verificação do bom funcionamento do sistema de gestão e controlo.
2. O Estado-Membro pode designar um ou mais organismos intermédios para efectuar parte ou a totalidade das tarefas da autoridade de gestão ou de certificação, sob a responsabilidade dessa autoridade.
3. O Estado-Membro estabelece as regras que regem as suas relações com as autoridades a que se refere o n.o 1, bem como as relações destas com a Comissão.
4. Sob reserva da alínea b) do n.o 1 do artigo 57.o, algumas ou todas as autoridades a que se refere o n.o 1 podem fazer parte do mesmo organismo.
Artigo 59.o
Funções da autoridade de gestão
A autoridade de gestão do programa operacional é responsável pela gestão e execução do programa operacional em conformidade com o princípio da boa gestão financeira, em especial:
a)
Assegura que as operações sejam seleccionadas para financiamento em conformidade com os critérios aplicáveis ao programa operacional e que cumpram as regras comunitárias e nacionais aplicáveis, durante todo o período da sua execução;
b)
Verifica que sejam fornecidos os produtos e os serviços co-financiados e que as despesas declaradas pelos beneficiários foram realmente efectuadas, cumprindo as regras comunitárias e nacionais; verificações no local de determinadas operações podem ser efectuadas por amostragem, de acordo com regras de execução a aprovar pela Comissão nos termos do n.o 3 do artigo 101.o;
c)
Assegura que existe um sistema de registo e de armazenamento sob forma informatizada de registos contabilísticos de cada operação a título do programa operacional, bem como uma recolha dos dados sobre a execução necessários para a gestão financeira, o acompanhamento, as verificações, as auditorias e a avaliação;
d)
Assegura que os beneficiários e outros organismos abrangidos pela execução das operações mantêm um sistema contabilístico separado ou um código contabilístico adequado para todas as transacções relacionadas com a operação sem prejuízo das normas contabilísticas nacionais;
e)
Assegura que as avaliações dos programas operacionais referidas nos artigos 48.o e 49.o sejam realizadas em conformidade com o artigo 47.o;
f)
Estabelece procedimentos destinados a assegurar que todos os documentos relativos a despesas e auditorias necessários para garantir uma pista de auditoria adequada sejam conservados em conformidade com o disposto no artigo 87.o;
g)
Assegura que a autoridade de certificação e a autoridade de auditoria recebam todas as informações necessárias sobre os procedimentos e verificações levados a cabo em relação às despesas com vista à certificação e à auditoria, respectivamente;
h)
Orienta os trabalhos do comité de acompanhamento e fornece-lhe os documentos necessários para assegurar o acompanhamento, sob o ponto de vista qualitativo, da execução do programa operacional em função dos seus objectivos específicos;
i)
Elabora e, após aprovação pelo comité de acompanhamento, apresenta à Comissão os relatórios anuais e finais sobre a execução;
j)
Assegura o cumprimento dos requisitos em matéria de informação e publicidade estabelecidos no artigo 51.o
Artigo 60.o
Funções da autoridade de certificação
A autoridade de certificação de um programa operacional é responsável, em particular, por:
a)
Elaborar e apresentar à Comissão declarações de despesas certificadas e pedidos de pagamento;
b)
Certificar que:
i)
a declaração de despesas é exacta, resulta de sistemas de contabilidade fiáveis e se baseia em documentos justificativos verificáveis,
ii)
as despesas declaradas estão em conformidade com as disposições comunitárias e nacionais aplicáveis e foram incorridas em relação a operações seleccionadas para financiamento em conformidade com os critérios aplicáveis ao programa e com as regras comunitárias e nacionais aplicáveis;
c)
Certificar-se de que as informações recebidas sobre os procedimentos e verificações levados a cabo em relação às despesas constantes das declarações de despesas proporcionam uma base adequada para a certificação;
d)
Ter em conta, para efeitos de certificação, os resultados de todas as auditorias efectuadas pela autoridade de auditoria ou sob a sua responsabilidade;
e)
Manter registos contabilísticos informatizados das despesas declaradas à Comissão;
f)
Manter a contabilidade dos montantes a recuperar e dos montantes retirados na sequência da anulação, na totalidade ou em parte, da participação numa operação. Os montantes recuperados antes do encerramento do programa operacional que devem ser restituídos ao orçamento geral da União Europeia na sequência de correcções financeiras efectuadas de acordo com o artigo 97.o são deduzidos da declaração de despesas seguinte.
Artigo 61.o
Funções da autoridade de auditoria
1. A autoridade de auditoria de um programa operacional é responsável, em particular, por:
a)
Assegurar que sejam efectuadas auditorias a fim de verificar o bom funcionamento do sistema de gestão e controlo do programa operacional;
b)
Assegurar que sejam efectuadas auditorias sobre operações com base em amostragens adequadas, que permitam verificar as despesas declaradas;
c)
Apresentar à Comissão, no prazo de nove meses a contar da aprovação do programa operacional, uma estratégia de auditoria que inclua os organismos que irão realizar as auditorias referidas nas alíneas a) e b), o método a utilizar, o método de amostragem para as auditorias das operações e a planificação indicativa das auditorias, a fim de garantir que os principais organismos sejam controlados e que as auditorias sejam repartidas uniformemente ao longo de todo o período de programação;
d)
Assegurar que a autoridade de gestão e a autoridade de certificação recebam todas as informações necessárias sobre as auditorias e controlos efectuados;
e)
Até 31 de Dezembro de cada ano, durante o período de 2008 a 2015:
i)
apresentar à Comissão um relatório anual de controlo que indique os resultados das auditorias levadas a cabo durante o anterior período de doze meses que terminou em 30 de Junho do ano em causa, em conformidade com a estratégia de auditoria do programa operacional, e prestar informações sobre eventuais problemas encontrados nos sistemas de gestão e controlo do programa. O primeiro relatório, a ser apresentado até 31 de Dezembro de 2008, deve abranger o período de 1 de Janeiro de 2007 a 30 de Junho de 2008. As informações relativas às auditorias realizadas após 1 de Julho de 2015 devem ser incluídas no relatório de controlo final que acompanha a declaração de encerramento referida na alínea f),
ii)
emitir um parecer, com base nos controlos e auditorias efectuados sob a sua responsabilidade, sobre se o sistema de gestão e controlo funciona de forma eficaz, de modo a dar garantias razoáveis de que as declarações de despesas apresentadas à Comissão são correctas e, consequentemente, dar garantias razoáveis de que as transacções subjacentes respeitam a legalidade e a regularidade,
iii)
apresentar, se necessário nos termos do artigo 85.o, uma declaração de encerramento parcial que avalie a legalidade e a regularidade das despesas em causa;
f)
Apresentar à Comissão, até 31 de Março de 2017, uma declaração de encerramento que avalie a validade do pedido de pagamento do saldo e a legalidade e regularidade das transacções subjacentes abrangidas pela declaração final de despesas, acompanhada de um relatório de controlo final.
2. A autoridade de auditoria assegura que o trabalho de auditoria tenha em conta as normas de auditoria internacionalmente aceites.
3. Sempre que as auditorias e controlos referidos nas alíneas a) e b) do n.o 1 sejam efectuados por um organismo que não seja a autoridade de auditoria, esta assegura que esse organismo dispõe da independência funcional necessária.
4. A Comissão comunica as suas observações sobre a estratégia de auditoria apresentada nos termos da alínea c) do n.o 1 no prazo de três meses após a sua recepção. Caso não sejam comunicadas observações no prazo acima referido, considera-se que a estratégia de auditoria foi aceite.
CAPÍTULO II
Acompanhamento
Artigo 62.o
Princípios aplicáveis ao acompanhamento
1. O acompanhamento consiste em averiguar se o programa operacional é correctamente executado.
2. O acompanhamento é efectuado em primeira instância pelo comité de acompanhamento e pela autoridade de gestão.
3. A Comissão participa no acompanhamento através da sua participação no comité de acompanhamento e no exame anual do programa operacional, exame esse que inclui nomeadamente a análise dos relatórios anuais de execução e de controlo.
4. O intercâmbio de dados entre a Comissão e os Estados-Membros para este efeito é realizado por via electrónica em conformidade com as regras de execução a que se refere o artigo 102.o
Artigo 63.o
Comité de acompanhamento
O Estado-Membro cria um comité de acompanhamento para o programa operacional, em acordo com a autoridade de gestão e após consulta aos parceiros em conformidade com o artigo 8.o O comité de acompanhamento é criado no prazo de três meses a contar da data de notificação ao Estado-Membro da decisão que aprova o programa operacional.
O comité de acompanhamento elabora o seu regulamento interno no âmbito do sistema institucional, jurídico e financeiro do Estado-Membro em questão e aprova-o com o acordo da autoridade de gestão, a fim de desempenhar as suas atribuições em conformidade com o presente regulamento.
Artigo 64.o
Composição
1. O comité de acompanhamento é presidido por um representante do Estado-Membro ou da autoridade de gestão.
A composição do comité de acompanhamento é decidida pelo Estado-Membro, em conformidade com o n.o 1 do artigo 8.o, e com o acordo da autoridade de gestão.
2. Um representante da Comissão, por iniciativa desta, participa nos trabalhos do comité de acompanhamento, com uma função consultiva.
Artigo 65.o
Atribuições
O comité de acompanhamento assegura a eficácia e a qualidade da execução do programa operacional. Para o efeito:
a)
Examina e aprova os critérios de selecção das operações financiadas, no prazo de seis meses a contar da aprovação do programa operacional, e aprova qualquer revisão desses critérios em função das necessidades de programação;
b)
Examina periodicamente os progressos realizados para atingir os objectivos específicos do programa operacional com base nos documentos apresentados pela autoridade de gestão;
c)
Examina os resultados da execução, designadamente no que respeita à realização dos objectivos fixados para cada um dos eixos prioritários, bem como às avaliações intercalares a que se refere o artigo 49.o;
d)
Examina e aprova os relatórios anuais e finais de execução referidos no artigo 67.o antes do envio dos mesmos à Comissão;
e)
É informado do relatório de controlo anual e das eventuais observações pertinentes expressas pela Comissão após o exame desse relatório;
f)
Pode ser informado, por iniciativa do Estado-Membro, das informações escritas apresentadas à Comissão referidas no n.o 1 do artigo 16.o;
g)
Pode propor à autoridade de gestão qualquer revisão ou análise do programa operacional susceptível de contribuir para a realização dos objectivos do FEP que constam do artigo 4.o ou de melhorar a sua gestão, incluindo a gestão financeira;
h)
Examina e aprova eventuais propostas de alteração do conteúdo da decisão da Comissão relativa à participação do FEP.
Artigo 66.o
Disposições em matéria de acompanhamento
1. A autoridade de gestão e o comité de acompanhamento asseguram a qualidade da execução do programa operacional.
2. A autoridade de gestão e o comité de acompanhamento asseguram o acompanhamento do programa tomando como referência indicadores financeiros e os indicadores a que se refere a alínea c) do n.o 1 do artigo 20.o especificados no programa operacional.
3. Sempre que a natureza da intervenção o permita, as estatísticas são discriminadas por género e por categoria de dimensão das empresas beneficiárias.
4. O intercâmbio de dados entre a Comissão e os Estados-Membros para este efeito é realizado por via electrónica, em conformidade com as regras de execução a que se refere o artigo 102.o
Artigo 67.o
Relatórios anuais e finais de execução
1. A autoridade de gestão transmite à Comissão, até 30 de Junho de cada ano a partir de 2008, um relatório anual e, até 31 de Março de 2017, um relatório final sobre a execução do programa operacional.
2. A fim de poderem dar uma imagem clara da execução do programa operacional, os relatórios a que se refere o n.o 1 devem incluir os seguintes elementos:
a)
Progressos realizados na execução do programa operacional e seus eixos prioritários em relação aos seus objectivos específicos e verificáveis, incluindo, se e quando tal seja possível, uma quantificação, usando os indicadores a que se refere a alínea c) do n.o 1 do artigo 20.o a nível do eixo prioritário;
b)
Qualquer alteração das condições gerais que tenha um impacto directo na execução da intervenção, nomeadamente as evoluções socioeconómicas significativas, as alterações às políticas nacionais, regionais ou sectoriais, e, se for caso disso, as suas repercussões na coerência entre a intervenção do FEP e a dos outros instrumentos financeiros;
c)
Dados relativos à execução financeira do programa operacional, indicando, separadamente para o Objectivo da Convergência e o Objectivo não ligado à Convergência, para cada um dos eixos prioritários:
i)
as despesas pagas pelos beneficiários incluídas nos pedidos de pagamento transmitidos à autoridade de gestão e a participação pública correspondente,
ii)
os pagamentos totais recebidos da Comissão, bem como uma quantificação dos indicadores financeiros a que se refere o n.o 2 do artigo 66.o,
e
iii)
as despesas pagas pelo organismo responsável pelos pagamentos aos beneficiários;
d)
Medidas adoptadas pela autoridade de gestão ou pelo comité de acompanhamento para assegurar a qualidade e a eficácia da execução, em especial:
i)
as medidas de acompanhamento e de avaliação, incluindo disposições em matéria de recolha de dados,
ii)
uma síntese dos problemas mais importantes encontrados durante a execução do programa operacional e das eventuais medidas adoptadas, incluindo as respostas às observações formuladas nos termos do n.o 2 do artigo 69.o,
iii)
a utilização da assistência técnica;
e)
Medidas adoptadas tendo em vista fornecer informações sobre o programa operacional e assegurar a sua publicidade;
f)
Utilização da intervenção colocada à disposição da autoridade de gestão ou de outra autoridade pública na sequência da anulação referida no n.o 2 do artigo 96.o durante o período de execução do programa operacional;
g)
Casos em que tenha sido detectada uma alteração substancial nos termos do artigo 56.o;
h)
Problemas significativos em matéria de cumprimento da legislação comunitária que se tenham verificado durante a execução do programa operacional e sobre as medidas tomadas para os resolver.
O volume das informações transmitidas à Comissão deve ser proporcional ao montante total das despesas públicas relativas ao programa operacional em questão. Se for caso disso, essas informações podem ser apresentadas de forma sucinta.
As informações referidas nas alíneas b), d), e), f) e g) não são incluídas se não houver alterações significativas desde o relatório anterior.
3. Os relatórios referidos no n.o 1 são considerados aceitáveis se incluírem todas as informações enumeradas no n.o 2. A Comissão deve informar o Estado-Membro sobre a aceitabilidade desses relatórios no prazo de quinze dias úteis.
4. No prazo de dois meses, a Comissão deve tomar uma decisão sobre o conteúdo do relatório anual de execução apresentado pela autoridade de gestão. No caso do relatório final de execução, esse prazo é de cinco meses. Se a Comissão não responder no prazo fixado, considera-se que o relatório foi aceite.
Artigo 68.o
Relatório anual da Comissão
1. A Comissão apresenta ao Parlamento Europeu, ao Conselho, ao Comité Económico e Social Europeu e ao Comité das Regiões, até 31 de Dezembro de cada ano a partir de 2008, um relatório sobre a aplicação efectiva do presente regulamento no ano anterior.
2. O referido relatório resume as principais evoluções, tendências e desafios ligados à execução dos programas operacionais.
3. O relatório anual da Comissão deve incluir:
a)
Um resumo das actividades do FEP por Estado-Membro, nomeadamente uma repartição por Estado-Membro das dotações autorizadas e pagas, assim como da utilização da assistência técnica pela Comissão e pelos Estados-Membros;
b)
Uma avaliação da coordenação do FEP com os fundos estruturais e o FEADER;
c)
Os resultados das avaliações previstas no artigo 49.o, logo que estes estejam disponíveis;
d)
Aquando da apresentação do quarto relatório anual e aquando da apresentação do relatório relativo ao último ano de programação, uma síntese das auditorias dos sistemas de gestão e controlo criados pelos Estados-Membros, realizadas em nome da Comissão, e dos resultados das auditorias sobre as intervenções do FEP, realizadas pelo Estado-Membro, assim como, se for caso disso, das correcções financeiras efectuadas.
4. O relatório baseia-se no exame e na avaliação feitos pela Comissão do relatório anual do Estado-Membro, assim como em quaisquer outras informações disponíveis. Em particular em 2012, o relatório baseia-se também nos resultados do debate sobre os planos estratégicos a que se refere o n.o 1 do artigo 16.o, assim como em quaisquer outras informações disponíveis. O relatório indica as medidas de acompanhamento adoptadas ou a adoptar pelos Estados-Membros e pela Comissão a fim de permitir dar um seguimento adequado às conclusões nele contidas.
Artigo 69.o
Análise anual dos programas
1. Todos os anos, aquando da apresentação do relatório anual de execução a que se refere o artigo 67.o, e tendo em conta o parecer da Comissão, a Comissão e a autoridade de gestão analisam os progressos realizados na execução do programa operacional, os principais resultados obtidos no ano anterior, a execução financeira, bem como outros factores, com vista a melhorar a execução.
Podem igualmente ser analisados, eventualmente com a participação da autoridade de auditoria, quaisquer aspectos do funcionamento dos sistemas de gestão e controlo mencionados no relatório anual de controlo referido na subalínea i) da alínea e) do n.o 1 do artigo 61.o
2. Após a análise a que se refere o n.o 1, eventualmente com a participação da autoridade de auditoria, a Comissão pode apresentar as suas observações ao Estado-Membro e à autoridade de gestão, que as transmitem ao comité de acompanhamento. O Estado-Membro informa a Comissão sobre o seguimento dado a essas observações.
3. Após terem sido disponibilizadas as avaliações ex post das intervenções durante o período de programação de 2000-2006, os seus resultados globais são analisados aquando do exame anual seguinte.
CAPÍTULO III
Responsabilidades dos Estados-Membros e da Comissão
Secção 1
Responsabilidades dos Estados-Membros
Artigo 70.o
Gestão e controlo
1. Os Estados-Membros são responsáveis pela gestão e controlo dos programas operacionais, nomeadamente através das seguintes medidas:
a)
Assegurando que os sistemas de gestão e controlo do programa operacional sejam criados nos termos dos artigos 57.o a 61.o e que funcionem de forma eficaz;
b)
Prevenindo, detectando e corrigindo eventuais irregularidades e recuperando montantes indevidamente pagos com juros de mora, se for caso disso. Os Estados-Membros devem notificar à Comissão essas medidas, mantendo-a informada da evolução dos processos administrativos e judiciais.
2. Sempre que os montantes indevidamente pagos a um beneficiário não possam ser recuperados, o Estado-Membro em causa é responsável pelo reembolso dos montantes perdidos ao orçamento geral da União Europeia, sempre que se prove que o prejuízo sofrido resultou de culpa ou negligência da sua parte.
Artigo 71.o
Criação dos sistemas de gestão e controlo
1. Antes da apresentação do primeiro pedido de pagamento intermédio ou, no prazo de doze meses a contar da data de aprovação do programa operacional, os Estados-Membros apresentam à Comissão uma descrição dos sistemas de gestão e controlo, que deve abranger designadamente aspectos relativos à organização e aos procedimentos:
a)
Das autoridades de gestão e de certificação e dos organismos intermédios;
b)
Da autoridade de auditoria e de outros organismos que efectuem auditorias sob a sua responsabilidade.
2. A descrição a que se refere o n.o 1 deve ser acompanhada de um relatório do qual constem os resultados de uma avaliação da criação dos sistemas e que dê parecer quanto à sua conformidade com os artigos 57.o a 61.o Se do parecer constarem reservas, o relatório deve indicar as deficiências detectadas e a respectiva importância. O Estado-Membro informa a Comissão das medidas correctivas a adoptar e do seu calendário de execução, e posteriormente confirma a execução das medidas e o levantamento das reservas correspondentes.
Considera-se que o relatório a que se refere o primeiro parágrafo foi aceite, e deve ser efectuado o primeiro pagamento intermédio, nas seguintes circunstâncias:
a)
No prazo de três meses a contar da data da recepção do relatório, se do parecer a que se refere o primeiro parágrafo não constarem reservas e na falta de observações da Comissão;
b)
Se do parecer constarem reservas, mediante confirmação à Comissão de que foram executadas medidas correctivas referentes a elementos-chave do sistema e retiradas as correspondentes reservas, e na falta de observações da Comissão no prazo de três meses a contar da data dessa confirmação.
Quando as reservas disserem respeito a apenas um eixo prioritário, o primeiro pagamento intermédio deve ser feito para os restantes eixos prioritários do programa operacional para os quais não haja reserva.
3. O relatório e o parecer referidos no n.o 2 são elaborados pela autoridade de auditoria ou por um organismo público ou privado funcionalmente independente das autoridades de gestão e de certificação, que realizará o seu trabalho tendo em conta as normas de auditoria internacionalmente aceites.
Secção 2
Responsabilidades da Comissão
Artigo 72.o
Responsabilidades da Comissão
1. A Comissão certifica-se, nos termos do artigo 71.o, de que os Estados-Membros estabeleceram sistemas de gestão e controlo conformes com o disposto nos artigos 57.o a 61.o e, com base nos relatórios de controlo anuais, no parecer anual da autoridade de auditoria e nas suas próprias auditorias, verifica que o bom funcionamento dos sistemas ao longo de todo o período de execução dos programas operacionais.
2. Sem prejuízo das auditorias efectuadas pelos Estados-Membros, os funcionários ou os representantes autorizados da Comissão podem realizar, mediante um pré-aviso mínimo de dez dias úteis, excepto em casos urgentes, auditorias no local a fim de verificar o bom funcionamento dos sistemas de gestão e controlo, incluindo auditorias das operações previstas no programa operacional. Podem participar nessas auditorias funcionários ou representantes autorizados do Estado-Membro.
Os funcionários ou os representantes autorizados da Comissão, devidamente mandatados para a realização das auditorias no local, têm acesso aos livros e a todos os outros documentos, incluindo os documentos e seus metadados introduzidos ou recebidos e conservados em suporte electrónico, relacionados com as despesas financiadas pelo FEP.
Os poderes de auditoria acima referidos não prejudicam a aplicação das disposições nacionais que reservam determinados actos a agentes especificamente designados pela legislação nacional. Os representantes autorizados da Comissão não participam, nomeadamente, em visitas domiciliárias ou no interrogatório formal das pessoas no âmbito da legislação nacional do Estado-Membro. Têm, contudo, acesso às informações assim obtidas.
3. A Comissão pode solicitar ao Estado-Membro que efectue uma auditoria no local a fim de verificar o correcto funcionamento dos sistemas ou a correcção de uma ou mais operações. Podem participar nessas auditorias funcionários ou representantes autorizados da Comissão.
Artigo 73.o
Cooperação com as autoridades de auditoria dos Estados-Membros
1. A fim de utilizar o melhor possível os recursos e evitar duplicações desnecessárias, a Comissão colabora com a autoridade de auditoria do programa operacional de modo a coordenar os respectivos planos e métodos de auditoria e procede imediatamente à troca dos resultados das auditorias efectuadas no que respeita aos sistemas de gestão e controlo.
A Comissão e a autoridade de auditoria reúnem-se regularmente e pelo menos uma vez por ano, salvo acordo em contrário, a fim de analisarem em conjunto o relatório anual de controlo e o parecer apresentados nos termos do artigo 61.o e de trocarem pontos de vista sobre outras questões relacionadas com a melhoria da gestão e controlo do programa operacional.
2. A fim de determinar a sua própria estratégia de auditoria, a Comissão identifica, com base nos resultados das auditorias efectuadas pela Comissão e pelo Estado-Membro, os programas operacionais cuja conformidade com o sistema previsto no n.o 2 do artigo 71.o foi objecto de parecer sem reservas, ou em relação aos quais as reservas foram retiradas na sequência da aplicação de medidas correctivas, e aqueles em que a estratégia de auditoria adoptada pela autoridade de auditoria foi considerada satisfatória e para os quais foram obtidas garantias suficientes do bom funcionamento dos sistemas de gestão e controlo.
3. Relativamente a esses programas operacionais, a Comissão pode concluir que pode basear-se essencialmente no parecer referido na subalínea ii) da alínea e) do n.o 1 do artigo 61.o quanto ao bom funcionamento dos sistemas e que apenas efectuará auditorias no local se existirem dados que indiquem deficiências do sistema que afectem as despesas certificadas à Comissão durante um ano e em relação às quais tenha sido emitido, nos termos da subalínea ii) da alínea e) do n.o 1 do artigo 61.o, um parecer sem reservas respeitantes a essas deficiências.
Sempre que chegue a tal conclusão, a Comissão informa do facto o Estado-Membro em causa. Quando haja dados que indiquem deficiências, pode solicitar ao Estado-Membro a realização de auditorias em conformidade com o n.o 3 do artigo 72.o ou pode efectuar as suas próprias auditorias nos termos do n.o 2 do artigo 72.o
TÍTULO VIII
GESTÃO FINANCEIRA
CAPÍTULO I
Gestão financeira
Secção 1
Autorizações orçamentais
Artigo 74.o
Autorizações orçamentais
As autorizações orçamentais comunitárias relativas aos programas operacionais (a seguir designadas «autorizações orçamentais») são efectuadas anual e separadamente para os Objectivos da Convergência/não ligados à Convergência durante o período compreendido entre 1 de Janeiro de 2007 e 31 de Dezembro de 2013. A primeira autorização orçamental é efectuada antes da adopção pela Comissão da decisão que aprova o programa operacional. Regra geral, as autorizações subsequentes são efectuadas pela Comissão, até 30 de Abril de cada ano, com base na decisão relativa à participação do FEP referida no artigo 17.o
Secção 2
Pagamentos
Artigo 75.o
Disposições comuns em matéria de pagamentos
1. A Comissão efectua os pagamentos da participação do FEP em conformidade com as dotações orçamentais. Cada pagamento é afectado à autorização orçamental aberta mais antiga.
2. Os pagamentos assumem a forma de pré-financiamentos, de pagamentos intermédios ou de pagamento do saldo. São efectuados ao organismo designado pelo Estado-Membro.
3. Até 30 de Abril de cada ano, os Estados-Membros enviam à Comissão uma primeira previsão dos respectivos pedidos de pagamento esperados para o exercício financeiro em curso e para o exercício seguinte.
4. As comunicações relativas às transacções financeiras entre a Comissão e as autoridades e organismos designados pelos Estados-Membros são efectuadas por via electrónica, de acordo com as regras de execução a que se refere o artigo 102.o Em casos de força maior, nomeadamente mau funcionamento do sistema informático comum ou falta de ligação persistente, o Estado-Membro pode enviar a declaração de despesas e o pedido de pagamento em papel.
Artigo 76.o
Regras para o cálculo dos pagamentos intermédios
1. Os pagamentos intermédios são calculados aplicando à participação pública indicada na declaração de despesas certificada pela autoridade de certificação a título de cada eixo prioritário, e separadamente para os Objectivos da Convergência/não ligados à Convergência, a taxa de co-financiamento comunitário estabelecida a título do plano de financiamento em curso para esse eixo prioritário e esse objectivo.
2. Em derrogação do n.o 1, em resposta a um pedido específico devidamente fundamentado apresentado por um Estado-Membro, um pagamento intermédio corresponde ao montante da intervenção comunitária, paga ou devida, aos beneficiários no que diz respeito ao eixo prioritário e ao objectivo. Esse montante deve ser especificado pelo Estado-Membro na declaração de despesas.
Artigo 77.o
Regras para o cálculo dos pagamentos do saldo
O pagamento do saldo é limitado ao menos elevado dos dois montantes a seguir indicados:
a)
O montante calculado aplicando à participação pública indicada na declaração final de despesas certificada pela autoridade de certificação a título de cada eixo prioritário, e separadamente para os Objectivos da Convergência/não ligados à Convergência, a taxa de co-financiamento comunitário estabelecida a título do plano de financiamento em curso para esse eixo prioritário e esse objectivo;
b)
O montante da intervenção comunitária paga ou devida aos beneficiários no que diz respeito a cada eixo prioritário e a cada objectivo. Este último montante deve ser especificado pelo Estado-Membro na última declaração de despesas certificada pela autoridade de certificação a título de cada eixo prioritário e de cada objectivo.
Artigo 78.o
Declaração de despesas
1. As declarações de despesas devem indicar, em relação a cada eixo prioritário e a cada objectivo, o montante total das despesas elegíveis pagas pelos beneficiários aquando da execução das operações e a correspondente participação pública paga ou a pagar aos beneficiários, de acordo com as condições aplicáveis à participação pública. As despesas pagas pelos beneficiários são comprovadas pelas facturas pagas ou por documentos contabilísticos com valor probatório equivalente. No que diz respeito às operações que não implicam despesas por parte do beneficiário, as despesas certificadas pela autoridade de certificação e apresentadas à Comissão são a ajuda pública paga ao beneficiário.
2. No que diz respeito ao n.o 2 do artigo 76.o e à alínea b) do artigo 77.o, as declarações de despesas devem igualmente referir o montante total da intervenção comunitária paga ou a pagar aos beneficiários.
Artigo 79.o
Acumulação de pré-financiamento e de pagamentos intermédios
1. O total acumulado dos pagamentos a título de pré-financiamento e dos pagamentos intermédios não deve ser superior a 95 % da participação do FEP no programa operacional.
2. Uma vez atingido este limite máximo, a autoridade de certificação continua a comunicar à Comissão as declarações de despesas certificadas em 31 de Dezembro do ano n, bem como os montantes recuperados, durante o ano, pelo FEP, até ao final de Fevereiro do ano n + 1.
Artigo 80.o
Pagamento integral aos beneficiários
Os Estados-Membros certificam-se de que os organismos responsáveis pelos pagamentos asseguram que os beneficiários recebem, o mais rapidamente possível e na íntegra, o montante total da participação pública. Não é aplicada nenhuma dedução ou retenção nem nenhuma imposição específica ou outro encargo com efeito equivalente que resulte na redução dos montantes para os beneficiários.
Secção 3
Pré-financiamento
Artigo 81.o
Pagamentos
1. Na sequência da sua decisão que aprova a participação do FEP para um programa operacional, a Comissão paga ao organismo designado pelo Estado-Membro um montante único para o período de 2007-2013, a título de pré-financiamento. O montante do pré-financiamento representa 7 % da participação do FEP para o programa operacional. O montante do pré-financiamento pode estender-se por dois exercícios financeiros, consoante o orçamento disponível do FEP.
2. O montante total pago a título de pré-financiamento é reembolsado à Comissão pelo organismo designado pelo Estado-Membro caso não seja enviado, no prazo de vinte e quatro meses a contar do pagamento pela Comissão da primeira fracção do pré-financiamento, qualquer pedido de pagamento a título do programa operacional.
3. Os juros eventualmente gerados pelo pré-financiamento são afectados ao programa operacional, sendo considerados um recurso para o Estado-Membro sob a forma de participação pública nacional e são declarados à Comissão aquando do encerramento final do referido programa.
4. O montante pago a título de pré-financiamento é integralmente apurado nas contas da Comissão aquando do encerramento do programa operacional em conformidade com o artigo 86.o
Secção 4
Pagamentos intermédios
Artigo 82.o
Pagamentos intermédios
São efectuados pagamentos intermédios para o programa operacional. O primeiro pagamento intermédio é efectuado em conformidade com o n.o 2 do artigo 71.o
Artigo 83.o
Aceitabilidade dos pedidos de pagamento
1. Cada pagamento intermédio efectuado pela Comissão está sujeito ao cumprimento das seguintes condições:
a)
Envio à Comissão de um pedido de pagamento e de uma declaração de despesas, em conformidade com o artigo 78.o;
b)
Durante todo o período e para cada eixo prioritário e cada objectivo, a Comissão não deve ter pago mais do que o montante máximo da intervenção do FEP estabelecido no plano de financiamento em curso;
c)
Transmissão à Comissão pela autoridade de gestão do último relatório anual de execução nos termos dos n.os 1 e 3 do artigo 67.o;
d)
Inexistência de parecer fundamentado da Comissão sobre eventuais infracções nos termos do artigo 226.o do Tratado, relativamente à operação ou operações cujas despesas sejam declaradas no pedido de pagamento em causa.
2. Em caso de inobservância de uma ou mais condições referidas no n.o 1, a Comissão deve, no prazo de um mês, comunicar o facto ao Estado-Membro e à autoridade de certificação, por forma a que possam ser tomadas as medidas necessárias para resolver a situação.
Artigo 84.o
Processo de pagamento
1. A autoridade de certificação assegura que os pedidos de pagamento intermédio relativos ao programa operacional sejam agrupados a fim de que, na medida do possível, apenas sejam apresentados à Comissão três vezes por ano. Para que um pagamento possa ser efectuado pela Comissão antes do final de um determinado ano, é necessário que o último pedido de pagamento referente a esse ano lhe seja apresentado até 31 de Outubro.
2. Sob reserva das disponibilidades orçamentais, e na falta de interrupção do prazo de pagamento ou de suspensão de pagamentos em conformidade com os artigos 88.o e 89.o, respectivamente, a Comissão procede ao pagamento intermédio no prazo de dois meses a contar da data de registo na Comissão de um pedido de pagamento que satisfaça as condições referidas no artigo 83.o
Secção 5
Pagamento do saldo e encerramento do programa
Artigo 85.o
Encerramento parcial
1. O programa operacional pode ser parcialmente encerrado durante períodos a determinar pelo Estado-Membro.
O encerramento parcial diz respeito a operações concluídas durante o período que termina em 31 de Dezembro do ano anterior. Para efeitos do presente regulamento, considera-se que as operações foram concluídas sempre que as actividades previstas tenham sido efectivamente realizadas e em relação às quais tenham sido pagas todas as despesas dos beneficiários e a respectiva participação pública.
2. O encerramento parcial é efectuado desde que o Estado-Membro envie os seguintes documentos à Comissão, até 31 de Dezembro de um dado ano:
a)
Declaração de despesas relativa às operações a que se refere o n.o 1;
b)
Declaração de encerramento parcial nos termos da subalínea iii) da alínea e) do n.o 1 do artigo 61.o
3. As correcções financeiras eventualmente efectuadas nos termos dos artigos 96.o e 97.o no que respeita às operações que sejam objecto de encerramento parcial são consideradas correcções financeiras líquidas.
Artigo 86.o
Condições de pagamento do saldo
1. A Comissão efectua o pagamento do saldo desde que:
a)
O Estado-Membro tenha enviado um pedido de pagamento acompanhado dos seguintes documentos até 31 de Março de 2017:
i)
um pedido de pagamento do saldo e uma declaração de despesas, nos termos do artigo 78.o,
ii)
o relatório final de execução relativo ao programa operacional, de que devem constar as informações indicadas no artigo 67.o,
iii)
a declaração de encerramento nos termos da alínea f) do n.o 1 do artigo 61.o;
e
b)
Não haja qualquer parecer fundamentado da Comissão sobre eventuais infracções nos termos do artigo 226.o do Tratado, relativamente à operação ou operações cujas despesas sejam declaradas no pedido de pagamento em causa.
2. A não transmissão à Comissão de um dos documentos referidos no n.o 1 resulta na anulação automática do saldo, em conformidade com o artigo 90.o
3. A Comissão informa o Estado-Membro do seu parecer sobre o teor da declaração de encerramento referida na subalínea iii) da alínea a) do n.o 1, no prazo de cinco meses a contar da data de recepção da declaração. Na falta de observações da Comissão no prazo de cinco meses, considera-se que a declaração de encerramento foi aceite.
4. Sob reserva das disponibilidades orçamentais, a Comissão efectua o pagamento do saldo no prazo máximo de quarenta e cinco dias a contar da última das datas a seguir indicadas:
a)
Data em que aceita o relatório final nos termos do n.o 4 do artigo 67.o;
ou
b)
Data em que aceita a declaração de encerramento referida na subalínea iii) da alínea a) do n.o 1.
5. Sem prejuízo do n.o 6, o saldo da autorização orçamental é anulado doze meses após o pagamento.
A Comissão informa os Estados-Membros da data de encerramento do programa operacional no prazo de dois meses.
6. Sem prejuízo dos resultados de eventuais auditorias efectuadas pela Comissão ou pelo Tribunal de Contas, o saldo pago pela Comissão no que respeita ao programa operacional pode ser rectificado no prazo de nove meses a contar da data em que tiver sido efectuado o pagamento ou, em caso de saldo negativo a reembolsar pelo Estado-Membro, no prazo de nove meses a contar da data em que tiver sido emitida a nota de débito. A rectificação do saldo não altera a data de encerramento do programa operacional comunicada nos termos do n.o 5.
Artigo 87.o
Disponibilização de documentos
1. A autoridade de gestão assegura que sejam mantidos à disposição da Comissão e do Tribunal de Contas todos os documentos comprovativos das despesas e das auditorias relativas ao programa operacional em questão por:
a)
Um período de três anos após o encerramento do programa operacional;
b)
Um período de três anos após o ano do encerramento parcial, no caso dos documentos relativos às despesas e auditorias das operações referidas no n.o 2.
Esses períodos são interrompidos em caso de acções judiciais ou na sequência de um pedido devidamente fundamentado da Comissão.
2. A autoridade de gestão põe à disposição da Comissão, a pedido desta, uma lista das operações já concluídas que tenham sido objecto de encerramento parcial nos termos do artigo 85.o
3. Os documentos são conservados sob a forma de documentos originais ou de cópias autenticadas, em suportes de dados comummente aceites.
Secção 6
Interrupção do prazo de pagamento e suspensão dos pagamentos
Artigo 88.o
Interrupção do prazo de pagamento
1. O gestor orçamental delegado, na acepção do Regulamento (CE, Euratom) n.o 1605/2002, pode interromper o prazo de pagamento por um período máximo de seis meses se:
a)
Existirem dados que indiquem deficiências significativas no funcionamento dos sistemas de gestão e controlo, constantes de um relatório de um organismo de auditoria nacional ou comunitário;
b)
O gestor orçamental delegado tiver de efectuar verificações adicionais na sequência de informações chegadas ao seu conhecimento que o tenham alertado para o facto de as despesas constantes da declaração de despesas certificada estarem ligadas a uma irregularidade grave que não foi corrigida.
2. O Estado-Membro e a autoridade de certificação são imediatamente informados dos motivos dessa interrupção. A interrupção termina logo que as medidas necessárias tenham sido tomadas pelo Estado-Membro.
Artigo 89.o
Suspensão dos pagamentos
1. A Comissão pode suspender a totalidade ou parte dos pagamentos intermédios a nível dos eixos prioritários ou do programa operacional quando:
a)
O sistema de gestão e controlo do programa operacional apresentar uma deficiência grave que afecte a fiabilidade do processo de certificação dos pagamentos relativamente à qual não tenha sido tomada nenhuma medida correctiva;
ou
b)
As despesas constantes de uma declaração de despesas certificada estiverem relacionadas com uma irregularidade grave que não foi corrigida;
ou
c)
Tiver havido uma grave violação por um Estado-Membro das obrigações que lhe incumbem por força dos n.os 1 e 2 do artigo 70.o
2. A Comissão pode decidir suspender a totalidade ou parte dos pagamentos intermédios após ter dado ao Estado-Membro a possibilidade de apresentar as suas observações no prazo de dois meses.
3. A Comissão põe termo à suspensão da totalidade ou de parte dos pagamentos intermédios quando o Estado-Membro tiver tomado as medidas necessárias para permitir a anulação da suspensão. Se o Estado-Membro não tomar as medidas exigidas, a Comissão pode aprovar uma decisão no sentido de anular a totalidade ou parte da participação comunitária no programa operacional nos termos do artigo 97.o
Secção 7
Anulação automática
Artigo 90.o
Princípios
1. É automaticamente anulada pela Comissão qualquer parte de uma autorização orçamental no programa operacional que não tenha sido utilizada para o pagamento do pré-financiamento ou para a realização de pagamentos intermédios, ou em relação à qual não tenha sido apresentado à Comissão, até 31 de Dezembro do segundo ano seguinte ao da autorização orçamental, qualquer pedido de pagamento, em conformidade com o artigo 83.o
2. É automaticamente anulada a parte das autorizações orçamentais ainda em aberto em 31 de Dezembro de 2015 se a Comissão não tiver recebido, até 31 de Março de 2017, um pedido de pagamento considerado aceitável.
3. Se o presente regulamento entrar em vigor após 1 de Janeiro de 2007, o prazo no termo do qual pode ser efectuada a primeira anulação automática, tal como indicado no n.o 1, é prorrogado, no que diz respeito à primeira autorização, pelo número de meses compreendidos entre 1 de Janeiro de 2007 e a data da primeira autorização orçamental.
Artigo 91.o
Excepções ao prazo de anulação
Se, para autorizar uma intervenção ou um regime de ajuda, for necessária uma decisão da Comissão posterior à decisão que aprova o programa operacional, o prazo para a anulação automática começa a correr a partir da data dessa decisão posterior. Os montantes em questão são estabelecidos com base num calendário fornecido pelo Estado-Membro.
Artigo 92.o
Período de interrupção para efeitos de processos judiciais e recursos administrativos
São deduzidos do montante potencialmente sujeito à anulação automática os montantes que a autoridade de certificação não tiver podido declarar à Comissão pelo facto de as operações terem sido suspensas em virtude de processos judiciais ou recursos administrativos com efeito suspensivo, desde que o Estado-Membro envie à Comissão informações fundamentadas até 31 de Dezembro do segundo ano seguinte ao da autorização orçamental, tal como estabelecido no artigo 90.o
No que se refere à parte das autorizações ainda em aberto em 31 de Dezembro de 2015, o prazo referido no n.o 2 do artigo 90.o é interrompido nas mesmas condições que as aplicáveis ao montante correspondente às operações em causa.
A redução acima mencionada pode ser solicitada uma vez se o período de suspensão for inferior a um ano ou várias vezes relativamente ao número de anos compreendidos entre a decisão judicial ou administrativa que suspende a execução da operação e a data da decisão judicial ou administrativa definitiva.
Artigo 93.o
Excepções à anulação automática
Não entram no cálculo dos montantes anulados automaticamente:
a)
A parte da autorização orçamental que tiver sido objecto de um pedido de pagamento, mas cujo reembolso foi interrompido ou suspenso pela Comissão em 31 de Dezembro do segundo ano seguinte ao da autorização orçamental por força do artigo 90.o e nos termos dos artigos 88.o e 89.o Quando estiver resolvido o problema que deu origem à interrupção ou à suspensão, é aplicável a regra da anulação automática à parte da autorização orçamental em causa;
b)
A parte da autorização orçamental que tiver sido objecto de um pedido de pagamento, mas cujo reembolso foi limitado devido, nomeadamente, à falta de recursos orçamentais;
c)
A parte da autorização orçamental relativamente à qual não tenha sido possível apresentar um pedido de pagamento aceitável por motivos de força maior com repercussões graves na execução do programa operacional. As autoridades nacionais que invoquem um caso de força maior devem demonstrar as suas consequências directas na execução da totalidade ou de parte do programa operacional.
Artigo 94.o
Procedimento
1. A Comissão informa atempadamente o Estado-Membro e as autoridades em causa, sempre que exista um risco de aplicação da anulação automática nos termos do artigo 90.o
2. A Comissão informa o Estado-Membro e as autoridades em causa do montante da anulação automática resultante dos dados que se encontram à sua disposição.
3. O Estado-Membro dispõe de um prazo de dois meses a contar da recepção dessa informação para concordar com o montante em causa ou apresentar as suas observações. A Comissão procede à anulação automática no prazo de nove meses após a data a que se refere o artigo 90.o
4. É deduzido da participação do FEP no programa operacional, relativamente ao ano em causa, o montante automaticamente anulado. O Estado-Membro apresenta, no prazo de dois meses a contar da data de anulação, um plano de financiamento revisto que reflicta o montante da redução da intervenção em relação a um ou mais eixos prioritários do programa operacional. Caso contrário, a Comissão procede à redução proporcional dos montantes atribuídos a cada eixo prioritário.
Secção 8
Utilização do euro
Artigo 95.o
Utilização do euro
1. Os montantes que constam do programa operacional apresentado pelo Estado-Membro, das declarações de despesas certificadas, dos pedidos de pagamento e das despesas mencionadas nos relatórios anuais e finais de execução são expressos em euros.
2. Os montantes constantes das decisões da Comissão relativas aos programas operacionais e os montantes das autorizações e dos pagamentos da Comissão são expressos e pagos em euros.
3. Os Estados-Membros que não tenham adoptado o euro como sua moeda na data do pedido de pagamento convertem em euros os montantes das despesas incorridas na sua moeda nacional.
Essa conversão é realizada recorrendo à taxa de câmbio mensal contabilística da Comissão em vigor no mês em que as despesas foram registadas nas contas da autoridade de certificação do programa operacional em causa. Esta taxa é publicada todos os meses em formato electrónico pela Comissão.
4. Quando um Estado-Membro adoptar o euro como moeda, o processo de conversão descrito no n.o 3 continua a aplicar-se a todas as despesas registadas nas contas pela autoridade de certificação antes da data de entrada em vigor da taxa de conversão fixa entre a moeda nacional e o euro.
CAPÍTULO II
Correcções financeiras
Secção 1
Correcções financeiras efectuadas pelos Estados-Membros
Artigo 96.o
Correcções financeiras efectuadas pelos Estados-Membros
1. A responsabilidade pela investigação de eventuais irregularidades, pelas medidas a tomar sempre que seja detectada uma alteração significativa que afecte a natureza ou os termos de execução ou de controlo das operações ou do programa operacional, e pelas correcções financeiras necessárias, incumbe, em primeiro lugar, ao Estado-Membro.
2. Os Estados-Membros efectuam as correcções financeiras necessárias no que respeita às irregularidades pontuais ou sistémicas detectadas no âmbito de operações ou do programa operacional. As correcções efectuadas pelo Estado-Membro consistem na anulação total ou parcial da participação pública no programa operacional. O Estado-Membro toma em consideração a natureza e a gravidade das irregularidades, bem como os prejuízos financeiros daí resultantes para o FEP.
Sem prejuízo do n.o 3, os recursos do FEP assim libertados podem ser reutilizados pelo Estado-Membro até 31 de Dezembro de 2015 no programa operacional.
3. A participação anulada em conformidade com o n.o 2 não pode ser reutilizada para a operação ou operações que tenham sido objecto da correcção nem, no caso de uma correcção financeira efectuada devido a uma irregularidade sistémica, para operações realizadas no quadro da totalidade ou de parte do eixo prioritário em que ocorreu a irregularidade sistémica.
4. Em caso de irregularidades sistémicas, os Estados-Membros alargam o alcance dos seus inquéritos de forma a cobrir todas as operações susceptíveis de serem afectadas.
Secção 2
Correcções financeiras efectuadas pela Comissão
Artigo 97.o
Critérios de correcção
1. A Comissão pode efectuar correcções financeiras, mediante a anulação da totalidade ou de parte da participação comunitária num programa operacional, sempre que, após ter realizado as verificações necessárias, conclua que:
a)
O sistema de gestão e controlo do programa apresenta uma deficiência grave que pôs em risco a participação comunitária já paga ao programa;
b)
As despesas que constam de uma declaração de despesas certificada estão incorrectas e não foram rectificadas pelo Estado-Membro antes da abertura do processo de correcção previsto no presente número;
c)
Um Estado-Membro não cumpriu as obrigações que lhe incumbem, por força do artigo 96.o, antes da abertura do processo de correcção previsto no presente número.
2. A Comissão toma como base para as suas correcções financeiras os casos pontuais de irregularidade identificados, tendo em conta a natureza sistémica da irregularidade, a fim de determinar se deve aplicar uma correcção fixa ou extrapolada.
3. Ao estabelecer o montante da correcção, a Comissão tem em conta a natureza e a gravidade da irregularidade e a extensão e as consequências financeiras das deficiências detectadas no programa operacional.
4. Sempre que tome por base as constatações efectuadas por auditores que não pertençam aos seus próprios serviços, a Comissão tira as suas próprias conclusões quanto às eventuais consequências financeiras após ter examinado as medidas adoptadas pelo Estado-Membro em causa, nos termos do n.o 2 do artigo 96.o, as informações apresentadas nos termos da alínea b) do n.o 1 do artigo 70.o e as eventuais respostas do Estado-Membro.
Artigo 98.o
Procedimento
1. Antes de tomar uma decisão no que respeita a uma correcção financeira, a Comissão dá início ao procedimento, comunicando ao Estado-Membro as suas conclusões provisórias e convidando-o a apresentar as suas observações no prazo de dois meses.
Sempre que a Comissão proponha correcções financeiras com base numa extrapolação ou numa base fixa, o Estado-Membro tem a possibilidade de demonstrar, através do exame da documentação em causa, que a dimensão efectiva da irregularidade é inferior à que resulta da avaliação efectuada pela Comissão. Com o acordo da Comissão, o Estado-Membro pode limitar o alcance desse exame a uma parte ou a uma amostra adequada da documentação em causa. Excepto em casos devidamente justificados, o prazo para a realização desse exame não excede um período adicional de dois meses a contar do final do período de dois meses referido no primeiro parágrafo.
2. A Comissão tem em conta quaisquer elementos de prova apresentados pelo Estado-Membro nos prazos mencionados no n.o 1.
3. Sempre que um Estado-Membro não aceitar as conclusões provisórias da Comissão, esta convida-o para uma audição, durante a qual ambas as partes procurarão chegar a acordo quanto às observações efectuadas e às conclusões a retirar das mesmas, num espírito de cooperação assente na parceria.
4. Em caso de acordo, o Estado-Membro pode voltar a utilizar os recursos do FEP em questão nos termos do segundo parágrafo do n.o 2 do artigo 96.o
5. Na falta de acordo, a Comissão toma, no prazo de seis meses a contar da data da audição, uma decisão sobre a correcção financeira tendo em conta todas as informações e observações apresentadas durante o procedimento. Caso não seja realizada uma audição, o período de seis meses começa a correr dois meses após a data do convite enviado pela Comissão.
Artigo 99.o
Obrigações dos Estados-Membros
A aplicação de uma correcção financeira pela Comissão não prejudica a obrigação de o Estado-Membro proceder a recuperações nos termos do n.o 2 do artigo 96.o e de recuperar as ajudas estatais ao abrigo do artigo 87.o do Tratado e do artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 659/1999 do Conselho, de 22 de Março de 1999, que estabelece as regras de execução do artigo 88.o do Tratado CE (23).
CAPÍTULO III
Reembolso
Artigo 100.o
Reembolso
1. Qualquer montante devido ao orçamento geral da União Europeia é reembolsado antes do fim do prazo indicado na ordem de cobrança emitida nos termos do artigo 72.o do Regulamento (CE) n.o 1605/2002. O prazo termina no último dia do segundo mês seguinte ao da emissão da ordem de cobrança.
2. Qualquer atraso no reembolso dá origem a juros de mora, contados a partir do final do prazo fixado e até à data em que o pagamento for efectuado. A taxa dos juros de mora é superior, num ponto e meio percentual, à taxa aplicada pelo Banco Central Europeu às suas principais operações de refinanciamento no primeiro dia útil do mês em que termina o prazo para pagamento.
TÍTULO IX
COMITÉ
Artigo 101.o
Comité
1. A Comissão é assistida pelo Comité do Fundo Europeu das Pescas (a seguir designado «comité»).
2. Sempre que se faça referência ao presente número, são aplicáveis os artigos 3.o e 7.o da Decisão 1999/468/CE.
3. Sempre que se faça referência ao presente número, são aplicáveis os artigos 4.o e 7.o da Decisão 1999/468/CE.
4. O prazo previsto no n.o 3 do artigo 4.o da Decisão 1999/468/CE é de três meses.
4. O comité aprovará o seu regulamento interno.
Artigo 102.o
Regras de execução
As regras de execução do presente regulamento são aprovadas nos termos do n.o 3 do artigo 101.o
TÍTULO X
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 103.o
Disposições transitórias
1. O presente regulamento não afecta a continuação nem a alteração, incluindo a anulação total ou parcial, de intervenções aprovadas pela Comissão com base nos Regulamentos (CEE) n.o 4028/86 (24), (CE) n.o 3699/93 (25), (CE) n.o 2468/98 (26) e (CE) n.o 2792/1999 (27) ou em qualquer outra legislação aplicável a essas intervenções em 31 de Dezembro de 2006, a qual é, por conseguinte, aplicável a essas intervenções até ao respectivo encerramento.
2. Em derrogação do n.o 2 do artigo 31.o, do n.o 4 do artigo 32.o e do n.o 1 do artigo 37.o do Regulamento (CE) n.o 1260/1999 do Conselho, de 21 de Junho de 1999, que estabelece disposições gerais sobre os fundos estruturais (28), os montantes autorizados para as intervenções co-financiadas pelo Instrumento Financeiro de Orientação das Pescas (IFOP), estabelecido pelo Regulamento (CE) n.o 1263/1999 do Conselho, de 21 de Junho de 1999, relativo ao Instrumento Financeiro de Orientação da Pesca (29), que tenham sido aprovadas pela Comissão entre 1 de Janeiro de 2000 e 31 de Dezembro de 2006, relativamente às quais não tenham sido enviados à Comissão, no prazo de quinze meses a contar da data final de elegibilidade das despesas fixada na decisão de participação do IFOP, a declaração certificada das despesas efectivamente pagas, o relatório final de execução, incluindo os estados de adiantamento referidos no n.o 1 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 366/2001 da Comissão (30), e a declaração referida na alínea f) do n.o 1 do artigo 38.o do Regulamento (CE) n.o 1260/1999, são anulados automaticamente pela Comissão, o mais tardar seis meses após aquele prazo, dando lugar ao reembolso dos montantes indevidamente pagos.
3. Caso sejam necessárias medidas específicas para facilitar a transição do regime em vigor para o instituído pelo presente regulamento, essas medidas são adoptadas nos termos do n.o 3 do artigo 101.o
São adoptadas medidas, designadamente, para integrar o apoio comunitário existente aprovado pelo Comissão para o período de 2000 a 2006 no apoio do FEP previsto no presente regulamento.
Artigo 104.o
Revogação
1. Sem prejuízo do n.o 1 do artigo 103.o, os Regulamentos (CE) n.o 1263/1999 e (CE) n.o 2792/1999 são revogados com efeitos a partir de 1 de Janeiro de 2007.
2. As remissões para os regulamentos revogados devem entender-se como sendo feitas para o presente regulamento.
Artigo 105.o
Reexame
O Conselho reexamina o presente regulamento até 31 de Dezembro de 2013, nos termos do artigo 37.o do Tratado.
Artigo 106.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor vinte dias após a sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 27 de Julho de 2006.