31966L0402
P 125/2309
ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
ДИРЕКТИВА НА СЪВЕТА
от 14 юни 1966 година
относно търговията със семена от зърнени култури
(66/402/ЕИО)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ИКОНОМИЧЕСКА ОБЩНОСТ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската икономическа общност, и по-специално членове 43 и 100 от него,
като взе предвид предложението на Комисията,
като взе предвид становището на Асамблеята (1),
като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет,
като има предвид, че производството на зърнени култури заема важно място в земеделието на Европейската икономическа общност;
като има предвид, че задоволителните резултати при отглеждането на зърнени култури зависят до голяма степен от използването на подходящи семена; като има предвид, че за тази цел някои държави-членки за известно време са ограничили търговията със семена от зърнени култури само до висококачествени семена; като има предвид, че те могат да се възползват от систематична селекция на растения, което се извършва повече от няколко десетки години, и води като резултат до създаване на достатъчно стабилно и уеднаквено разнообразие от зърнени култури, и като се имат предвид техните качества, обещават да са от голяма стойност за предвидените цели;
като има предвид, че по-голяма продуктивност може да се получи при отглеждане на зърнени култури в Общността, ако за избора на различните култури, допуснати за търговия, държавите-членки прилагат еднакви правила, които са възможно най-стриктни;
като има предвид, че въпреки това обаче, възможно е да се ограничи търговията на някои сортове, само ако стопаните могат да бъдат сигурни, че в действителност получават семена от тези различни сортове;
като има предвид, че държавите-членки за тази цел са прилагали схеми за сертификация, предназначени чрез официален контрол да гарантират идентичност и чистота на разнообразните култури;
като има предвид, че такива схеми съществуват на международно ниво; като има предвид, че Организацията по прехрана и земеделие към ООН препоръча минимални стандарти за сертификация на царевични семена в европейските страни и страните от средиземноморския регион; като има предвид, също така че Организацията за икономическо сътрудничество и развитие установи схема за сертификация на семена за пасища, предмет на международната търговия;
като има предвид, че е желателно да се създаде единна схема за сертификация за Общността, основана на придобития опит при прилагането на тези схеми;
като има предвид, че схемата следва да се прилага за търговия както в други държави-членки, така и на вътрешните пазари;
като има предвид, че като общо правило семената от зърнени култури следва да бъдат допуснати за търговия, само ако официално са прегледани и сертифицирани, в съответствие с правилата за сертификация, като основни семена или сертифицирани семена; като има предвид, че изборът на техническите термини „базови семена“ и „сертифицирани семена“ са основани на вече съществуващата международна терминология;
като има предвид, че семената от зърнени култури, които не са пуснати на пазара не би следвало с оглед на малкото икономическо значение да бъдат предмет на правилата на Общността; като има предвид, че държавите-членки следва да запазят правото да уреждат такива семена в специални разпоредби;
като има предвид, че правилата на Общността не следва да се прилагат за семена, предназначени за износ в трети страни;
като има предвид, че за да се подобри не само генетичното качество на семената от зърнени култури на Общността, а също и тяхната външна характеристика, следва да се създадат някои условия за аналитичната чистота, кълняемостта и здравното състояние;
като има предвид, че, за да се гарантира идентичността на зърното, трябва да се създадат правила на Общността за опаковка, подбор, запечатване и маркиране; като има предвид, че за тази цел етикетите следва да осигуряват подробностите, необходими както за официален контрол, така и за информация на стопаните и следва ясно да показват общностния характер на сертификацията;
като има предвид, че някои държави-членки се нуждаят от смески от семена от зърнени култури от различни сортове за специална употреба; като има предвид, че за да се вземат тези нужди предвид, на държавите-членки трябва да бъде разрешено да одобряват такива смески при някои условия;
като има предвид, че, за да се гарантира, че двете изисквания - както за качеството на семената, така и разпоредбите за съблюдаване на тяхната идентичност, са спазени по време на търговията, държавите-членки трябва да създадат разпоредби за подходящ контрол;
като има предвид, че семената, които отговарят на тези изисквания следва, без да се засяга член 36 от Договора, да не бъдат подлагани на ограничения за търговия, различни от тези, предвидени в правилата на Общността, освен в случаите, когато правилата на Общността предвиждат допустимост по отношение на вредители;
като има предвид, че по време на един първи етап, докато се създаде общ каталог на различни семена, разрешените ограничения трябва да включват по-специално правото на държавите-членки да ограничават търговията със сертифицирани семена до тези видове, които са годни за садене и използване на техните собствени територии;
като има предвид, че при определени условия семена, размножени в друга страна от базови семена, сертифицирани в държава-членка, трябва да бъдат признати за еквивалентни на семената, размножени в тази държава-членка;
като има предвид, че, от друга страна, следва да се създаде разпоредба за разрешаване на търговията в рамките на Общността на семена от зърнени култури, произведени в трети страни, само ако тези семена отговарят на същите условия както семената, официално сертифицирани в Общността и отговарящи на правилата на Общността;
като има предвид, че по време на периодите, през които има трудности при получаване на доставки на сертифицирани семена от различните категории, семена, които отговарят на по-малко строги изисквания следва да бъдат временно разрешени за търговия;
като има предвид, че, за да се хармонизират техническите методи на сертификация, използвани в различните държави-членки и да може да се правят сравнения в бъдеще между семена, сертифицирани в Общността и тези които идват от трети страни, следва да се създадат общностни опитни полета в държавите-членки, за да се позволи годишен контрол на семена от различни категории „сертифицирани семена“;
като има предвид, че Комисията следва да бъде натоварена със задачата да приеме някои мерки за прилагането на настоящата директива; като има предвид, че, за да се улесни въвеждането на предложените мерки, следва да се предвиди процедура за създаване на тясно сътрудничество между държавите-членки и Комисията в рамките на Постоянния комитет по семена и посадъчен материал за земеделие, градинарство и горско стопанство,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Настоящата директива се прилага за семена от зърнени култури, търгувани в рамките на Общността.
Член 2
1. По смисъла на настоящата директива се прилагат следните дефиниции:
А.
Зърнени култури: растения от следните видове:
Avena sativa L.
овес
Hordeum distichum L.
ечемик в 2 редици
Hordeum polystichum L.
многореден ечемик
Oryza sativa L.
ориз
Secale cereale L.
ръж
Triticum aestivum L.
мека пшеница
Triticum durum L.
зимна, твърда пшеница
Triticum spelta L.
пшеница спелта
Zea majs L.
царевица
Б.
Сортове, хибриди и самоопрашени линии царевица:
а)
сортове опрашени на открито: достатъчно хомогенен и устойчив сорт;
б)
самоопрашени линии: достатъчно хомогенен и устойчив вид, получен или чрез изкуствено опрашване, придружено от селекция в продължение на няколко последователни размножения или чрез аналогични операции;
в)
прост хибрид: първо размножение от кръстоска между две самоопрашени линии, определени от селекционера;
г)
двоен хибрид: първо размножение от кръстоска между два прости хибрида, определена от селекционера;
д)
тройнокръстосан хибрид: първо размножение от кръстоска между самоопрашена линия и прост хибрид, определени от селекционера;
е)
хибриди от висша кръстоска: първо размножение от кръстоска между самоопрашена линия или прост хибрид и сортове, опрашвани на открито, определени от селекционера;
ж)
междусортов хибрид: първо размножение от кръстоска между родители на растения от базови семена на два сорта, опрашвани на открито, определени от селекционера.
В.
Базови семена (овес, ечемик, ориз, пшеница, пшеница спелта, ръж): семената,
а)
които са получени под контрола на селекционера в съответствие с приетите практики за поддържане на сортовете;
б)
които са предназначени за получаване на семена или от категорията „сертифицирани семена“, или от категориите „сертифицирани семена, първо размножение“, или „сертифицирани семена, второ размножение“;
в)
които, съгласно разпоредбите на член 4, параграф 1, буква а), отговарят на изискванията, установени в приложения I и II за базови семена; и
г)
за които чрез официално изпитване е прието, че отговарят на гореспоменатите условия.
Г.
Базови семена (царевица):
1.
Базови семена от сортове, опрашвани на открито: са семена,
а)
които са получени под контрола на селекционера в съответствие с възприетите практики за поддържане на сортовете;
б)
които са предназначени за получаване на семена от този сорт от категорията „сертифицирани семена“ или от висши кръстосани хибриди или от кръстосване на висши хибриди;
в)
които, съгласно разпоредбите на член 4, отговарят на условията, посочени в приложения I и II за базови семена; и
г)
за които чрез официално изпитване е прието, че отговарят на гореспоменатите условия.
2.
Базови семена от самоопрашени линии: са семена,
а)
които при спазване на разпоредбите, съдържащи се в член 4, отговарят на условията, посочени в приложения I и II за базови семена; и
б)
за които чрез официално изпитване е прието, че отговарят на гореспоменатите условия.
3.
Базови семена от прости хибриди: са семена,
а)
които са предназначени за получаване на двойни хибриди, на тройно кръстосани хибриди или на кръстосване на висши хибриди;
б)
които, съгласно разпоредбите на член 4, отговарят на условията, посочени в приложения I и II за базови семена; и
в)
за които чрез официално изпитване е прието, че отговарят на гореспоменатите условия.
Д.
Сертифицирани семена (ръж, царевица): са семена,
а)
които произхождат директно по низходяща линия от базови семена;
б)
които са предназначени за цели, различни от тези за получаване на семена от зърнени култури;
в)
които, съгласно разпоредбите, съдържащи се в член 4, параграф 1, буква б) и параграф 2, отговарят на условията, посочени в приложения I и II за сертифицирани семена; и
г)
за които чрез официално изпитване е прието, че отговарят на гореспоменатите условия.
Е.
Сертифицирани семена от първо размножение (овес, ечемик, ориз, пшеница, пшеница спелта): са семена,
а)
които са получени пряко по низходяща линия от базови семена от даден сорт;
б)
които са предназначени за получаване на семена или от категорията на „сертифицирани семена, второ размножение“, или за цели, различни от тези за получаване на семена от зърнени култури;
в)
които отговарят на условията, посочени в приложения I и II за сертифицирани семена първо размножение; и
г)
за които чрез официално изпитване е прието, че отговарят на гореспоменатите условия.
Ж.
Сертифицирани семена от второ размножение (овес, ечемик, ориз, пшеница и пшеница спелта): са семена,
а)
които са получени пряко от базови семена или от сертифицирани семена от даден сорт от първо размножение;
б)
които са предназначени за цели, различни от тези за получаване на семена от зърнени култури;
в)
които отговарят на изискванията за сертифицирани семена от второ размножение, посочени в приложения I и II; и
г)
за които чрез официално изпитване е прието, че отговарят на гореспоменатите условия.
З.
Официални мерки: са мерките, предприемани:
а)
от държавните органи, или
б)
от всяко юридическо лице, регулирано от публичното или частното право, действащо под отговорност на държавата;
в)
в случай на допълнителни дейности, които също са подчинени на контрола на държавата, от което и да е физическо лице, официално определено за тази цел, при условие че лицата, посочени в букви б) и в), не се облагодетелстват лично от такива мерки.
2. Държавите-членки могат:
а)
да включват няколко размножения в категорията на базовите семена и да подразделят тази категория по размножения;
б)
да гарантират, че провеждането на официални изпитвания по отношение на кълняемостта и аналитичната чистота не се извършват за всички партиди по време на сертификацията, освен ако съществува съмнение дали са изпълнени условията, посочени в приложение II;
Член 3
1. Държавите-членки гарантират, че семена от зърнени култури не могат да бъдат търгувани, преди те да бъдат официално сертифицирани като „базови семена“ или като „сертифицирани семена“, като „сертифицирани семена от първо размножение“ или „сертифицирани семена, второ размножение“ и ако не отговарят на условията, посочени в приложение II.
2. Държавите-членки, за целите на сертификацията и търговията, определят максималното съдържание на влага, съдържаща се в базовите семена и сертифицираните семена от всички видове.
3. Държавите-членки гарантират, че са проведени официални проверки на семената в съответствие с действащите международни методи, доколкото такива методи съществуват.
4. Държавите-членки могат да предвиждат дерогации от разпоредбите на параграфи 1 и 2 за:
а)
отгледани семена от размножения, предхождащи базовите семена;
б)
изпитвания или научни опити;
в)
подбор;
г)
семена, така както са отгледани, търгувани с цел преработка, при условие че идентичността на семената е гарантирана.
Член 4
1. Държавите-членки могат обаче чрез дерогация от разпоредбите, предвидени в член 3:
а)
да разрешат официалната сертификация и търговията с базови семена, които не отговарят на изискванията, определени в приложение II по отношение на кълняемостта; във връзка с това, трябва да се вземат всички необходими мерки доставчикът да гарантира специфичната кълняемост на семената, като я посочи на специален етикет, носещ името, адреса му и референтния номер на партидата семена;
б)
с оглед на бързата доставка на царевичните семена на пазара, независимо от факта, че официалната проверка относно изпълнението на условията, посочени в приложение II по отношение на кълняемостта не е завършила, да разрешат официалната сертификация и търговия до първия купувач със семена от категориите „базови семена“ или „сертифицирани семена“. Сертифициране се предоставя само при представянето на предварителен доклад за анализ на семената и при условие че са посочени името и адреса на първия получател; вземат се всички необходими мерки, за да бъде сигурно, че доставчикът гарантира кълняемостта, посочена в предварителния анализ; тази кълняемост се декларира за целите на търговията и трябва да бъде обозначена върху специален етикет с името и адреса на доставчика и референтния номер на партидата.
Тези разпоредби не се прилагат по отношение на семената, внесени от трети страни, освен ако не е предвидено друго в член 15 по отношение на размножаването извън Общността.
2. По отношение на царевичното семе, държавите-членки могат да намалят до 85 % минималната кълняемост, изискуема съгласно приложение II.
Член 5
Държавите-членки могат съгласно условията, посочени в приложения I и II, да налагат допълнителни или по-строги изисквания за сертификацията на семена, произведени на собствените им територии.
Член 6
1. Всяка държава-членка създава списък на зърнените култури, официално приети за сертификация на нейна територия.
2. Сортове се приемат за сертификация, само ако бъде установено чрез официални или официално контролирани изпитвания, извършени именно при отглеждането, в продължение на две последователни години и при ръжта и царевицата за три последователни години, че:
а)
при овеса, ечемика, ориза, пшеница и пшеница спелта, сортовете са достатъчно хомогенни и стабилни; списъкът посочва главните морфологични и физиологични характеристики, чрез които сортовете могат да бъдат идентифицирани;
б)
при ечемик и сортовете царевица, опрашвани на открито, сортовете са достатъчно хомогенни и стабилни; списъкът посочва главните морфологични или физиологични характеристики, чрез които сортовете от растения, пряко произлезли от семена на категориите „сертифицирани семена“ могат да бъдат разграничавани едни от други;
в)
при хибридните сортове царевица, видовете са достатъчно хомогенни и стабилни и тези сортове са резултат от кръстоски, които са определени от стопанина; списъкът посочва главните морфологични или физиологични характеристики, чрез които сортовете от растенията, пряко произлезли от семена на категориите „сертифицирани семена“ могат да се разграничат едни от други; ако за генеологичните компоненти от хибридни или синтетични и подобни сортове се изисква сертификация като базови семена, главните морфологични или физиологични характеристики на тези компоненти следва да бъдат посочени.
3. При хибридните и синтетични сортове, отговорните органи за приемането и сертификацията трябва да бъдат информирани за генеологичните компоненти. Държавите-членки гарантират, че резултатите от изпитването и описанието на генеологичните компоненти се третират като конфиденциални, ако селекционерът желае това.
4. Приетите сортове се проверяват официално на редовни интервали. Ако някое от условията за приемане за сертификация вече не се спазва, приемането се отказва и сортът се премахва от списъка. Ако една или повече вторични характеристики на даден сорт от ръж или царевица, опрашван на открито, са променени, описанието в списъка се променя съответно.
5. Тези списъци и измененията, направени в тях, се изпращат на Комисията, която съобщава за тях на другите държави-членки.
Член 7
1. Държавите-членки изискват при процедурите за контрол на сортовете и при самоопрашените линии царевица и за контрола на семена за сертификация, пробите да се взимат официално, съгласно подходящи методи.
2. За проверката на семена за сертификация пробите се взимат от хомогенни партиди; максималното тегло на партида и минималното тегло на проба са дадени в приложение III.
Член 8
1. Държавите-членки изискват базовите семена и сертифицираните семена от всички категории да се търгуват само на достатъчно хомогенни партиди и в затворени опаковки, както е предвидено в членове 9 и 10, със затварящо устройство и маркиране.
2. Държавите-членки могат, при търговията на малки количества за крайния потребител, да предвиждат дерогации от разпоредбите на параграф 1 по отношение на опаковането, запечатването и маркирането.
Член 9
1. Държавите-членки изискват опаковките на базовите семена и на сертифицираните семена от всички видове да бъдат запечатани официално по начин, по който да не бъдат отворени без нарушаване системата на затваряне и така, че да не могат да бъдат използвани повторно.
2. Опаковките не се запечатват повторно, освен по официален път. При повторно запечатване на опаковките съгласно член 10, параграф 1, това трябва да се посочи на етикета, както и дата на повторното запечатване и отговорния орган.
Член 10
1. Държавите-членки изискват по отношение на тези опаковки базовите и сертифицирани семена от всички категории:
а.)
да бъдат с официален етикет от външната страна, съответстващ на условията, определени в приложение IV, както и надписите да бъдат на един от официалните езици на Общността. Цветът на етикета трябва да е бял за базовите семена, син за сертифицираните семена и за сертифицирани семена първо размножение и червен за сертифицирани семена от второ размножение; при търговията между държавите-членки на етикета се посочва датата, на която е сложен официалният печат; ако при случаи, предвидени в член 4, параграф 1, буква а) и параграф 2, базовите семена от царевица не отговарят на условията, посочени в приложение II по отношение на кълняемостта, този факт трябва да е отбелязан на етикета.
б)
да съдържат официален документ с цвят, който е същият като цвета на етикета, съдържащ същата информация като тази, изискуема съгласно приложение IV за етикета; такъв документ не е необходим, ако информацията е напечатана по неизличим начин на опаковката.
2. Държавите-членки могат:
а)
да изискват във всички случаи датата, на която официалният печат е бил положен, да бъде поставена на етикета;
б)
да гарантират, че за малките опаковки са предвидени дерогации от разпоредбите на параграф 1.
Член 11
Настоящата директива не засяга правото на държавите-членки да изискват в случаи, различни от предвидените в член 4, контейнерите с базови или сертифицирани семена от всички категории, независимо дали семената са били произведени на собствената им територия или внесени, да носят етикет на доставчика, ако е нужно семената да бъдат търгувани в границите на тяхната територия.
Член 12
Държавите-членки изискват на официалния етикет или на етикета на доставчика, както на контейнера или в него, да бъде отбелязано всяко химическо третиране, на което са били подложени базовите семена или сертифицираните семена.
Член 13
1. Държавите-членки могат да разрешат семената от зърнените култури да се търгуват под формата на специфични смески семена от различни сортове, при положение, че компонентите от смеските преди смесването, са съобразени с правилата за търговията, прилагани към тях.
2. Разпоредбите на членове 8, 9 и 11 се прилагат, както и тези от член 10, с изключение на тези за смеските семена, чийто етикет е зелен.
Член 14
1. Държавите-членки гарантират, че базовите семена и сертифицираните семена от всички видове, които са били официално сертифицирани и чиито контейнери са били официално маркирани и запечатани съгласно настоящата директива, не са предмет на ограниченията за търговията по отношение на характеристиките им, условията за изпитването им, търговията и запечатването им, различни от тези, които са посочени в настоящата директива.
2. Държавите членки могат:
а)
да ограничат търговията със сертифицирани семена от овес, ечемик, ориз, пшеница или пшеница спелта до тази на първо размножение;
б)
до въвеждането на общ каталог на сортовете, което трябва да стане не по-късно от 1 януари 1970 г., да ограничат търговията със семена от зърнени култури до тези сортове, които са включени в национален списък, основан на значението им за отглеждане и използване на тяхна територия; условията за включване в този списък са същите за сортовете, които идват от други държави-членки, както за вътрешните сортове.
Член 15
Държавите-членки предвиждат, че семената от зърнени култури, получени пряко от базови семена или от сертифицирани семена от първо размножение, сертифицирани в една държава-членка и добити в друга държава-членка или в трета страна, трябва да се считат за еквивалентни на сертифицирани семена или на сертифицирани семена от първо или второ размножение, ако тези семена са добити в държавата, която е произвела базовите семена или сертифицирани семена от първо размножение и ако те са били инспектирани в съответствие с условията, посочени в приложение I и ако официалните изпитвания са показали, че условията, съдържащи се в приложение II за сертифицирани семена или сертифицирани семена от първо или второ размножение, са спазени.
Член 16
1. Съветът с квалифицирано мнозинство, по предложение на Комисията, решава дали:
а)
в случая, предвиден в член 15, полевите инспекции в трети страни отговарят на условията, съдържащи се в приложение I;
б)
реколтата от семена от зърнени култури, получени в трета страна, която може да даде същите гаранции относно характеристиките им и условията за тяхното изпитване, за гарантиране на идентичността им, маркировката и контрола, са еквивалентни по отношение на тези показатели спрямо базовите семена, сертифицираните семена или сертифицирани семена първо или второ размножение, получени в Общността и отговарящи на разпоредбите на настоящата директива.
2. До вземането на решение съгласно параграф 1 от страна на Съвета, държавите-членки могат да вземат сами такива решения. Това право се погасява на 1 юли 1969 г.
Член 17
1. С цел премахване на всякакви временни затруднения в общото снабдяване с базови или сертифицирани семена от всички видове, които настъпват в една или повече държави-членки и които не могат да бъдат преодолени в Общността, Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 21, разрешава на една или повече от държавите-членки да допускат за определен период търговията със семена в такива количества, които отговарят на по-малко строги изисквания.
2. За категориите семена от всеки даден сорт или самоопрашена линия официалният етикет е този, предвиден за съответната категория; във всички останали случаи цветът на официалния етикет трябва да бъде тъмно жълт. Етикетът винаги съдържа информация в потвърждение на това, че въпросните семена са от категория, която отговаря на по-малко строги изисквания.
Член 18
Настоящата директива не се прилага по отношение на зърнените култури, предназначени за износ в трети страни.
Член 19
Държавите-членки вземат подходящите мерки за провеждане на официални инспекции на семената от зърнени култури по време на търговията с тях, най-малко чрез вземане на проби, с цел удостоверяване спазването на изискванията на настоящата директива.
Член 20
1. В рамките на Общността се определят сравнителни опитни полета, върху които всяка година се извършва последваща проверка на пробите от базови семена и сертифицирани семена от всички видове, взети по време на контролно пробовземане; тези полета подлежат на инспекция от Комитета, предвиден в член 21.
2. Тези сравнителни изпитвания трябва, през първия етап, да се ползват за хармонизиране на техническите методи за сертификация, за да се получат еквивалентни резултати. С постигането на тази цел, годишни доклади за постигнатия напредък се изготвят за сравнителните изпитвания и се изпращат като поверителни до държавите-членки и до Комисията. Комисията, в съответствие с процедурата, установена в член 21, определя дата за първия доклад.
3. Комисията, в съответствие с процедурата, установена в член 21, приема нужните разпоредби за организиране провеждането на сравнителни изпитвания. Семената за зърнени култури, добити в трети страни, могат да бъдат включени в провежданите сравнителни изпитвания.
Член 21
1. Когато трябва да се следва процедурата, посочена в този член, въпросите се отнасят от председателя, по негова собствена инициатива или по молба на представител на държавата-членка, до Постоянния комитет по семена и посадъчен материалза земеделие, градинарство и горско стопанство (оттук нататък наричан „Комитета“), създаден с Решение на Съвета от 14 юни 1966 г. (2).
2. В рамките на Комитета гласовете на държавите-членки се претеглят съгласно член 148, параграф 2 от Договора. Председателят не гласува.
3. Представителите на Комисията изпращат проект на мерките, които трябва да бъдат приети. Комитетът представя становище относно тези мерки в рамките на срок, определен от председателя в зависимост от спешността на проблема. За становището е необходимо мнозинство от 12 гласа.
4. Комисията приема мерки, които се прилагат незабавно. Все пак, ако те не съответстват на становището на Комитета, те незабавно се съобщават от Комисията на Съвета. В такъв случай Комисията може да отсрочи прилагането на приетите от нея мерки за не повече от един месец от датата на това съобщаване.
Съветът с квалифицирано мнозинство може да вземе различно решение в рамките на един месец.
Член 22
Освен ако не е предвидено друго в приложение II, параграф 2 по отношение на устойчивостта към вредителите, настоящата директива не засяга разпоредбите от националното законодателство, обосновани с оглед защитата на здравето и живота на хората и животните, защитата на растенията, или закрилата на индустриалната и търговската собственост.
Член 23
Държавите-членки не по-късно от 1 юли 1968 г. въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с разпоредбите на член 14, параграф 1 и не по-късно от 1 юли 1969 г. - тези, които са необходими, за да се съобразят с другите разпоредби на настоящата директива и нейните приложения. Те незабавно информират Комисията за това.
Член 24
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 14 юни 1966 година.
DIRECTIVA DO CONSELHO de 14 de Junho de 1966 relativa à comercialização de sementes de cereais
(66/402/CEE)
O CONSELHO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Económica Europeia e, nomeadamente, os seus artigos 43°. e 100°.,
Tendo em conta a proposta da Comissão,
Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu (1),
(1) JO n°. 109 de 9.7.1964, p. 1760/64.
Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social,
Considerando que la produção de cereais ocupa um lugar importante na agricultura da Comunidade Económica Europeia;
Considerando que na cultura de cereais a obtenção de resultados satisfatórios dependem em longa medida da utilização de sementes adequadas; que com essa finalidade alguns Estados- membros limitaram, desde há algum tempo, a comercialização de sementes de cereais à das sementes de alta qualidade; que beneficiaram do resultado dos trabalhos de selecção sistemática das plantas prosseguidos desde há várias dezenas de anos tendo conseguido obter de tipos e variedades de cereais suficientemente estáveis e homogéneas cujas características permitem antever vantagens substanciais para as utilizações previstas;
Considerando que será obtida na Comunidade maior produtividade em matéria de cultura de cereais através da aplicação pelos Estados-membros de regras unificadas a tão rigorosas quanto possível no que respeita à escolha das variedades admitidas na comercialização;
Considerando, todavia, que limitar o comércio a certas variedades só se justifica na medida em que exista simultaneamente para o agricultor a garantia de que obterá sementes desses mesmos tipos e variedades;
Considerando que, para isso, certos Estados-membros aplicam sistemas de certificação que têm por objectivo garantir a identidade e a pureza das variedades através do controlo oficial;
Considerando que tais sistemas existem já no plano internacional; que a organização das Nações Unidas para a Alimentação e a Agricultura recomendou normas mínimas em relação à certificação de sementes de milho nos países europeus e mediterrâneos; que, além disso, a Organização de Cooperação o Desenvolvimento Económicos definiu um sistema de certificação varietal das sementes de plantas forrageiras, destinadas ao comércio internacional;
Considerando que convém estabelecer em relação à Comunidade um sistema de certificação unificado baseado nas experiências adquiridas através da aplicação dos sistemas acima referidos;
Considerando que convém que um sistema tal seja aplicável ao Comércio tanto entre os Estados- membros como nos mercados nacionais;
Considerando que, regra geral, as sementes de cereais só devem poder ser comercializadas se, de acordo com as regras de certificação, tiverem sido oficialmente examinadas e certificadas como sementes de base ou sementes certificadas; que a escolha das expressões técnicas «sementes de base» e «sementes certificadas» se baseia na terminologia internacional já existente;
Considerando que convém que as sementes de cereais não comercializadas sejam excluídas do campo de aplicação das regras comunitárias dada a sua fraca importância económica; que não deve ser afectado o direito de os Estados-membros as submeterem a prescrições especiais;
Considerando que convém não aplicar as regras comunitárias às sementes de que existe a prova de que se destinam à exportação para países terceiros;
Considerando que, para melhorar na Comunidade a qualidade exterior das sementes de cereais, devem ser previstas certas condições no que respeita à pureza especifica e à faculdade germinativa e ao estado sanitário;
Considerando que para assegurar a identidade das sementes devem ser fixadas regras comunitárias relativas à embalagem, à colheita de amostras, ao fecho e marcação; que, para isso, nas etiquetas devem constar as indicações necessárias para o exercício do controlo oficial, bem como a informação para o agricultor e se deve evidenciar o carácter comunitário da certificação;
Considerando que certos Estados-membros têm necessidade de misturas de sementes de cereais de várias espécies, para utilizações especiais; que, para atender a essas necessidades, os Estados-membros devem ser autorizados a admitir tais misturas sob certas condições;
Considerando que, para se garantir que, na comercialização serão respeitadas as condições relativas à qualidade das sementes e das disposições que asseguram a sua identidade, os Estados-membros devem prever disposições adequadas de controlo;
Considerando que as sementes que obedecem a essas condições só devem ser submetidas a restrições de comercialização previstas pelas regras comunitárias, sem prejuízo da aplicação do artigo 36°. do Tratado, fora dos casos em que as regras comunitárias prevêem tolerâncias em relação aos organismos prejudiciais;
Considerando que convém, numa primeira fase e até ao estabelecimento de um catálogo comum de variedades, que nessas restrições se inclua nomeadamente o direito de os Estados-membros limitarem a comercialização das sementes à comercialização das variedades que tenham um valor de cultura e de utilização relativamente ao seu território;
Considerando que é necessário que, sob certas condições, se reconheça a equivalência entre as sementes multiplicadas noutro país a partir de sementes certificadas num Estado-membro e as sementes multiplicadas nesse Estados-membro;
Considerando, por outro lado, que convém prever que as sementes de cereais produzidas em países terceiros só possam ser comercializadas na Comunidade se oferecerem as mesmas garantias das sementes oficialmente certificados na Comunidade e em conformidade com as regras comunitárias;
Considerando que, para períodos em que surjam dificuldades de aprovisionamento de sementes certificadas das diferentes categorias, é conveniente admitir provisoriamente sementes que satisfaçam requisitos menos exigentes;
Considerando que, a fim de harmonizar os métodos técnicos de certificação dos diferentes Estados-membros e para futuramente se poder comparar as sementes certificadas no interior da Comunidade e as provenientes de países terceiros, é conveniente que se estabeleçam campos comparativos comunitários nos Estados-membros para que se possam controlar anualmente a posteriori as sementes das diferentes categorias de «sementes certificadas»;
Considerando que convém confiar à Comissão a tarefa de tomar certas medidas de aplicação; que para facilitar a execução das medidas previstas convém que se defina um procedimento que instaure estreita cooperação entre os Estados- membros e a Comissão, no âmbito de um Comité Permanente das Sementes e Propágulos Agrícolas, Hortícolas e Florestais,
ADOPTOU A PRESENTE DIRECTIVA:
Artigo 1°.
A presente directiva diz respeito às sementes de cereais comercializadas na Comunidade.
Artigo 2°.
1. Na acepção da presente directiva deve entender-se por:
A. Cereais: As plantas das espécies seguintes:
Avena sativa L. // Aveia
Hordeum distichum L. // Cevada dística
Hordeum polystichum L. // Cevada exástica
Oryza sativa L. // Arroz
Secale cereale L. // Centeio
Triticum aestivum L. // Trigo mole
Triticum durum L. // Trigo duro
Triticum spelta L. // Espelta
Zea maís L. // Milho
B. Variedades, híbridos e linhas puras do milho:
a) Variedade de polinização livre: variedade com suficiente homogeneidade e estabilidade;
b) Linha pura: linha suficientemente homogénea e estável obtida ou por autofecundação artificial acompanhada de selecção durante várias gerações sucessivas, ou por operações equivalentes;
c) Híbridos simples: primeira geração de um cruzamento entre duas linhas puras, definido pelo obtentor;
d) Híbrido duplo: primeira geração de um cruzamento entre dois híbridos simples, definido pelo obtentor;
e) Híbrido trilíneo: primeira geração de um cruzamento entre uma linha pura e um híbrido simples definido pelo obtentor;
f) Híbrido «Top Cross»: primeira geração de um cruzamento entre uma linha pura ou um híbrido simples e uma variedade de polinização livre, definido pelo obtentor;
g) Híbrido intervarietal: primeira geração de um cruzamento entre plantas de sementes de base de duas variedades de polinização livre definido pelo obtentor.
C. Sementes de base (aveia, cevada, arroz, trigo, espelta, centeio): as sementes,
a) Produzidas sob responsabilidade do obtentor de acordo com as regras de selecção de manutenção no que respeita à variedade;
b) Previstas para a produção de sementes, quer da categoria «sementes certificadas», quer das categorias «sementes certificadas da primeira geração» ou «sementes certificadas da segunda reprodução»;
c) Que, sob reserva do disposto na alínea a) o n°. 1 do artigo 4°. satisfazem as condições previstas nos Anexos I e II relativas às sementes de base, e
d) Em relação às quais se verificou, em exame oficial, que se cumpriram as condições referidas.
D. Sementes de base (milho):
1. De variedades de polinização livre: as sementes,
a) Produzidas sob a responsabilidade de um obtentor de acordo com as regras da selecção de manutenção no que respeita à variedade;
b) Destinadas à produção de sementes da categoria «sementes certificadas» dessa variedade, de híbridos «Top Cross» ou de híbridos intervarietais;
c) Que, sob reserva do disposto no artigo 4°. satisfazem as condições previstas nos Anexos I e II relativos às sementes de base, e
d) Em relação às quais se verificou, em exame oficial, que se cumpriram as referidas condições.
2. De linhas puras: as sementes,
a) Que, sob reserva do disposto no artigo 4°. satisfazem as condições previstas nos Anexos I e II relativos às sementes de base, e
b) Em relação às quais se verificou, em exame oficial, que se cumpriram as referidas condições.
3. De híbridos simples: as sementes,
a) Destinadas à produção de híbridos duplos, híbridos trilíneos, ou híbridos «Top Cross»;
b) Que, sob reserva do disposto no artigo 4°., satisfazem as condições previstas nos Anexos I e II relativas às sementes de base e
c) Em relação às quais se verificou, em exame oficial, que se satisfazarem as referidas condições.
E. Sementes certificadas (centeio, milho): as sementes,
a) Directamente provenientes de sementes de base;
b) Destinadas a outra produção diferente das sementes de cereais;
c) Que, sob reserva do disposto na alínea b) do n°. 1 do artigo 4°. e n°. 2 do mesmo artigo, satisfazem as condições previstas nos Anexos I e II relativos às sementes certificadas, e
d) Em relação às quais se constatou, em exame oficial, que se satisfizeram as referidas condições.
F. Sementes certificadas da primeira geração (aveia, cevada, arroz, trigo, espelta): as sementes,
a) Directamente provenientes de sementes de base de uma variedade determinada;
b) Destinadas, quer à produção de sementes da categoria «sementes certificadas da segunda geração», quer a outra produção diferente da de sementes de cereais;
c) Que satisfazem as condições previstas nos Anexos I e II relativos às sementes certificadas da primeira geração, e
d) Em relação às quais se constatou, em exame oficial, que se satisfizeram as condições referidas.
G. Sementes certificadas da segunda geração (aveia, cevada, arroz, trigo, espelta): as sementes,
a) Directamente provenientes, ou de sementes de base, ou de sementes certificadas da primeira geração duma variedade determinada,
b) Destinadas a outra produção diferente da de sementes de cereais;
c) Que satisfazem as condições previstas nos Anexos I e II relativos às sementes certificadas da segunda geração, e
d) Em relação às quais se constatou, em exame oficial, que satisfizeram as referidas condições.
H. Disposições oficiais: as disposições adoptadas,
a) Pelas autoridades de um Estado, ou,
b) Sob a responsabilidade de um Estado, por pessoas colectivas de direito público ou privado, ou,
c) Em relação a actividades auxiliares, igualmente sob controlo de um Estado, por pessoas singulares ajuramentadas,
na condição de que as pessoas referidas nas alíneas b) e c) não usufruam, em proveito próprio, do resultado dessas disposições.
2. Os Estados-membros podem:
a) Incluir várias gerações na mesma categoria de sementes de base e subdivisir essa categoria de acordo com as gerações;
b) Determinar que os exames oficiais relativos à faculdade germinativa e à pureza específica não sejam efectuados em todos os lotes na altura da certificação, salvo se existirem dúvidas á cerca do cumprimento das condições previstas na matéria no Anexo II.
Artigo 3°.
1. Os Estados-membros determinarão que as sementes de cereais só podem ser comercializadas se forem oficialmente certificadas «sementes de base», «sementes certificadas», «sementes certificadas da primeira geração», ou «sementes certificadas da segunda geração» e se satisfizerem as condições previstas no Anexo II.
2. Os Estados-membros definem relativamente à certificação e à comercialização, o teor de humidade máximo das sementes e das sementes certificadas de qualquer natureza.
3. Os Estados-membros velarão que os exames oficiais das sementes sejam efectuados de acordo com os métodos internacionais usuais, na medida em que tais métodos existam.
4. Os Estados- membros podem determinar derrogações às disposições dos nos. 1 e 2:
a) Para sementes de selecção de gerações anteriores às sementes de base;
b) Para ensaios ou para fins científicos;
c) Para trabalhos de selecção;
d) Relativamente a sementes em bruto comercializadas tendo em vista o acondicionamento desde que a identidade dessas sementes esteja garantida.
Artigo 4°.
1. Os Estados-membros podem, todavia, autorizar, em derrogação ao disposto no artigo 3°.,
a) A certificação oficial e comercialização das sementes de base que não obedeçam às condições previstas no Anexo II, no que respeita a faculdade germinativa; com este fim serão tomadas todas as disposições úteis, para que o fornecedor garanta uma determinada faculdade germinativa, a qual, para efeitos de comercialização, deverá vir indicada em etiqueta especial de que constem o nome e o endereço do respectivo fornecedor e o número de referência do lote;
b) No interesse de um aprovisionamento rápido de sementes de milho, a certificação oficial ou a admissão oficial e a comercialização até ao primeiro destinatário comercial de sementes das categorias «sementes de base», «sementes certificadas» em relação às quais não esteja terminado o exame oficial destinado a controlar o cumprimento das condições previstas no Anexo II relativamente à faculdade germinativa. A certificação será concedida mediante a apresentação de um relatório de análise provisório das sementes e na condição de que sejam indicados o nome e o endereço do primeiro destinatário; todas as disposições úteis serão tomadas para que o fornecedor garanta a faculdade germinativa verificada aquando da análise provisória; a indicação desta faculdade germinativa deve constar, para efeito de comercialização, de uma etiqueta especial de que constem o nome e o endereço do fornecedor e o número de referência do lote.
Essas disposições não se aplicam às sementes importadas de países terceiros, salvo nos casos previstos no artigo 15°. no que respeita à reprodução fora da Comunidade.
2. Para as sementes de milho, os Estados-membros podem baixar a taxa mínima da faculdade germinativa prevista no Anexo II até ao limite de 85%, relativamente ao valor correspondente para as sementes puras.
Artigo 5°.
No respeitante às condições previstas nos Anexos I e II, os Estados-membros podem fixar condições suplementares ou mais rigorosas para a certificação da sua produção própria.
Artigo 6°.
1. Cada Estado-membro elaborará uma lista das variedades de cereais admitidos oficialmente à certificação no seu território.
2. Só é admitida uma variedade à certificação se se verificar através de exames oficiais ou oficialmente controlados, efectuadas nomeadamente em cultura durante 2 anos sucessivos, e, em relação ao centeio e às variedades de milho de polinização livre, durante 3 anos sucessivos,
a) Relativamente à aveia, à cevada, ao arroz, ao trigo e à espelta, que a variedade tem homogeneidade e estabilidade suficientes; a lista indicará as principais características morfológicas ou fisiológicas que permi tem identificar a variedade;
b) Em relação ao centeio e às variedades de milho de polinização que a variedade é suficientemente homogénea e estável; a lista indicará as principais características morfológicas ou fisiológicas que permitem distinguir entre elas as variedades de plantas provenientes directamente de sementes da categoria «sementes certificadas»;
c) Em relação às variedades híbridas de milho, que as linhas puras de base são suficientemente homógeneas e estáveis e que a variedade é o resultado de cruzamentos definidos pelo obtentor; a lista indicará as principais características morfológicas ou fisiológicas que permitem distinguir entre elas as variedades de plantas provenientes directamente de sementes da categoria «sementes certificadas». Se for pedida a certificação como sementes de base para os componentes genealógicos dos híbridos, das variedades sintéticas e similares, deve ser indicada a descrição, das principais características morfológicas ou fisiológicas desses progenitores.
3. Relativamente aos híbridos e às variedades sintéticas, os componentes genealógicos são comunicados aos serviços responsáveis pela admissão e pela certificação. Os Estados-membros velarão por que o exame e a descrição dos componentes genealógicos sejam mantidos confidenciais a pedido do obtentor.
4. As variedades admitidas são legalmente e oficialmente controladas. Se alguma das condições da admissão à certificação já não estiver preenchida, a admissão é adiada e a variedade é eliminada da lista. Quando haja alteração de uma ou várias características secundárias de uma variedade de centeio ou de milho de polinização livre, a descrição na lista é imediatamente alterada.
5. A lista e as diversas alterações serão imediatamente notificadas à Comissão que as comunicará aos outros Estados-membros.
Artigo 7°.
1. Os Estados-membros determinarão que, durante o processo de controlo das variedades bem como das linhas puras de milho e durante o exame das sementes para certificação, as amostras sejam colhidas oficialmente, de acordo com métodos adequados.
2. Durante o exame das sementes para certificação, as amostras serão colhidas em lotes homogéneos; o peso máximo de cada lote e o peso mínimo das amostras estão definidos no Anexo III.
Artigo 8°.
1. Os Estados-membros determinarão que sementes de base e sementes certificadas de qualquer natureza apenas podem ser comercializadas em remessas suficientemente homogéneas e em embalagens fechadas, munidas, de acordo com o disposto nos artigos 9°. e 10°., de um sistema de fecho e de marcação.
2. Relativamente à comercialização de pequenas quantidades no utilizador final, os Estados-membros podem determinar derrogações ao disposto no n°. 1 no que respeita à embalagem, sistema de fecho e marcação.
Artigo 9°.
1. Os Estados-membros determinarão que as embalagens de sementes de base de sementes certificadas de qualquer natureza sejam fechadas oficialmente de modo que o sistema de fecho seja deteriorado pela abertura da embalagem e não possa ser recolocado.
2. Apenas oficialmente se pode proceder a novo fecho. Neste caso far-se-á também referência na etiqueta prevista no n°. 1 do artigo 10°., à nova operação de fecho, à data e ao serviço.
Artigo 10°.
1. Os Estados-membros determinarão que as embalagens de sementes de base, de sementes certificadas de qualquer natureza
a) Sejam portadoras, no exterior, de uma etiqueta oficial em conformidade com o Anexo IV, redigida numa das línguas oficiais da Comunidade; a sua fixação será assegurada pelo sistema de fecho oficial; a etiqueta para as sementes de base; azul para as sementes certificadas e sementes certificadas da primeira geração e vermelha para as certificadas da segunda geração no comércio entre os Estados-membros a etiqueta indicará a data do fecho oficial; se, no caso previsto no n°. 1, alínea a), e no n°. 2 do artigo 4°. as sementes de base e as sementes certificadas de milho não obedecer às condições e constantes do Anexo II, em relação à faculdade germinativa, disso se fará menção na etiqueta.
b) Contenham, no interior, instruções oficiais sobre a cor da etiqueta, reproduzindo as indicações constantes do Anexo IV relativamente à etiqueta; serão dispensadas essas instruções quando as indicações estiverem impressas de maneira indelével na embalagem.
2. Os Estados-membros podem:
a) Determinar que a etiqueta deve indicar, em todos os casos, a data de fecho oficial;
b) Prever derrogações às disposições do n°. 1, relativamente às pequenas embalagens.
Artigo 11°.
Não será prejudicado o direito dos Estados-membros de determinar que as embalagens de sementes de base, de sementes certificadas de qualquer natureza de produção nacional ou importadas, com vista à comercialização no seu território, estejam noutros casos diferentes dos previstos no artigo 4°., de uma etiqueta do fornecedor.
Artigo 12°.
Os Estados-membros determinarão que qualquer tratamento químico das sementes de base, das sementes certificadas de qualquer natureza seja indicada ou na etiqueta oficial, ou na etiqueta do fornecedor e na embalagem ou no interior desta.
Artigo 13°.
1. Os Estados-membros podem permitir que sementes de cereais sejam comercializadas na forma de mistura de sementes de diferentes espécies desde que os componentes da mistura satisfaçam, antes da mistura, as regras da comercialização aplicáveis.
2. São aplicáveis as disposições dos artigos 8°., 9°. e 11°. bem como do artigo 10°., sob reserva, todavia, de que seja de cor verde a etiqueta relativa às misturas.
Artigo 14°.
Os Estados-membros velarão por que as sementes de base e as sementes certificadas de qualquer natureza, oficialmente certificadas e cuja embalagem tenha sido marcada e fechada em conformidade com as disposições da presente Directiva, sejam submetidas apenas às restrições de comercialização previstas na presente Directiva no que respeita às características, às disposições do exame, à marcação e ao fecho.
2. Os Estados-membros podem:
a) Limitar a comercialização das sementes certificadas da aveia, cevada, arroz, trigo, ou espelta, às da primeira geração;
b) Limitar a comercialização das sementes de cereais às sementes de variedades inscritas numa lista nacional baseada no valor cultural e de utilização para o seu território até que possa entrar em vigor um catálogo comum das variedades, devendo essa entrada em vigor ocorrer, o mais tardar até 1 de Janeiro de 1970; as condições de inscrição nesta lista são, em relação às variedades provenientes de outros Estados-membros, as mesmas das variedades nacionais.
Artigo 15°.
Os Estados-membros determinarão que as sementes de cereais provenientes directamente de sementes de base certificadas num Estado-membro ou de sementes certificadas da primeira geração e produzidas noutro Estado-membro ou num país terceiro sejam equivalentes às sementes certificadas ou às sementes certificadas da primeira ou da segunda geração, na condição de que tenham sido colhidas no Estado em que se produziram ou as sementes de base ou as sementes certificadas da primeira geração e de que tenham sido submetidas no campo da produção a uma inspecção de campo que satisfaça às condições previstas no Anexo I e se tiver sido verificado, através de um exame oficial, que se observaram as condições previstas no Anexo II relativamente às sementes certificadas ou às sementes certificadas da primeira ou da segunda geração.
Artigo 16°.
1. O Conselho, por proposta da Comissão, deliberando por maioria qualificada, verificará:
a) Se, no caso previsto no artigo 15°., as inspecções de campo num país terceiro às condições previstas no Anexo I,
b) Se as sementes de cereais produzidas num país terceiro e que ofereçam as mesmas garantias quanto às suas características bem como às disposições adoptadas relativamente ao seu exame para assegurar a sua identidade, para a sua marcação e para o seu controlo, são, neste aspecto, equivalentes às sementes de base, às sementes certificadas ou às sementes certificadas da primeira ou da segunda geração produzidas na Comunidade e estão em conformidade com as disposições da presente Directiva.
2. Enquanto o Conselho se não tiver pronunciado, em conformidade com as disposições do n°. 1, podem os próprios Estados-membros proceder às verificações previstas no referido n°. 1. Este direito caducará em 1 de Janeiro de 1969.
Artigo 17°.
1. A fim de eliminar dificuldades passageiras de aprovisionamento geral em sementes de base, ou em sementes certificadas de qualquer natureza que surjam pelo menos num Estado-membro e insuperáveis no interior da Comunidade, a Comissão pode autorizar um ou vários Estados-membros, de acordo com o procedimento previsto no artigo 21°., a admitir no comércio, por um período por ela determinado, sementes de uma categoria que satisfaça requisitos menos exigentes.
2. Quando se tratar de uma categoria de sementes duma variedade ou duma linha pura determinada, a etiqueta oficial será a prevista para a categoria correspondente e, nos restantes casos, será amarelo escuro. A etiqueta indicará sempre que se trata de sementes de uma categoria que satisfaça requisitos menos exigentes.
Artigo 18°.
A presente Directiva não se aplicará as sementes de cereais de que se provar destinarem-se à exportação para países terceiros.
Artigo 19°.
Os Estados-membros adoptarão todas as disposições úteis que permitam que durante a comercialização seja efectuado, pelo menos por sondagem, o controlo oficial de sementes de cereais relativamente ao cumprimento das condições previstas pela presente directiva.
Artigo 20°.
1. São estabelecidos no interior da Comunidade campos comparativos comunitários, nos quais é, em cada ano, executado um controlo a posteriori de amostras de sementes de base e de sementes certificadas de qualquer natureza, recolhidas através de sondagens; esses campos são submetidos ao exame do Comité previsto no artigo 21°.
2. Numa primeira fase, os exames comparativos servirão para harmonizar os métodos técnicos de certificação a fim de obter a equivalência dos resultados. Logo que tenha sido atingido este objectivo, os exames comparativos constarão de um relatório anual de actividade notificado confidencialmente aos Estados-membros e à Comissão. A Comissão, de acordo com o procedimento previsto do artigo 21°., determinará a data em que o relatório é pela primeira vez elaborado.
3. A Comissão adoptará, de acordo com o procedimento previsto no artigo 21°., as disposições necessárias para a execução dos exames comparativos. Podem ser incluídas nos exames comparativos sementes de cereais produzidas em países terceiros.
Artigo 21°.
1. Quando seja feita remissão para o procedimento definido no presente artigo, o Comité Permanente das Sementes e Plantas Agrícolas, Hortícolas e Florestais, instituído pela Decisão do Conselho de 14 de Junho de 1966 (1), adiante designado por «Comité», será chamado a pronunciar-se pelo seu presidente, por iniciativa deste ou a pedido do representante de um Estado-membro.
(1) JO n°. 125 de 11.7.1966, p. 2289/66.
2. No seio do Comité é atribuída aos votos dos Estados-membros a ponderação prevista no n°. 2 do artigo 148°. do Tratado. O presidente não tem direito de voto.
3. O representante da Comissão submeterá a apreciação um projecto das medidas a tomar. O Comité emitirá o seu parecer sobre estas medidas em prazo que o presidente pode fixar um função da urgência das questões submetidas a exame. O Comité pronuncia-se por maioria de doze votos.
4. A Comissão adoptará medidas imediatamente aplicáveis. Todavia, se não estiverem em conformidade com o parecer emitido pelo Comité, estas medidas são comunicadas pela sem demora pela Comissão ao Conselho.
Neste caso, a Comissão pode adiar por um mês, no máximo, a contar desta comunicação, a aplicação das medidas por ela decididas.
O Conselho, deliberando por maioria qualificada, pode adoptar uma decisão diferente no prazo de um mês.
Artigo 22°.
Com reserva das tolerâncias previstas no n°. 2 do Anexo II relativamente à presença de organismos prejudiciais, a presente directiva não prejudica as disposições das legislações nacionais justificadas por motivo de protecção da saúde e da vida das pessoas e dos animais ou da preservação dos vegetais ou de protecção da propriedade industrial ou comercial.
Artigo 23°.
Os Estados-membros porão em vigor até 1 de Julho de 1968, o mais tardar as disposições legislativas regulamentares e administrativas necessárias para o cumprimento às disposições do n°. 1 do artigo 14°. até 1 de Julho de 1969, o mais tardar, as disposições, necessárias para darem cumprimento, às disposições da presente directiva e seus anexos. Disso informarão imediatamente a Comissão.
Artigo 24°.
Os Estados- membros são destinatários da presente directiva.
Feito em Bruxelas em 14 de Junho de 1966.