РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 874/2009 НА КОМИСИЯТА
от 17 септември 2009 година
относно установяване на правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета относно производството пред Службата на Общността за сортовете растения
(преработена версия)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета от 27 юли 1994 г. относно правната закрила на Общността на сортовете растения (1), и по-специално член 114 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1239/95 на Комисията от 31 май 1995 година относно установяване на правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 2100/94 на Съвета относно производството пред Службата на Общността за сортовете растения (2) е бил изменян съществено няколко пъти (3). Поради по-нататъшни изменения и с оглед постигане на яснота посоченият регламент следва да бъде преработен.
(2)
Регламент (ЕО) № 2100/94 („Основният регламент“) установява нова система за правна закрила на Общността на сортовете растения, при която правната закрила на сортовете растения е валидна в цялата Общност.
(3)
Такава система следва се управлява по ефективен начин от Службата на Общността за сортовете растения (Службата), която е подпомагана от службите за проверките при извършването на техническите проверки на съответните растителни сортове и която може да се възползва от услугите на определени национални агенции или от своите подразделения, създадени с тази цел. В тази връзка е задължително да се определят връзките между Службата, нейните подразделения, службите за проверка и националните агенции.
(4)
Службата следва да заплаща на службите за проверка такса, покриваща всички разноски за извършването на техническата проверка от тяхна страна. Административният съвет следва да определи единни методи за изчисляване на разноските.
(5)
Решенията на Службата могат да бъдат обжалвани пред нейното отделение по жалбите. Следва да се приемат разпоредби за дейността на отделението по жалбите. Ако е необходимо, могат да бъдат създавани и други отделения по жалбите от административния съвет.
(6)
Докладите от проверката, извършена на отговорност на органите на държава-членка или на трета държава, която е член на Международния съюз за закрила на нови сортове растения, следва да се считат за достатъчна база за решение.
(7)
Следва да се позволи използването на електронни средства от страна на Службата при подаването на заявки, възражения или жалби и при представянето на документи. Освен това Службата следва да има възможността да издава сертификати за правната закрила на Общността на сортовете растения в електронен формат. Публикуването на информация относно правната закрила на Общността на сортовете растения също следва да бъде възможно по електронен път. И накрая, следва да се позволи електронното съхранение на свързани с производството досиета.
(8)
Председателят на Службата следва да бъде упълномощен да определи всички необходими подробности по отношение на използването на електронни средства за комуникация или съхранение.
(9)
Определени разпоредби на членове 23, 29, 34, 35, 36, 42, 45, 46, 49, 50, 58, 81, 85, 87, 88 и 100 от Основния регламент изрично предвиждат, че подробни правила следва или могат да бъдат създадени за тяхното прилагане. Други подробни правила се създават за същите цели, ако се изисква изясняване.
(10)
Влизането в сила на прехвърлянето на закрилата на Общността на сортовете растения или прехвърляне на правото за това се определя в правилата, свързани с вписването в регистрите.
(11)
Административният съвет на Службата на Общността за сортовете растения е бил консултиран.
(12)
Правилата, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по правна закрила на сортовете растения,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
СТРАНИ В ПРОИЗВОДСТВОТО, СЛУЖБА И СЛУЖБИ ПО ПРОВЕРКИТЕ
ГЛАВА I
Страни в производството
Член 1
Страни в производството
1. Следните лица могат да бъдат страна в производството пред Службата на Общността за сортовете растения, наричана по-нататък „Службата“:
а)
заявителят за правна закрила на Общността на сортовете растения;
б)
лицето, което възразява, посочено в член 59, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2100/94 (наричан по-нататък „Основния регламент“);
в)
титулярят или титулярите на право на закрила на Общността на сортовете растения, наричани по-нататък „титуляр“;
г)
всяко лице, чиято заявка или молба е предпоставка за решение, което се взема от службата.
2. Службата може, въз основа на писмена молба, да допусне до участие в производството всяко лице, различно от лицата, посочени в параграф 1, което е пряко и лично заинтересовано.
3. Всяко физическо или юридическо лице, както и всеки орган, приравнен на юридическо лице, според законодателството, приложимо към него, се счита за лице по смисъла на параграфи 1 и 2.
Член 2
Определяне на страните в производството
1. Всяка страна в производството се определя чрез нейното име и адрес.
2. Имената на физически лица се посочват чрез фамилното име на лицето и малките му имена. Имената на юридическите лица, а също и на предприятия или търговски дружества се указват чрез техните официални наименования.
3. Адресите съдържат цялата релевантна административна информация, включително името на държавата, в която пребивава страната в производството или където е разположено нейното седалище или тя е установена. Препоръчително е да бъде указан само един адрес за всяка страна в производството; в случай че са указани няколко адреса, само адресът, отбелязан на първо място, се взема предвид, освен ако страната в производството определи един от другите адреси като адрес за връзка.
Председателят на Службата определя подробностите относно адреса, включително и всякаква релевантна информация във връзка с други комуникационни връзки за пренос на данни.
4. Когато юридическо лице е страна в производството, то също се указва чрез име и адрес на физическо лице, юридически представящо страната в производството по силата на съответното национално законодателство. Разпоредбите на параграф 2 се прилагат mutatis mutandis спрямо това физическо лице.
Службата може да разреши дерогации от разпоредбите на първото изречение на първа алинея.
5. Когато Комисията или държава-членка е страна в производството, тя посочва представител за всяко производство, в което участва.
Член 3
Езици на страните в производството
1. Език, който е официален език на Европейския съюз, избран от страна в производството, за използване в документите, които са изпратени първо до Службата и подписани с цел подаване, се използва от страната в производството до произнасяне окончателно решение от Службата.
2. Ако страна в производството изпрати документ, подписан за тази цел от нея на който и да е друг официален език на Европейския съюз, различен от този, който следва да се използва съгласно параграф 1, документът се счита за получен, когато Службата притежава негов превод, предоставен от други служби. Службата може да разреши дерогация от това изискване.
3. Ако при устното производство страна използва език, различен от официалния език на Европейския съюз, използван от компетентните членове от персонала на Службата, от други страни в производството, или и от двете, като език използван от нея, тя е длъжна да осигури симултанен превод на този официален език. Ако това не е направено, устното производство може да продължи на езиците, използвани от компетентните членове от персонала на Службата и от другите страни в производството.
Член 4
Езици при устно производство и при събиране на доказателства
1. Всяка страна в производството, всеки свидетел или експерт, който дава показания по време на устно производство, може да използва всеки от официалните езици на Европейския съюз.
2. Ако събирането на доказателства, посочено в параграф 1, е допуснато по искане на страна в производството, тогава, ако страна в производството, свидетел или експерт, не може да се изрази по подходящ начин на някой от официалните езици на Европейския съюз, той може да бъде изслушан само ако страната, която е направила искането, осигури превод на езиците, използвани заедно от всички страни в производството или, при липса на такъв, от членовете на персонала на Службата.
Службата може да разреши дерогации от първа алинея.
3. Изявленията, направени от членовете на персонала на Службата, от страни в производството, свидетели или експерти на един от официалните езици на Европейския съюз по време на устното производство или при събирането на доказателства, се включват в протокола на съответния използван език. Изказвания, направени на друг език, се включват на езика, използван от членовете на персонала на Службата.
Член 5
Превод на документите на страните в производството
1. Ако страна в производството изпрати документ на език, различен от официалните езици на Европейския съюз, Службата може да изиска превода на получените документи да бъде направен от страната в производството на езика, който следва да бъде използван от тази страна или от компетентните членове на персонала на Службата.
2. Когато преводът на документ се депозира или следва да бъде депозиран от страна в производството, Службата може да изиска депозирането на свидетелство, в рамките на период, в който тя може да определи, че преводът отговаря на оригиналния текст.
3. Ако преводът, посочен в параграф 1 и свидетелството, посочено в параграф 2 не са депозирани, се счита, че документът не е получен от Службата.
ГЛАВА II
Служба
Раздел 1
Комитети на Службата
Член 6
Квалификация на членовете на комитетите
1. Комитетите, посочени в член 35, параграф 2 от Основния регламент, са съставени, по усмотрение на председателя на Службата, или от лица само с юридическа или само с техническа квалификация, или от лица с техническа квалификация и лица с юридическа квалификация.
2. Лицето с техническа квалификация притежава диплома или е придобило признат опит в областта на ботаниката.
3. Лицето с юридическа квалификация притежава диплома по право или е придобило признат опит в областта на интелектуалната собственост или регистрацията на растителни сортове.
Член 7
Решения на комитетите
1. Комитетите, освен вземането на решенията, посочени в член 35, параграф 2 от Основния регламент, се занимават и със:
-
несуспензивния ефект на решение, съгласно член 67, параграф 2 от Основния регламент,
-
преюдициално ревизиране съгласно член 70 на Основния регламент,
-
restituo in integrum съгласно член 80 от Основния регламент, и
-
разпределението на разноските съгласно член 85, параграф 2 от Основния регламент и член 75 от настоящия регламент.
2. Решенията на комитетите се вземат с мнозинство от техните членове.
Член 8
Правомощия на членовете на комитетите
1. Комитетите определят един от своите членове за докладчик, който действа от името на съответния комитет.
2. Докладчикът упражнява следните правомощия:
а)
изпълнява задълженията, съгласно член 25 и контролира изпращането на докладите от службите за проверка, посочени в членове 13 и 14;
б)
проследява процедурата в рамките на Службата, включително съобщаване на всяка нередност, която следва да се отстрани от страна в производството и определянето на срок за това; и
в)
провежда тесни консултации и обмяна на информация със страните в производството.
Член 9
Роля на председателя
Председателят на Службата гарантира последователността на решенията, взети под негово ръководство. Той определя, по-специално, условията, съгласно които се вземат решенията по възражения, направени по член 59 от Основния регламент, и решенията по членове 61, 62, 63 или 66 от Основния регламент.
Член 10
Консултации
Членовете на персонала на Службата могат да използват безплатно помещенията на националните агенции, определени съгласно член 30, параграф 4 от Основния регламент, както и тези на службите за проверки, посочени в членове 13 и 14 от настоящия регламент, за провеждане на периодични консултации със страните в производството и трети лица.
Раздел 2
Отделения по жалбите
Член 11
Отделения по жалбите
1. С оглед произнасяне по жалбите срещу решенията, посочени в член 67 от Основния регламент, се създава отделение по жалбите. Ако е необходимо, административният съвет може, по предложение на Службата, да създаде повече отделения по жалбите. В този случай той определя разпределението на работата между така създадените отделения по жалбите.
2. Всяко отделение по жалбите се състои от членове с техническа и юридическа квалификация. Член 6, параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis. Председателят трябва да бъде лице с юридическа квалификация.
3. Проверката на жалба се възлага от председателя на отделението по жалбите на един от неговите членове, които действа като докладчик. Проучването може да включва, по целесъобразност, събиране на доказателства.
4. Решенията на отделението по жалбите се вземат с мнозинство от членовете.
Член 12
Деловодство към отделението по жалбите
1. Председателят на Службата създава деловодство към отделението по жалбите; членовете на персонала на Службата не могат да участват в деловодството, ако те са участвали в производството, свързано с обжалваното решение.
2. Служителите на деловодството по-специално отговарят за:
-
изготвяне на протоколите от устното производство и събирането на доказателства съгласно член 63 от настоящия регламент,
-
разпределение на разноските, съгласно член 85, параграф 5 от Основния регламент и член 76 от настоящия регламент, и
-
потвърждаването, съгласно член 77 от настоящия регламент, на всяко споразумение за покриване разходите, сключено между страните в производството.
ГЛАВА III
Служби за проверка
Член 13
Определяне на служба за проверка, посочена в член 55, параграф 1 от Основния регламент
1. Когато административният съвет натовари компетентна служба в държава-членка, с отговорност за техническата проверка, председателят на Службата уведомява определената служба, наричана по-нататък „служба за проверка“. Тя започва да действа от деня на уведомяването от председателя на Службата. Настоящата разпоредба се прилага mutatis mutandis, когато това задължение на службата за проверка се отменя, при спазване на член 15, параграф 6 от настоящия регламент.
2. На член на персонала на службата за проверка, участващ в техническа проверка, не е позволено да използва, без да е упълномощен, или да разкрива на което и да е неупълномощено лице, каквито и да е факти, документи и информация, които са му станали известни в хода на техническата проверка или във връзка с нея. Той е обвързан от това задължение след приключването на съответната техническа проверка, след прекратяване на функциите му, както и след оттегляне на задължението за техническа проверка на съответната служба за проверка.
3. Параграф 2 се прилага mutatis mutandis към материал от растителен сорт, който е предоставен на службата за проверка от заявителя.
4. Службата контролира спазването на параграфи 2 и 3 и се произнася по изключването или искания за отвод на членове на службата за проверка съгласно член 81, параграф 2 от Основния регламент.
Член 14
Определяне на служба за проверка, посочена в член 55, параграф 2 от Основния регламент
1. Когато Службата възнамерява да натовари агенции с отговорността за техническата проверка на сортовете, съгласно член 55, параграф 2 от Основния регламент, тя изпраща обяснително писмо за одобрение от административния съвет относно техническата целесъобразност за избора на такива агенции като служба за проверка.
2. Когато Службата възнамерява да създаде свои собствени подразделения за техническа проверка на сортовете в съответствие с член 55, параграф 2 от Основния регламент, тя изпраща обяснително писмо за одобрение от административния съвет относно техническата и икономическа целесъобразност от създаването на такива подразделения за тази цел и за разположението на тези подразделения.
3. Когато административният съвет е одобрил обяснителните писма, посочени в параграфи 1 и 2, председателят на Службата може да съобщи това определяне на агенциите, посочени в параграф 1, или може да публикува определянето на подразделения, както е посочено в параграф 2, в Официален вестник на Европейския съюз. Това определяне може да бъде отменено само със съгласие на административния съвет. Член 13, параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis към членовете на персонала на агенцията, посочена в параграф 1 от настоящия член.
Член 15
Процедура по определяне
1. Определянето на служба за проверка става с писмено споразумение между Службата и службата за проверка, предвиждащо дейността по техническата проверка на растителните сортове от службата за проверка и за плащането на таксите, посочени в член 58 от Основния регламент. В случай на подразделение, посочено в член 14, параграф 2 от настоящия регламент, определянето става съгласно вътрешни правила за методите на работа, издадени от Службата.
2. Ефектът на писменото споразумение е такъв, че действия, извършени или които следва да се извършват от членовете на персонала на службата за проверка, се считат, по отношение на третите лица, за действия на Службата.
3. Когато службата за проверка възнамерява да се възползва от услугите на други технически квалифицирани органи, съгласно член 56, параграф 3 от Основния регламент, тези органи се назовават в писменото споразумение със службата. Член 81, параграф 2 от Основния регламент и член 13, параграфи 2 и 3 от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis към съответните членове, които трябва да подпишат писмен документ, с който се задължават да спазват поверителност.
4. Службата заплаща на службата за проверка такса, покриваща всички разноски за извършването на техническата проверка от последната. Административният съвет определя единни методи за изчисляване на разноските и съставните елементи на разноските, които важат за всички определени служби за проверка.
5. Службата за проверка периодично изпраща на Службата разбивка на разходите за извършената техническа проверка и по поддръжката на необходимите референтни събрани материали. При обстоятелствата, посочени в параграф 3, отделен доклад от одита на органите се изпраща на Службата от службата за проверка.
6. Всяко отменяне на определяне на служба за проверка не може да има ефект преди деня, в който влезе в сила прекратяването на писменото споразумение, посочено в параграф 1.
ДЯЛ II
СПЕЦИФИЧНИ ПРОИЗВОДСТВА ПРЕД СЛУЖБАТА
ГЛАВА I
Заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения
Раздел 1
Заявка
Член 16
Подаване на заявката
1. Заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения се подава в Службата, в определените национални агенции или подразделения, създадени съгласно член 30, параграф 4 от Основния регламент.
Когато заявката се подава в Службата, това може да стане на хартиен или електронен носител. Когато заявката се подава в националните агенции или подразделения, тя се подава в два екземпляра на хартиен носител.
2. Информацията, изпратена на Службата, в съответствие с член 49, параграф 1, буква б) от Основния регламент, съдържа:
-
подробности за идентифициране на заявителя и, по целесъобразност, неговия процесуален представител,
-
националната агенция или подразделение, в която е подадена заявката за правна закрила на Общността на сортовете растения, и
-
временното обозначение на съответния сорт.
3. Службата предоставя безплатно следните формуляри:
а)
формуляр на заявка и технически въпросник за целите на подаването на заявката за правна закрила на Общността на сортовете растения;
б)
формуляр за изпращане на информацията, посочена в параграф 2, който указва последиците от всеки пропуск при изпращането.
4. Заявителят попълва и подписва формуляра, предвиден в параграф 3. Когато заявлението се подава по електронен път, то отговаря на изискванията на член 57, параграф 3, втора алинея относно подписа.
Член 17
Получаване на заявката
1. Когато национална агенция, определена съгласно член 30, параграф 4 от Основния регламент, или подразделение, създадено съгласно него, получи заявка, то изпраща на Службата заедно със заявката, която се изпраща съгласно член 49, параграф 2 от Основния регламент, и потвърждение за получаване. Потвърждението за получаване съдържа входящия номер на националната агенция или на нейно подразделение, номера на изпратените документи и датата на получаване в националната агенция или подразделението. Копие от потвърждението за получаване се дава на заявителя от националната агенция или подразделение.
2. Когато Службата получи заявка директно от заявителя или чрез подразделение или национална агенция, тя следва, без да се засягат други разпоредби, да маркира документите, като попълва входящ номер и дата на получаване от Службата и издава квитанция на заявителя. Квитанцията съдържа входящия номер на Службата, номера на получените документи, датата на получаване в Службата и датата на заявката, по смисъла на член 51 от Основния регламент. Копие от квитанцията се издава на националната агенция или подразделение, чрез които Службата е получила заявката.
3. Ако Службата получи заявка чрез подразделение или национална агенция повече от един месец след нейното подаване от заявителя, „датата на заявката“, по смисъла на член 51 от Основния регламент, не може да бъде по-ранна от датата на получаване в Службата, освен ако Службата установи на базата на достатъчни писмени доказателства, че заявителят е изпратил информация до нея съгласно член 49, параграф 1, буква б) от Основния регламент и член 16, параграф 2 от настоящия регламент.
Член 18
Условия, определени в член 50, параграф 1 от Основния регламент
1. Ако Службата констатира, че заявката не отговаря на условията, определени в член 50, параграф 1 от Основния регламент, тя информира заявителя за констатираните недостатъци, като уточнява, че само датата, на която се получи достатъчна информация, отстраняваща тези недостатъци, може да бъде считана за дата на заявката по смисъла на член 51 от Основния регламент.
2. Заявката отговаря на условието, определено в член 50, параграф 1, буква и) от Основния регламент само ако датата и страната на първото преотстъпване, по смисъла на член 10, параграф 1 на Основния регламент, са указани, или ако такова преотстъпване все още не е извършено, е направена декларация, удостоверяваща липсата на преотстъпване.
3. Заявката отговаря на условието, определено в член 50, параграф 1, буква й) от Основния регламент, само ако датата и страната, записани в по-ранна заявка за сорта, са указани, в степента, в която заявителят е узнал за тях, по отношение на:
-
молба за право на собственост по отношение на сорт, и
-
молба за официално приемане на сорта за издаване на сертификати и пускане на пазара, когато официалното приемане включва официално описание на сорта,
в държава-членка или член на Международния съюз за закрила на новите сортове растения.
Член 19
Условия, посочени в член 50, параграф 2 от Основния регламент
1. Ако Службата счита, че заявката не отговаря на разпоредбите на параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член или на член 16 от настоящия регламент, тя прилага член 17, параграф 2 от него, но изисква заявителят да отстрани недостатъците, които тя е констатирала, в рамките на период, който тя може да определи. Ако тези недостатъци не бъдат отстранени в този период, Службата незабавно отхвърля заявката съгласно член 61, параграф 1, буква а) от Основния регламент.
2. Заявката съдържа следните подробности:
а)
националността на заявителя, ако той е физическо лице, и неговото наименование като страна в производството, посочени в член 2 от настоящия регламент, и, ако не е селекционерът, името и адреса на селекционера;
б)
латинското наименование на рода, вида или подвида, към който принадлежи сорта, и общото име;
в)
характеристиките на сорта, които по мнение на заявителя са ясно различими от други сортове, като тези други сортове се посочват (ако е целесъобразно) като референтни сортове за тестване;
г)
селекция, поддръжка и размножаване на сорта, включително информация за:
-
характеристики, названието на сорта или, при липса на такова, временното наименование и култивирането на някакъв друг сорт или сортове, материал от които трябва да бъде използван нееднократно за производството на сорта, или
-
характеристики, които са били генетично модифицирани, когато съответният сорт представлява генетично модифициран организъм по смисъла на член 2, параграф 2 от Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4);
д)
региона и страната, в която сортът е селекциониран или открит и развит;
е)
датата и страната на първо преотстъпване на сортови съставки или материал от реколта от сорта, за целите на оценката на новостта, съгласно член 10 от Основния регламент, или декларация, че такова преотстъпване все още не е извършено;
ж)
наименованието на органа, пред който е подадена заявката, и входящия номер на заявката, посочена в член 18, параграф 3 от настоящия регламент;
з)
съществуващи национални права за закрила на сортовете растения или какъвто и да е патент за сорта, валиден в рамките на Общността.
3. Службата може да се изисква всякаква необходима информация или документация и, ако е необходимо, достатъчно скици или фотографии за извършването на техническата проверка в рамките на период, който тя определя.
4. Когато съответният сорт представлява генетично модифициран организъм, по смисъла на член 2, параграф 2 от Директива 2001/18/ЕО Службата може за изиска заявителят да изпрати копие от писмен документ от отговорните органи, удостоверяващ, че техническата проверка на сорта съгласно членове 55 и 56 от Основния регламент не представлява риск за околната среда съгласно нормите на посочената директива.
Член 20
Искане на приоритет
Ако заявителят иска право на приоритет на заявка по смисъла на член 52, параграф 2 от Основния регламент, която не е най-рано постъпилата от заявките, които следва да бъдат указани съгласно първо тире на член 18, параграф 3 от настоящия регламент, Службата декларира, че само най-старата заявка може да се ползва от приоритетна дата. Когато потвърждението за получаване от Службата включва датата на подаване на заявката, която не е най-старата от заявките, които следва да бъдат указани, известената приоритетна дата се счита за невалидна.
Член 21
Правна закрила на Общността на сортовете растения по време на производството
1. Когато завеждането на иск срещу заявител по силата на член 98, параграф 4 от Основния регламент е вписано в регистъра на заявките за правна закрила на Общността на сортовете растения, Службата може да спре производството по заявката. Службата може да определи дата, на която възнамерява да продължи висящото пред нея производство.
2. Когато окончателно решение или всякакво друго решение за прекратяване на производството по иска, посочен в параграф 1, бъдат вписани в регистъра за заявки за правна закрила на Общността на сортовете растения, Службата възобновява производството. Тя може да го възобнови на по-ранна дата, но не преди датата, вече определена съгласно параграф 1.
3. Когато правото на закрила на Общността на сортовете растения е валидно прехвърлено на друго лице и това прехвърляне има действие по отношение на Службата, това лице може да замести първия заявител, при условие че той уведоми за това Службата в рамките на един месец от вписването на окончателното решение в регистъра на заявките за правна закрила на Общността на сортовете растения. Таксите, дължими съгласно член 83 от Основния регламент и вече платени от първия заявител, се считат за платени от последващия заявител.
Раздел 2
Извършване на техническата проверка
Член 22
Решение за ръководните принципи на тестовете
1. По предложение на председателя на Службата административният съвет взема решение за ръководните принципи на тестовете. Датата на решението и сортовете, посочени в него, се публикуват в Официален бюлетин на Службата, както е посочено в член 87.
2. При липса на решение на административния съвет за ръководните принципи за тестовете председателят на Службата може да вземе временно решение за тях. Временното решение изтича в деня на вземането на решение от административния съвет. Когато временното решение на председателя на Службата се различава от решението на административния съвет, техническата проверка, започнала преди решението на административния съвет, не се повлиява. Административният съвет може да вземе друго решение, ако обстоятелствата го наложат.
Член 23
Правомощия, дадени на председателя на Службата
1. Когато административният съвет вземе решение за ръководните принципи за тестовете, той включва правомощие, с което председателят на Службата може да включва допълнителни характеристики и техни описания по отношение на сорт.
2. Когато председателят на Службата използва правомощието, посочено в параграф 1, член 22, параграф 2 се прилага mutatis mutandis.
Член 24
Уведомяване на службата за проверка от Службата
Съгласно член 55, параграф 3 от Основния регламент Службата изпраща копия от следните документи, свързани със сорта, на службата за проверка:
а)
формуляр на заявка, технически въпросник и всеки допълнителен документ, изпратен от заявителя, съдържащ информация, необходима за извършването на техническата проверка;
б)
попълнените формуляри от заявителя, съгласно член 86 от настоящия регламент;
в)
документите, свързани с възражение, основано на твърдение, че условията, посочени в членове 7, 8 и 9 от Основния регламент не са спазени.
Член 25
Сътрудничество между Службата и службата за проверка
Служителите на службата за проверка, отговорни за техническата проверка, и докладчикът, определен съгласно член 8, параграф 1, си сътрудничат във всички фази на техническата проверка. Сътрудничеството обхваща най-малко следните аспекти:
а)
контрол на извършването на техническата проверка, включително инспектиране на местонахождението на тестовите участъци и използваните методи от докладчика;
б)
без да засяга други разследвания на Службата, информация от службата за проверка за подробностите за всякакво предишно пускане на пазара на сорта; и
в)
изпращане от службата за проверка на Службата на междинни доклади за всеки период на растеж.
Член 26
Форма на докладите от проверката
1. Докладът от проверката, посочен в член 57 от Основния регламент, се подписва от отговорния член на службата за проверка и изрично уточнява, че докладът е запазен за използване само от Службата, съгласно член 57, параграф 4 от Основния регламент.
2. Разпоредбите на параграф 1 се прилагат mutatis mutandis към всички междинни доклади, които следва да бъдат изпратени на Службата. Службата за проверка изпраща копие от всеки междинен доклад на заявителя.
Член 27
Други доклади от проверка
1. Докладът за резултатите от всяка техническа проверка, която е извършена или е в процес на извършване за официални цели в държава-членка от една от отговорните служби за съответните сортове съгласно член 55, параграф 1 от Основния регламент, може да бъде считан от Службата, че представлява достатъчна база за решение, при условие че:
а)
материалът, изпратен за техническа проверка, отговаря по количество и качество на всички стандарти, които са предвидени съгласно член 55, параграф 4 от Основния регламент;
б)
техническата проверка е извършена по начин, отговарящ на предписанията на Административния съвет съгласно член 55, параграф 1 от Основния регламент, и е извършена съгласно ръководните принципи, дадените общи инструкции, съгласно член 56, параграф 2 от Основния регламент и членове 22 и 23 от настоящия регламент;
в)
Службата е имала възможност да контролира провеждането на съответната техническа проверка; и
г)
когато окончателният доклад не е налице веднага, междинните доклади за всеки период на растеж са изпратени на Службата преди доклада от проверката.
2. Когато Службата не счита, че докладът от проверката, посочен в параграф 1, представлява достатъчна база за решение, тя може да приложи процедурата определена в член 55 от Основния регламент, след като се консултира със заявителя и съответната служба по проверка.
3. Службата и всяка компетентна национална служба за правна закрила на сортовете в държава-членка оказват административна помощ на другите чрез предоставяне, при поискване, на всякакви доклади от проверки на сортове, за целите на проучване на различимостта, хомогенността и стабилността на този сорт. Определена сума се заплаща на Службата или на компетентната национална служба за правна закрила на сортовете за предоставянето на такъв доклад, като тази сума се съгласува между съответните служби.
4. Доклад за резултатите от техническата проверка, която е извършена или е в процес на извършване за официални цели в трета държава, която е член на Международния съюз за закрила на нови сортове растения, може да бъде считан от Службата като представляващ достатъчна база за решение, при условие че техническата проверка отговаря на условията, предвидени в писменото споразумение между Службата и компетентния орган на тази трета държава. Тези условия следва да включват поне:
а)
условията относно материала, както е посочено в параграф 1, буква а);
б)
че техническата проверка е извършена съгласно утвърдените правила за тестване или общите инструкции, дадени съгласно член 56, параграф 2 от Основния регламент;
в)
че Службата е имала възможност да провери годността на средствата за извършване на техническата проверка за съответните сортове в тази трета държава и да наблюдава извършването на съответната техническа проверка; и
г)
условията, отнасящи се до наличието на доклади, както е посочено в параграф 1, буква г).
Раздел 3
Наименование на сорта
Член 28
Предложение за наименование на сорта
Предложението за наименование на сорта се подписва и се подава в Службата или, ако предложението придружава заявката за правна закрила на Общността на сортовете растения, в определената национална агенция или създадено подразделение съгласно член 30, параграф 4 от Основния регламент, в два екземпляра.
Службата предоставя безплатно формуляр за целите на предложение за наименование на сорта.
Когато предложението за наименование на сорта се подава по електронен път, то отговаря на изискванията на член 57, параграф 3, втора алинея от настоящия регламент относно подписа.
Член 29
Проверка на предложението
1. Когато предложението не придружава заявката за правна закрила на Общността на сортовете растения или когато предложеното наименование на сорта не може да бъде одобрено от Службата, Службата незабавно информира заявителя за това, като изисква от него да изпрати предложение или ново предложение и уточнява последиците от неспазване на това изискване.
2. Когато Службата установи, при получаване на резултатите от техническата проверка съгласно член 57, параграф 1 от Основния регламент, че заявителят не е подал никакво предложение за наименование на сорта, тя незабавно отхвърля заявката за правна закрила на Общността на сортовете растения съгласно член 61, параграф 1, буква в) от Основния регламент.
Член 30
Насоки за наименование на сорт
Административният съвет приема насоки, установяващи уеднаквени и окончателно определени критерии за определянето на пречките за родовото обозначение на наименованието на сорта, посочено в член 63, параграфи 3 и 4 от Основния регламент.
ГЛАВА II
Възражение
Член 31
Подаване на възражения
1. Възраженията, съгласно член 59 от Основния регламент, съдържат:
а)
името на заявителя и входящия номер на заявката, срещу която е подадено възражението;
б)
определяне на лицето, направило възражението, като страна в производството, както е посочено в член 2 от настоящия регламент;
в)
ако лицето, направило възражението, е определило процесуален представител, неговото име и адрес;
г)
декларация, уточняваща мотивите, на които се основава възражението, както е посочено в член 59, параграф 3 от Основния регламент, и по фактите, доказателствата и аргументите, представени в подкрепа на възражението.
2. Ако са подадени няколко възражения по отношение на една и съща заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения, Службата може да съедини производствата по тези възражения.
Член 32
Отхвърляне на възражения
1. Ако Службата счита, че възражението не отговаря на член 59, параграфи 1 и 3 от Основния регламент или член 31, параграф 1, буква г) от настоящия регламент или че то не съдържа достатъчно сведения, позволяващи идентифициране на заявката на заявителя, срещу която е подадено възражението, тя отхвърля възражението като недопустимо, освен ако тези пропуски са отстранени в рамките на срок, който тя може да посочи.
2. Ако Службата констатира, че възражението не отговаря на други разпоредби на Основния регламент или на настоящия регламент, тя отхвърля възражението като недопустимо, освен ако тези пропуски бъдат отстранени преди изтичането на периодите за представяне на възраженията.
ГЛАВА III
Поддържане на правната закрила на Общността на сортовете растения
Член 33
Задължения на титуляря съгласно член 64, параграф 3 от Основния регламент
1. Титулярят е длъжен да допусне проверка на материала от съответния сорт и на мястото, където се съхранява идентичността на сорта, за да получи необходимата информация за оценката дали сортът продължава да съществува в непроменено състояние, съгласно член 64, параграф 3 от Основния регламент.
2. Титулярят трябва да съхранява необходимата документация, за да се улесни проверката на подходящите мерки, посочени в член 64, параграф 3 от Основния регламент.
Член 34
Техническа проверка на защитения сорт
Без да се засяга член 87, параграф 4 от Основния регламент, техническа проверка на защитения сорт се извършва съгласно ръководните принципи за тестовете, надлежно прилагани, когато е предоставена правна закрила на Общността на сортовете растения по отношение на този сорт. Членове 22 и от 24 до 27 от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis към Службата, службата за проверка и титуляря.
Член 35
Друг материал за използване при техническата проверка
Когато титулярят изпрати материал от сорта, съгласно член 64, параграф 3 от Основния регламент, службата за проверка може, със съгласието на Службата, да провери изпратения материал чрез проверка на друг материал, който е взет от стопанства, където материалът е произведен от титуляря, или с негово съгласие, или е взет от материала, който се търгува от него, или с негово съгласие, или е взет от официалните органи в държава-членка по силата на техните правомощия.
Член 36
Изменения в наименованията на сорта
1. Когато наименованието на сорта трябва да се измени съгласно член 66 от Основния регламент, Службата информира титуляря за основанията за това, определя срок, в рамките на който титулярят трябва да изпрати подходящо предложение за изменение на наименованието на сорта, и посочва, че ако той не спази това изискване, може да бъде лишен от правната закрила на Общността на сортовете растения съгласно член 21 от Основния регламент.
2. Когато предложението за изменение на наименованието на сорта не може да бъде одобрено от Службата, Службата незабавно информира титуляря и отново определя срок, в рамките на който титулярят трябва да изпрати подходящо предложение, и посочва, че ако той не спази това изискване, може да бъде лишен от правната закрила на Общността на сортовете растения съгласно член 21 от Основния регламент.
3. Членове 31 и 32 от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis към възражение, подадено съгласно член 66, параграф 3 от Основния регламент.
4. Когато предложението за изменение в наименованието на сорта се подава по електронен път, то отговаря на изискванията на член 57, параграф 3, втора алинея относно подписа.
ГЛАВА IV
Лицензии на Общността, предоставяни от Службата
Раздел 1
Задължителни лицензии по силата на разпоредбите на член 29 от Основния регламент
Член 37
Молби за издаване на задължителна лицензия
1. Молбата за издаване на задължителна лицензия по силата на разпоредбите на член 29, параграфи 1, 2 и 5 от Основния регламент следва да съдържа:
а)
наименованието на заявителя и на титуляря на съответния растителен сорт, противопоставящ се на предоставянето на лицензия, като страни по производството;
б)
названието на сорта и на растителния вид, към който принадлежи съответният сорт;
в)
предложение за видовете дейности, които следва да бъдат включени в задължителната лицензия;
г)
декларация, разкриваща съответния обществен интерес, включително подробни данни за факти, доказателствени материали и доводи в подкрепа на този обществения интерес;
д)
когато се касае за молба, посочена в член 29, параграф 2 от Основния регламент - предложение за категорията лица, на които следва да се предостави задължителната лицензия, включително, в зависимост от обстоятелствата, и специфичните изисквания, свързани с тази категория лица;
е)
предложение за справедливо възнаграждение и базата за изчисляване на възнаграждението.
2. Молбата за издаване на задължителната лицензия, посочена в член 29, параграф 5а от Основния регламент, следва да съдържа:
а)
наименованието на заявителя, притежаващ патентно право и на титуляря на съответния растителен сорт, противопоставящ се на предоставянето на лицензия, като страни по производството;
б)
названието на сорта и на растителния вид, към който принадлежи съответният сорт;
в)
заверено копие на патентното свидетелство, от което да е виден номера му и предявените искания за патента за биотехнологично изобретение, както и органа, предоставил патентното право;
г)
предложение за видовете дейности, които следва да бъдат включени в задължителната лицензия;
д)
предложение за справедливо възнаграждение и базата за изчисляване на възнаграждението;
е)
декларация за причините, поради които се смята, че биотехнологичното изобретение представлява важен технически прогрес от значителен икономически интерес, сравним със защитения сорт, включително подробни данни за факти, доказателствени материали и доводи в подкрепа на предявения иск;
ж)
предложение за териториалния обхват на лицензията, който не може да надхвърля териториалния обхват на патента, посочен в буква в).
3. Молбата за издаване на насрещна лицензия, посочена в член 29, параграф 5а, втора алинея от Основния регламент, следва да съдържа:
а)
наименованието на заявителя, притежаващ патентно право и на титуляря на съответния растителен сорт, противопоставящ се на предоставянето на лицензия, като страни по производството;
б)
названието на сорта и на растителния вид, към който принадлежи съответният сорт;
в)
заверено копие на патентното свидетелство, от което да е виден номера му и предявените искания за патента за биотехнологично изобретение, както и органа, предоставил патентното право;
г)
официален документ, удостоверяващ, че на титуляря на растителния сорт е предоставена задължителната лицензия за патентовано биотехнологично изобретение;
д)
предложение за видовете дейности, които следва да бъдат включени в насрещната лицензия;
е)
предложение за справедливо възнаграждение и базата за изчисляване на възнаграждението;
ж)
предложение за териториалния обхват на насрещната лицензия, който не може да надхвърля териториалния обхват на патента, посочен в буква в).
4. Молбата за издаване на задължителна лицензия следва да бъде съпроводена от документи, удостоверяващи, че заявителят е подал молба за получаване на договорна лицензия до титуляря на този растителен сорт, но без резултат. Когато заявителят за издаване на задължителната лицензия по силата на член 29, параграф 2 от Основния регламент е Комисията или държава-членка, Службата може да не спази това изискване в случай на непреодолима сила.
5. За безрезултатна по смисъла на параграф 4 се счита всяка молба за предоставяне на договорна лицензия, по отношение на която:
а)
в рамките на един разумен срок титулярят на правата не е дал окончателен отговор на лицето, което желае да получи тези права; или
б)
титулярят на правата е отказал да предостави договорна лицензия на лицето, което желае да я получи; или
в)
титулярят на правата е предложил да предостави договорна лицензия на лицето, което желае да я получи, при явно неизгодни базови условия, включително такива, които се отнасят до възнаграждението, което трябва да се заплати, или при условия, които като цяло са явно неприемливи.
Член 38
Разглеждане на молбата за издаване на задължителна лицензия
1. Устното производство и снемането на доказателства следва принципно да се извършат в рамките на едно и също заседание.
2. Искания за последващи заседания не се допускат, освен при такива, които се базират на обстоятелства, които са претърпели промени по време или след заседанието.
3. Преди да вземе решение, Службата следва да призове засегнатите страни да се споразумеят за уреждане на спора помежду си чрез предоставянето на договорна лицензия. Когато това е уместно, Службата следва да направи предложение за извънсъдебно уреждане на спора.
Член 39
Ползване на правото на закрила на Общността на сортовете растения по време на производството
1. Когато завеждането на иск, посочен в член 98, параграф 1 от Основния регламент, срещу титуляр е вписано в регистъра за правна закрила на Общността на сортовете растения, Службата може временно да преустанови производството за предоставянето на задължителна лицензия. То не може да бъде възобновено преди в същия регистър да бъде вписано окончателното решение по тези искове или всякакво друго решение за прекратяване на производството по иска.
2. Ако прехвърлянето на право на закрила на Общността на сортовете растения произвежда ефект спрямо Службата, новият титуляр участва в производството като страна по искане на заявителя, и ако молбата за предоставяне на договорна лицензия пред новия титуляр е останала без резултат в рамките на два месеца от получаването на известие от Службата, че името на новия титуляр е вписано в регистъра за правната закрила на Общността на сортовете растения. Искането на заявителя се придружава от достатъчно писмени доказателства за неговия безрезултатен опит и, когато е необходимо, за поведението на новия титуляр.
3. В случай на молба, посочена в член 29, параграф 2 от Основния регламент, новият титуляр участва в производството като страна. Разпоредбите на параграф 1 от настоящия член не се прилагат.
Член 40
Съдържание на решението по молбата
Писменото решение се подписва от председателя на Службата. Решението съдържа:
а)
декларация, че решението е взето от Службата;
б)
дата, на която е взето решението;
в)
имената на членовете на комисията, участвала в производството;
г)
имената на страните в производството и на техните процесуални представители;
д)
позоваване на становището на административния съвет;
е)
списък на въпросите, по които отделението по жалбите е призовано да се произнесе;
ж)
резюме на фактите;
з)
мотивите, на които се основава решението;
и)
заповедта на Службата; при необходимост, заповедта включва постановените актове, обхванати от задължителната лицензия, специфичните условия, регулиращи тази лицензия и категорията лица, включително, когато е необходимо, специфичните изисквания, свързани с тази категория.
Член 41
Предоставяне на задължителна лицензия
1. Към решението за предоставяне на задължителна лицензия съгласно член 29, параграфи 1, 2 и 5 от Основния регламент се добавя обосновка на съответния обществен интерес.
2. Следните основания могат по-специално да представляват обществен интерес:
а)
защита на живота и здравето на хора, животни или растения;
б)
нуждата да се задоволява пазара с материал, предлагащ специфични качества;
в)
нуждата да се поддържа стимула за непрекъснато селекциониране на подобрени сортове.
3. Решението за предоставяне на задължителна лицензия съгласно член 29, параграф 5а от Основния регламент следва да съдържа декларация за основанията, поради които изобретението представлява важен технически прогрес от значителен икономически интерес. Следните основания могат по-специално да представляват основания, поради които изобретението представлява важен технически прогрес от значителен икономически интерес сравним със защитения сорт растение:
а)
подобрения в техниките на отглеждане;
б)
подобрения в околната среда;
в)
подобрения в техниките за улесняване използването на генетичното биоразнообразие;
г)
подобрения в качеството;
д)
подобрения в добивите;
е)
подобрения в устойчивостта;
ж)
подобрения в приспособимостта към специфични климатични и/или екологични условия.
4. Задължителната лицензия е неизключителна.
5. Задължителната лицензия може да бъде прехвърляна само заедно с тази част от предприятието, която използва тази задължителна лицензия или, при обстоятелствата, предвидени в член 29, параграф 5 от Основния регламент, заедно с предоставяне на правата за производен по същество сорт.
Член 42
Условия, отнасящи се до лицето, на което е предоставена задължителна лицензия
1. Без да се засягат останалите условия, посочени в член 29, параграф 3 от Основния регламент, лицето, на което е предоставена задължителна лицензия, трябва да разполага с подходящ финансов и технически капацитет да използва лицензията.
2. Спазването на условията, определени от задължителната лицензия и изложени в решението за нейното предоставяне, се счита за „обстоятелство“ по смисъла на член 29, параграф 4 от Основния регламент.
3. Службата следва да гарантира, че лицето, на което се предоставя задължителна лицензия, не може да заведе иск за нарушение на правната закрила на Общността на сортовете растения, освен ако титулярят е отказал или пропуснал да го направи в рамките на два месеца след като е бил призован за това.
Член 43
Категория лица, отговарящи на специфичните изисквания съгласно член 29, параграф 2 от Основния регламент
1. Всяко лице, възнамеряващо да използва задължителна лицензия, което попада в категорията лица, отговарящи на специфичните изисквания, посочени в член 29, параграф 2 от Основния регламент, декларира своето намерение пред Службата и пред титуляря чрез препоръчано писмо с обратна разписка. Декларацията следва да включва:
а)
името и адреса на това лице, както е предвидено за страните в производството, съгласно член 2 от настоящия регламент;
б)
становище по фактите, отговарящи на специфичните изисквания;
в)
становище, определящо дейностите, които следва да се извършват; и
г)
гаранция, че това лице притежава подходящи финансови ресурси, а също и информация за техническия капацитет за използване на задължителната лицензия.
2. При поискване Службата вписва лицето в регистъра на правната закрила на Общността на сортовете растения, ако това лице отговаря на условията, свързани с декларацията, посочена в параграф 1. Това лице няма право да използва задължителната лицензия преди вписването в регистъра. Лицето и титулярят се уведомяват за вписването.
3. Член 42, параграф 3 се прилага mutatis mutandis към лицето, вписано съгласно параграф 2 от настоящия член в регистъра на правната закрила на Общността на сортовете растения. Всяко решение по иск за нарушение или всеки друг акт, прекратяващ иск по отношение на това нарушение, са приложими за останалите лица, които са вписани или които предстои да бъдат вписани в регистъра.
4. Вписването, посочено в параграф 2, може да бъде заличено само на основание, че специфичните изисквания, определени в решението за предоставяне на задължителна лицензия или финансовия и технически капацитет, установени съгласно параграф 2, са се променили след повече от една година след предоставянето на задължителна лицензия и в рамките на евентуалния срок, предвиден в това предоставяне на лицензия. Вписаното лице и титулярят се уведомяват за заличаването им от регистъра.
Раздел 2
Лицензия съгласно член 100, параграф 2 от Основния регламент
Член 44
Лицензия съгласно член 100, параграф 2 от Основния регламент
1. Искането за неизключителна договорна лицензия, подадено до новия титуляр, както е посочено в член 100, параграф 2 от Основния регламент, трябва да бъде направено в срок от два месеца от датата на получаване на известието от Службата, с което тя информира за вписването на името на новия титуляр в регистъра на правната закрила на Общността на сортовете растения, когато искането е подадено от предходния титуляр или в срок от четири месеца от същата дата, когато искането е подадено от бенефициер на лицензия.
2. Заявлението за издаване на лицензия по член 100, параграф 2 от Основния регламент се придружава от документите, които са били представени при безрезултатна молба, посочена в параграф 1 на настоящия член. Разпоредбите на член 37, параграф 1, букви а), б), в) и параграф 5, член 38, член 39, параграф 3, член 40 с изключение на буква е), член 41, параграфи 3 и 4 и член 42 от настоящия регламент се прилагат mutatis mutandis.
ДЯЛ III
ПРОИЗВОДСТВО ПРЕД ОТДЕЛЕНИЕТО ПО ЖАЛБИТЕ
Член 45
Съдържание на жалбата
Жалбата съдържа:
а)
посочването на жалбоподателя в качеството му на страна в производството по обжалването съгласно член 2;
б)
входящия номер на атакуваното решение и заявление относно обхвата, до който се търси промяна или отмяна на решението.
Член 46
Получаване на жалба
Когато Службата получи жалба, тя отбелязва върху нея номера на делото по обжалване и датата на получаване на акта в Службата, както и уведомява жалбоподателя за срока за излагане на основанията на жалбата; страните в производството по обжалване не могат да се позовават на пропускане на такова уведомяване.
Член 47
Участие като страна в производството по обжалване
1. Службата своевременно изпраща копие от жалбата, отбелязано с номера на делото и датата на получаване на жалбата, на страните в производството по обжалване, които са участвали в производството пред Службата.
2. Страните в производството, посочени в параграф 1, могат да встъпят като страни в производството по обжалване в рамките на два месеца от изпращането на копие от жалбата.
Член 48
Роля на Службата
1. Органът на Службата, посочен в член 70, параграф 1 от Основния регламент, и председателят на отделението по жалбите гарантират чрез вътрешни подготвителни мерки, че отделението по жалбите може да проучи делото веднага след неговото препращане; по-специално, председателят избира другите двама членове съгласно член 46, параграф 2 от Основния регламент и определя докладчик преди препращането на делото.
2. Преди препращане на делото на отделението по жалбите органът на Службата, посочен в член 70, параграф 1 от Основния регламент, незабавно изпраща на всяка от страните в производството по обжалване копие от документите, получени от другите страни в производство по обжалване.
3. Председателят на Службата осигурява публикуването на информацията, посочена в член 89, преди препращането на делото.
Член 49
Недопустимост на жалбата
1. Ако жалбата не отговаря на разпоредбите от Основния регламент, и по-специално членове 67, 68 и 69 от него, или на тези от настоящия регламент, и по-специално член 45 от него, отделението по жалбите уведомява жалбопоподателя за това и изисква от него да отстрани констатираните пропуски и, ако е възможно, в рамките на период, който той определя. Ако жалбата не бъде поправена в рамките на определен срок, отделението по жалбите я отхвърля като недопустима.
2. Когато жалба е подадена срещу решение на Службата, което същевременно е предмет на пряко обжалване съгласно член 74 от Основния регламент, отделението по жалбите незабавно изпраща жалбата на Съда на Европейските общности със съгласието на жалбоподателя; ако жалбоподателят не е съгласен, той отхвърля жалбата като недопустима. В случай на подаване на жалба в Съда тази жалба се счита за подадена в Съда на датата на получаването ѝ в Службата съгласно член 46 от настоящия регламент.
Член 50
Устно производство
1. След препращане на делото на отделението по жалбите председателят на отделението по жалбите незабавно свиква страните в производството по обжалване за устно производство, както е предвидено в член 77 от Основния регламент, привлича тяхното внимание към съдържанието на член 59, параграф 2 от настоящия регламент.
2. По принцип устното производство и събирането на доказателства се извършват на едно заседание.
3. Искания за последващи заседания са недопустими, освен за тези искания, базирани на обстоятелства, които са се променили по време или след заседанието.
Член 51
Проверка на жалбата
Разпоредбите относно производството пред Службата се прилагат към производството по обжалване mutatis mutandis; страните в производството в това отношение се третират като страни в производството по жалбата, освен ако не е предвидено друго.
Член 52
Решение по жалбата
1. В рамките на три месеца след приключването на устното производство решението по жалбата се съобщава в писмен вид на страните в производството по обжалване по някой от начините, предвидени в член 64, параграф 3.
2. Решението се подписва от председателя на отделението по жалбите и от докладчика, определен съгласно член 48, параграф 1. Решението съдържа:
а)
декларация, че решението е взето от отделението по жалбите;
б)
дата, на която е взето решението;
в)
имената на председателя и на другите членове на отделението по жалбите, които са участвали в производството по обжалване;
г)
имената на страните в производството по обжалване и техните процесуални представители;
д)
списък на въпросите, по които отделението по жалбите е призовано да се произнесе;
е)
резюме на фактите;
ж)
мотивите, на които се основава решението;
з)
диспозитив на решението, включително, по целесъобразност, решение за разпределението на разноските или възстановяване на таксите.
3. В писменото решение на отделението по жалбите се указва, че то подлежи на обжалване, заедно със срока за подаване на такава жалба. Страните в производството по обжалване не могат да се позовават на липса на такива указания.
ДЯЛ IV
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО ПРОИЗВОДСТВОТО
ГЛАВА I
Решения, съобщения и документи
Член 53
Решения
1. Всяко решение на Службата следва да бъде подписано и да посочва името на члена на персонала, надлежно упълномощен от председателя на Службата, съгласно член 35 от Основния регламент.
2. Когато устно производство е проведено пред Службата, решението може да бъде взето устно. Впоследствие писменото решение се дава на страните в производството в съответствие с член 64.
3. Решения на Службата, които подлежат на обжалване съгласно член 67 от Основния регламент или на директно обжалване съгласно член 74 от него, указват тази възможност, както и сроковете за такова обжалване, които трябва да бъдат спазени. Страните в производството не могат да се позовават на липса на такива указания.
4. Езикови грешки, грешки в транскрипцията и явни фактически грешки, допуснати в решенията на Службата, трябва да бъдат поправени.
Член 54
Сертификат за правна закрила на Общността на сортовете растения
1. Когато Службата предоставя правна закрила на Общността на сортовете растения, тя издава, заедно с решението за това, сертификат за правна закрила на Общността на сортовете растения като доказателство за неговото предоставяне.
2. Службата издава сертификат за правна закрила на Общността на сортовете растения, на който официален език или езици на Европейския съюз е изискано от титуляра.
3. При поискване Службата може да издаде копие на лицето, ако констатира, че оригиналният сертификат е бил загубен или унищожен.
Член 55
Съобщения
Всяко съобщение от Службата или службата за проверките включва името на компетентния служител, освен ако е предвидено друго.
Член 56
Право на изслушване
1. Ако Службата констатира, че решение не може да бъде взето на база на представената заявка, тя уведомява страната в производството за констатираните пропуски и я приканва да отстрани тези пропуски в рамките на срок, който тя може да определи. Ако констатираните и съобщени пропуски не бъдат отстранени в разумен срок, Службата взима решение.
2. Ако Службата получи бележки от страна в производството, тя съобщава на другите страни в производството за тези бележки и изисква, ако счете за необходимо, те да отговорят в рамките на срок, който тя може да определи. Ако не се получи отговор в срок, Службата не взема предвид никакви документи, получени след изтичането на срока.
Член 57
Документи, подадени от страните в производството
1. Всеки документ, подаден от страна в производството, се изпраща по пощата, подава се лично или по електронен път.
Подробностите по изпращането по електронен път се определят от председателя на Службата.
2. За дата на получаване на всеки документ, подаден от страна в производството, се смята датата, на която документът фактически е получен в седалището или, в случай на документ, подаден с електронни средства, датата, на която документът е получен по електронен път от Службата.
3. С изключение на приложените документи, всички документи, подадени от страни в производството, трябва да бъдат подписани от тях или от техния процесуален представител.
Когато документ е изпратен до Службата по електронен път, той съдържа електронен подпис.
4. Ако документ не е бил надлежно подписан или в случай че получен документ е непълен или нечетлив, или когато Службата има съмнения относно верността на документа, Службата информира съответно изпращача и го приканва да изпрати оригинала на документа, подписан в съответствие с параграф 3, или да изпрати повторно копие от оригинала в срок от един месец.
В случаите когато това искане е изпълнено в определения срок, за дата на получаване на подписания документ или на повторното изпращане се смята датата на получаване на първия документ. Когато искането не е изпълнено в определения срок, се смята, че документът не е получен.
5. Документът, който трябва да бъде изпратен до другите страни в производството, а също и до съответната служба за проверка, или документите относно две или повече заявки за правна закрила на Общността на сортовете растения или лицензия се завеждат в достатъчен брой копия. Липсващите копия се предоставят за сметка на съответната страна в производството.
Първата алинея не се прилага за документи, подадени чрез електронни средства.
Член 58
Писмени доказателства
1. Доказателства за окончателни преценки или решения, различни от тези на Службата, или други писмени доказателства, които трябва да бъдат представени от страни в производството, могат да бъдат набавени чрез представянето на незаверено копие.
2. В случай че Службата има съмнения относно достоверността на доказателството, посочено в параграф 1, тя може да поиска представянето на оригинала или на заверено копие.
ГЛАВА II
Устно производство и събиране на доказателства
Член 59
Призовка за устно производство
1. Страните в производството се призовават за устно производство, както е предвидено в член 77 от Основния регламент, и тяхното внимание се насочва към параграф 2 от него. В призовката трябва да се предвижда срок от поне един месец, освен ако страните в производството и Службата не са се споразумели за по-кратък период.
2. Ако страна в производството, която е била редовно призована за устно производство пред Службата, не се яви, производството може да продължи в нейно отсъствие.
Член 60
Събиране на доказателства от Службата
1. Когато Службата счита за необходимо да изслуша страните в производството, свидетели или експерти, или да извърши оглед, тя взема решение за това, като обозначава начините, по които има намерение да събере доказателства, съответните факти, които следва да се проверят, и датата, времето и мястото на изслушване или проверка. Ако се поиска изслушване на свидетели и експерти от страна в производството, решението на Службата определя периода, в рамките на който страната в производството, подала искането, трябва да предостави на Службата имената и адресите на свидетелите и експертите, които страната в производството иска да бъдат изслушани.
2. В призовката, адресирана до страните, свидетелите и експертите, трябва да се предвижда срок от поне един месец, освен ако страните в производството и Службата не са се споразумели за по-кратък период. Призовките съдържат:
а)
извлечение от решението, посочено в параграф 1, указващо по-специално датата, времето и мястото на поисканото разследване и определящо фактите, относно които страните в производството, свидетелите и експертите ще бъдат изслушани;
б)
имената на страните в производството и указване на правата, на които свидетелите или експертите могат да се позоват съгласно разпоредбите на член 62, параграфи 2, 3 и 4;
в)
указание, че страната в производството, свидетелят или експертът могат да поискат да бъдат изслушани от юрисдикция или друг компетентен орган в страната на постоянно местожителство и искане той да информира Службата в рамките на определен срок, определен от Службата, дали е готов да се яви пред нея.
3. Преди страна в производството, свидетел или експерт да бъде изслушан, той бива информиран, че Службата може да изиска юрисдикция или друг компетентен орган в страната на постоянно местожителство да изслуша отново неговите показания под клетва или друга обвързваща форма.
4. Страните в производството се информират за изслушването на свидетел или експерт пред юрисдикция или друг компетентен орган. Те имат право да присъстват и да задават въпроси на страните в производството, свидетелите и експертите, чрез посредничеството на органа или пряко.
Член 61
Упълномощаване на експерти
1. Службата взема решение в каква форма се представя докладът от експерта, който тя назначава.
2. Мандатът на експерта съдържа:
а)
точно описание на неговата задача;
б)
срокът, предвиден за представяне на доклада;
в)
имената на страните в производството;
г)
подробности за правата, които той може да предизвика, съгласно член 62, параграфи 2, 3 и 4.
3. За целите на експертния доклад Службата може да прикани службата за проверка, извършила техническата проверка на съответния сорт, да предостави материал съгласно дадените инструкции. Ако е необходимо, Службата може също да изиска материал от страните в производството или трети лица.
4. На страните в производството се изпраща копие и, когато е необходимо, превод на всеки писмен доклад.
5. Страните в производството могат да отхвърлят експерта. Член 48, параграф 3 и член 81, параграф 2 от Основния регламент се прилагат mutatis mutandis.
6. Член 13, параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis към експерта, назначен от Службата. Когато назначава експерт, Службата го информира за изискването за поверителност.
Член 62
Разходи за събиране на доказателства
1. Събирането на доказателства може да бъде направено зависимо от плащане на депозит в Службата от страна в производството, която е изискала да бъде събрано доказателството, размерът на който се определя от Службата чрез позоваване на разчет за разходите.
2. Свидетелите и експертите, които са призовани и които се явят пред Службата, имат право на подходящо възстановяване на разходите за път и престой. За тези разходи може да им бъде отпуснат аванс.
3. Свидетелите, които имат право на възстановяване съгласно параграф 2, имат освен това право на подходяща компенсация за загуба на доходи, а експертите, освен ако са служители на службите за проверка, на хонорари за тяхната работа. Тези суми се изплащат на свидетелите след събирането на доказателствата, а на експертите след изпълнение на техните задължения.
4. Плащания на суми, дължими съгласно параграфи 2 и 3, се извършва от Службата съгласно подробностите и тарифите, предвидени в приложение I.
Член 63
Протоколи от устното производство и събирането на доказателства
1. Протоколите от устното производство и събирането на доказателства съдържат най-важните моменти от устното производство или събирането на доказателства, съответните бележки, направени от страните в производството, показанията на страните в производството, свидетелите и експертите и резултата от всяка проверка.
2. Протоколите от показанията на свидетел, експерт или страна в производството се прочитат или изпращат до тях, така че те могат да ги проверят. Следва да бъде отбелязано в протоколите, че тази формалност е извършена и че лицето, което е дало показанията, е одобрило протоколите. Когато неговото одобрение не е дадено, неговите възражения се отбелязват.
3. Протоколите се подписват от служителя, който ги е съставил, и от служителя, който е ръководил устното производство или изслушването на показанията.
4. На страните в производството се предоставя копие и, по целесъобразност, превод на протоколите.
ГЛАВА III
Уведомления
Член 64
Общи разпоредби за уведомленията
1. В производството пред Службата документите, които трябва да се предоставят от Службата на страна в производството, са оригинали, незаверени техни копия или компютърни разпечатки. Документи от други страни в производството могат да бъдат предоставени под формата на незаверени копия.
2. Ако процесуален представител е бил упълномощен от една или повече страни в производството, документите му се предоставят съгласно разпоредбите на параграф 1.
3. Уведомлението се извършва:
а)
по пощата съгласно член 65;
б)
чрез връчване на ръка съгласно член 66;
в)
чрез публично оповестяване съгласно член 67; или
г)
чрез електронни или други технически средства съгласно втора алинея.
Председателят на Службата определя подробностите във връзка с уведомлението по електронен път.
4. Документи или копия от тях, свързани с действия, за които се предвижда служебно връчване, посочено в член 79 от Основния регламент, се изпращат по пощата с препоръчани писма, с известие при получаване; те могат да бъдат изпратени и чрез електронни средства, които се определят от председателя на Службата.
Член 65
Уведомление по пощата
1. Уведомяването на адресати, които нямат местожителство, седалище или не са установени в рамките на Общността и които не са назначили процесуален представител съгласно член 82 от Основния регламент, става чрез изпращане на документите по пощата с обикновено писмо на последния адрес на адресата, известен на Службата. Уведомлението се счита за извършено по пощата дори ако писмото се върне като недоставено.
2. Когато уведомлението става с препоръчано писмо, със или без известие при получаване, то се счита за доставено на адресата на десетия ден след изпращането му, освен ако писмото не е достигнало до адресата или е пристигнало по-късно; в случай на оспорване Службата следва да докаже, че писмото е достигнало местоназначението си, или да докаже датата, на която писмото е връчено на адресата, в зависимост от случая.
3. Уведомление с препоръчано писмо, със или без известие при получаване, се счита за извършено дори ако адресатът откаже да приеме писмото или да потвърди получаването му.
4. Когато уведомлението по пощата не е обхванато от параграфи 1, 2 и 3, се прилага правото на държавата, на територията на която се извършва уведомлението.
Член 66
Уведомление чрез връчване на ръка
В помещенията на Службата уведомлението може да стане чрез връчване на ръка на адресата, който при получаване потвърждава получаването. Уведомлението се счита за извършено дори ако адресатът откаже да приеме документа или да потвърди получаването му.
Член 67
Публично оповестяване
Ако адресът на адресата не може да бъде установен или ако уведомлението съгласно член 64, параграф 4 не е било възможно да се извърши дори след втори опит от страна на Службата, уведомлението се осъществява чрез публично оповестяване в периодичните публикации, посочени в член 89 от Основния регламент. Председателят на Службата определя условията на публикуване.
Член 68
Пороци на уведомлението
Ако Службата не може да докаже, че документ, който е достигнал адресата, е бил надлежно съобщен или ако разпоредбите, отнасящи се до неговото съобщаване, не са спазени, документът се счита за съобщен на датата, определена от Службата за дата на получаване.
ГЛАВА IV
Срокове и спиране на производството
Член 69
Изчисляване на сроковете
1. Сроковете се броят в пълни години, месеци, седмици или дни.
2. Сроковете започват да текат от деня след датата, на която е настъпило съответното събитие, когато събитието е дейност или изтичане на по-ранен срок. Освен ако не е предвидено друго, съответното събитие е получаването на документа за уведомяване, когато действието се състои в уведомяване.
3. Независимо от разпоредбите на параграф 2, срокът започва от петнадесетия ден след деня на публикуването на съответния акт, когато актът е публичното оповестяване, посочено в член 67, решение на Службата, освен ако не е съобщено на съответното лице, или всяко действие на страна в производството, което подлежи на публикуване.
4. Когато срокът е изразен като една година или определен брой години, той изтича през съответната следваща година в същия месец и в същия ден като месеца и деня, на който е настъпило споменатото събитие; когато съответният следващ месец няма ден със същото число, срокът изтича в последния ден на този месец.
5. Когато срокът е изразен като един или повече месеци, той изтича през съответния последващ месец в деня, който има същото число като деня, на който е настъпило съответното събитие; когато съответният последващ месец няма ден със същото число, периодът изтича в последния ден на този месец.
6. Когато срокът е изразен като една седмица или определен брой седмици, той изтича през съответната последваща седмица в същия ден като деня, на който е настъпило съответното събитие.
Член 70
Продължителност на срока
Когато Основният регламент или настоящият регламент определят срок, който да бъде определен от Службата, този срок е не по-кратък от един месец и не по-дълъг от три месеца. В определени специални случаи срокът може да бъде продължен до шест месеца по искане, представено преди изтичането на срока.
Член 71
Удължаване на срока
1. Ако срокът изтича в деня, в който в Службата не могат да бъдат депозирани документи, или на който по причини, различни от тези, посочени в параграф 2, обикновена поща не се доставя в района, в който е разположена Службата, срокът се удължава до първия ден след деня, в който в Службата могат да бъдат депозирани документи и в който се доставя обикновена поща. Дните, посочени в първото изречение, се определят и съобщават от председателя на Службата преди началото на всяка календарна година.
2. Ако срокът изтича в деня, в който има общо прекъсване или последващо объркване на доставките на писма в държавите-членки или между държави-членки и Службата, срокът се удължава до първия ден след края на периода на объркване или прекъсване на доставките на писма за страните в производството, имащи местожителство, седалище или установени в съответната държава-членка, или които са упълномощили процесуални представители със седалище в тази държава. Ако съответната държава-членка е държавата, в която е разположена Службата, настоящата разпоредба се прилага към всички страни в производството. Продължителността на периода на прекъсване или объркване е този, определен и съобщен от председателя на Службата.
По отношение на документите, подадени по електронен път, първа алинея се прилага mutatis mutandis, в случай че е налице прекъсване на връзката на Службата с електронните средства за комуникация.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат mutatis mutandis към националните агенции или определените съгласно член 30, параграф 4 от Основния регламент подразделения, както и към службите за проверка.
Член 72
Спиране на производството
1. Производството пред Службата се спира:
а)
в случай на смърт или недееспособност на заявителя или на титуляря на право на закрила на Общността на сортовете растения, или на кандидата за лицензия, давана от Службата, или от лице, което е упълномощено да се разпорежда с тази лицензия, или на процесуален представител на която и да е от тези страни; или
б)
в случай на настъпване на юридическа пречка за тези лица да продължат производството пред Службата, поради действия, предприети срещу тяхно имущество.
2. Когато необходимите данни по отношение на самоличността на лице, упълномощено да продължи производството като страна в него или процесуален представител, бъдат вписани в съответния регистър, Службата информира това лице и другите страни, че производството се възобновява от датата, определена от Службата.
3. Сроковете започват да текат отново от деня, в който производството бъде възобновено.
4. Спирането на производството не засяга изпълнението на техническата проверка или проучване на съответния сорт от службата за проверка, когато съответните такси вече са платени на Службата.
ГЛАВА V
Процесуални представители
Член 73
Определяне на процесуален представител
1. Всяко определяне на процесуален представител се съобщава на Службата. Съобщението съдържа името и адреса на процесуалния представител; член 2, параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis.
2. Без да се засяга член 2, параграф 4, ако процесуалният представител е служител на страна в производството, това трябва да бъде посочено в съобщението по параграф 1. Служител не може да бъде определен като процесуален представител по смисъла на член 82 от Основния регламент.
3. При неспазване на разпоредбите на параграфи 1 и 2 съобщението се счита за неполучено.
4. Процесуален представител, на когото пълномощното е прекратено, запазва качеството си на процесуален представител, докато прекратяването на неговото пълномощно бъде известено на Службата. Освен ако в пълномощното не е предвидено друго, по отношение на Службата то се прекратява при смърт на упълномощителя.
5. Ако две или повече страни в производството, които действат заедно, не са съобщили за определянето на процесуален представител на Службата, страната в производството, назована първа в заявка за правна закрила на Общността на сортовете растения или за лицензия, което да се даде от Службата, или във възражение, се счита за определена за процесуален представител на другата страна или страни в производството.
Член 74
Пълномощно на процесуалните представители
1. Когато определянето на процесуален представител е съобщено на Службата, необходимото подписано пълномощно се представя за включване в преписката в рамките на период, който Службата може да определи, освен ако не е предвидено друго. Ако пълномощното не е представено в определеното време, всички действия, извършени от процесуалния представител се считат за невалидни.
2. Пълномощното може да се отнася до едно или повече производства и се предава в съответния брой копия. Може да бъде представено генерално пълномощно, оправомощаващо процесуалния представител да представлява упълномощителя във всички производства, в които последният участва. Документът, материализиращ генералното пълномощно, може да бъде представен в един екземпляр.
3. Председателят на Службата може да определи съдържанието на пълномощното, включително за генералното пълномощно, посочено в параграф 2, и безплатно да предостави на заинтересованите лица формуляри за тези пълномощни.
ГЛАВА VI
Разпределяне и определяне на разноските
Член 75
Разпределение на разноските
1. Въпросът за разпределението на разноските се разглежда в решението по искането за лишаване от или отмяна на правната закрила на Общността на сортовете растения или в решението по жалбата.
2. В случай на разпределение на разноските съгласно член 85, параграф 1 от Основния регламент, Службата указва това разпределение в мотивите към решението по искането за лишаване от или отмяна на правната закрила на Общността на сортовете растения или решението за обжалване. Страните в производството не могат да се позовават на пропускане на такова указване.
Член 76
Определяне на разноските
1. Искане за определяне на разноските е допустимо само ако решението, на което се основава искането, е било постановено и ако в случай на жалба срещу това решение отделението по жалбите се е произнесло. Сметка за разноските, заедно с оправдателни документи, се прикрепя към искането.
2. Разноските могат да бъдат определени, след като се установи тяхната достоверност.
3. Когато една страна в производството понася разноските за друга страна в производството, от нея не се изисква да възстановява разноски, различни от тези, посочени в параграф 4. Когато страната, спечелила делото, е представена от повече от един съветник, адвокат или друг представител, загубилата страна понася разноските, посочени в параграф 4, само за едно такова лице.
4. Разноските от съществено значение за протичането на производството обхващат:
а)
разноските за свидетели и експерти, платени от Службата на съответния свидетел или експерт;
б)
разноските за път и престой на страната в производството и на съветника, на адвоката или на друг представител, надлежно определен като процесуален представител пред Службата, в рамките на съответните тарифи, приложими за свидетели и експерти, предвидени в приложение I;
в)
възнаграждение на съветника, адвокат или друг представител, надлежно определен като процесуален представител пред Службата, в рамките на съответните тарифи, приложими за свидетели и експерти, предвидени в приложение I.
Член 77
Уреждане на разноските
В случай на уреждане на разноски, посочено в член 85, параграф 4 от Основния регламент, Службата потвърждава това уреждане в уведомление до съответните страни в производството. Когато такова уведомление потвърди също съгласие относно размера на разноските за изплащане, искане за определяне на разходите е недопустимо.
ДЯЛ V
ПУБЛИЧНОСТ
ГЛАВА I
Регистри, публична проверка и публикации
Раздел 1
Регистри
Член 78
Вписване в регистрите на данните, свързани с производствата и с правната закрила на Общността на сортовете растения
1. Следните „други подробности“, посочени в член 87, параграф 3 от Основния регламент, се вписват в регистъра на заявките за правна закрила на Общността на сортовете растения:
а)
датата на публикуване, когато това публикуване е свързано с изчисляването на сроковете;
б)
всяко възражение, заедно с датата, името и адреса на лицето, което прави възражението, и тези на неговия процесуален представител;
в)
данни, свързани с право на приоритет (дата на по-ранна заявка и държава, в която тази заявка е подадена);
г)
исковете, заведени на основание правата, посочени в член 98, параграф 4 и член 99 от Основния регламент, относно предоставянето на правна закрила на Общността на сортовете растения и окончателното решение или всякакво друго решение за прекратяване на производството по тези искове.
2. Следните „други подробности“, посочени в член 87, параграф 3 от Основния регламент, се вписват в регистъра за правна закрила на Общността на сортовете растения при поискване:
а)
предоставянето на правото на закрила на Общността на сортовете растения като обезпечение или като предмет на други вещни права; или
б)
исковете, заведени на основание правата, посочени в член 98, параграфи 1 и 2 и член 99 от Основния регламент, свързани с правната закрила на Общността на сортовете растения, както и окончателното решение или всякакво друго решение за прекратяване на производството по тези искове.
3. Председателят на Службата определя условията за вписване и може да реши допълнителни подробности да бъдат вписани в регистрите в интерес на управлението на Службата.
Председателят на Службата определя формата на регистрите. Регистрите могат да се поддържат под формата на електронна база данни.
Член 79
Вписване на прехвърляне на право на закрила на Общността на сортовете растения
1. Всяко прехвърляне на право на закрила на Общността на сортовете растения се вписва в регистъра за правна закрила на Общността на сортовете растения при представяне на писмени доказателства за прехвърлянето или на официални документи, потвърждаващи прехвърлянето, или на преписи от тези документи, достатъчни да се установи прехвърлянето. Службата съхранява копие от тези писмени доказателства в своите досиета.
Председателят на Службата определя формата и условията, при които тези писмени доказателства трябва да се съхраняват в досиетата на Службата.
2. Вписването на прехвърляне може да бъде отказано само в случай на неспазване на условията, предвидени в параграф 1 и в член 23 от Основния регламент.
3. Параграфи 1 и 2 се прилагат при всяко прехвърляне на правото на закрила Общността на сортовете растения, за което заявителят е бил вписан в регистъра на заявките за правна закрила на Общността на сортовете растения. Всяко позоваване на регистъра за правна закрила на Общността на сортовете растения се разбира като позоваване на регистъра на заявките за правна закрила на Общността на сортовете растения.
Член 80
Условия за вписване в регистрите
Без да се засягат другите разпоредби на Основния регламент или на настоящия регламент, молба за вписване или заличаване на вписване от регистрите може да бъде направена от всяко заинтересовано лице. Искането се прави писмено, придружено от подкрепящи документи.
Член 81
Условия за вписване в регистрите в особени случаи
1. Когато искано или предоставено право на закрила на Общността на сортовете растения е включено в производство по несъстоятелност или друго подобно производство, това подлежи на безплатно вписване в регистъра за правна закрила на Общността на сортовете растения по молба на компетентните национални органи. Това вписване следва също да бъде безплатно заличено по молба на компетентния национален орган.
2. Параграф 1 се прилага mutatis mutandis по отношение на исковете, заведени на основание правата, посочени в членове 98 и 99 от Основния регламент, както и окончателното решение или всякакво друго решение за прекратяване на производството по тези искове.
3. Когато сортове са идентифицирани съответно като първи и производни по същество сортове, искане за вписване от всички страни в производството може да бъде направено заедно или поотделно. В случай на искане от само една страна в производството, искането се придружава от достатъчни писмени доказателства за производството, посочени в член 87, параграф 2, буква з) от Основния регламент, за да замени искането на друга страна.
4. Когато е поискано вписване на изключителна договорна лицензия или на право на закрила на Общността на сортовете растения, предоставени като обезпечение или като предмет на други вещни права, това искане се придружава от достатъчни писмени доказателства.
Член 82
Публична проверка на регистрите
1. Всеки може да проверява регистрите в помещенията на Службата.
Достъп до регистрите и съдържащите се в тях документи се предоставя при същите срокове и условия, които са валидни за достъпа до документи на Службата по смисъла на член 84.
2. Проверката на място на регистрите е безплатна.
Извлечения от регистрите под каквато и да е форма, която изисква обработка или манипулации с данни, различни от копирането на документ или на части от него, се предоставят срещу заплащане на такса.
3. Председателят на Службата може да осигури публична проверка на регистрите в помещенията на националните агенции или определените подразделения, съгласно член 30, параграф 4 от Основния регламент.
Раздел 2
Съхранение на документи, публична проверка на документи и отглеждани сортове
Член 83
Съхранение на досиета
1. Документите под формата на оригинали или на копия, свързани с производство, се съхраняват в досиета, върху които е отбелязан номерът на производството, с изключение на тези документи, свързани с изключване или с искания за отвод на членове на отделението по жалбите, както и за членове на персонала на Службата или съответната служба за проверка, които се съхраняват отделно.
2. Службата съхранява едно копие, посочено в параграф 1 (копие от досието), което се смята за автентично и пълно копие на досието. Службата за проверка може да съхранява копие от документите, отнасящи се до тези производства (копие от проверката), но гарантира изпращане на тези оригинали, с които Службата не разполага.
3. Оригиналните документи, подадени от страните в производството, които са в основата на всички електронни досиета, могат да бъдат унищожени след изтичането на определен срок от датата на получаването им в Службата.
4. Председателят на Службата определя подробностите по формата, под която досиетата да се съхраняват, срока, през който досиетата трябва да се съхраняват, и срока, посочен в параграф 3.
Член 84
Достъп до документите на Службата
1. Административният съвет следва да приеме практическия ред за достъп до документи на Службата, включително до регистрите.
2. Административният съвет следва да приеме категориите документи на Службата, които да се предоставят директно на разположение на широката общественост чрез публикации, включително публикации в електронните средства за информация.
Член 85
Проверка на отглеждането на сортовете
1. Искане за проверка на отглеждането на сортовете се адресира писмено до Службата. Със съгласието на Службата се урежда достъп до тестовите площи от службата за проверка.
2. Без да се засяга член 88, параграф 3 от Основния регламент, разпоредбите на настоящия регламент не препятстват пълния публичен достъп до тестовите площи, при условие че всички отглеждани сортове са защитени от код, че Службата е взела и е одобрила подходящи мерки срещу всякаква кражба на материал от службата за проверка и че са предприети всички необходими стъпки за защита правата на заявителя или титуляря на правна закрила на Общността на сортовете растения.
3. Председателят на Службата може да определи условията по процедурата за проверка на отглежданите сортове и може да организира контрола на защитните мерки, предвидени съгласно параграф 2.
Член 86
Поверителна информация
С цел запазване поверителността на информацията Службата предоставя безплатно формуляри за използване от заявителя за правна закрила на Общността на сортовете растения, за да поиска поверителната обработка на данните, отнасящи се до компонентите, посочени в член 88, параграф 3 от Основния регламент.
Раздел 3
Публикации
Член 87
Официален бюлетин на Службата
1. Публикацията, която излиза най-малко на всеки два месеца съгласно член 89 от Основния регламент, се нарича Официален бюлетин на Службата на Общността за сортовете растения (наричан по-нататък „Официален бюлетин на Службата“).
2. Официалният бюлетин на Службата съдържа също информацията, вписана в регистрите съгласно член 78, параграф 1, букви в) и г) и параграф 2, както и член 79.
3. Председателят на Службата определя начина, по който се публикува Официалният бюлетин.
Член 88
Публикуване на молби за лицензии, давани от Службата, и решения по тях
Датата на получаване на молба за лицензия, предоставена от Службата, и датата на постановяване на решението по тази молба, имената и адресите на страните в производството и типа на исканото или взетото решение, се публикуват в Официалния бюлетин на Службата. В случай на решение за даване на право за задължителна лицензия съдържанието на това решение следва също да се публикува.
Член 89
Публикуване на жалби и решения по тях
Датата на получаване на жалбата, датата на постановяване на решение по тази жалба, имената и адресите на страните в производството и типа на исканото или взетото решение се публикуват в Официалния бюлетин на Службата.
ГЛАВА II
Административно и правно сътрудничество
Член 90
Изпращане на информация
1. Информация, която трябва се обменя съгласно член 90 от Основния регламент, се изпраща директно между органите, посочени в тази разпоредба.
2. Изпращането на информация, посочено в член 91, параграф 1 от Основния регламент, от или до Службата, може да бъде извършено чрез компетентните служби за сортовете растения на държавите-членки, безплатно.
3. Параграф 2 се прилага mutatis mutandis към изпращането на информация, посочено член 91, параграф 1 от Основния регламент, извършвано към или от службата за проверка. Службата получава копие от това съобщение.
Член 91
Проверка чрез съдилищата или прокуратурите на държавите-членки или чрез тяхно посредничество
1. Проверката на документите, посочени в член 91, параграф 1 от Основния регламент, се извършва върху копия на документите, издадени от Службата изключително за тази цел.
2. Съдилищата или прокуратурите на държавите-членки могат, по време на производства пред тях, да предоставят документите, изпратени от Службата, на разположение за проверка от трети лица. Тази проверка се осъществява при спазване на член 88 от Основния регламент; Службата не събира такса за това.
3. При предаване на досиетата до съдилищата или прокуратурите на държавите-членки Службата указва ограниченията, на които подлежат проверките на документите относно заявките за или предоставените права на закрила на Общността на сортовете растения съгласно член 88 от Основния регламент.
Член 92
Производство при съдебна поръчка
1. Всяка държава-членка определя централен орган, който е отговорен за получаването на съдебни поръчки, направени от Службата, и предаването им на съдилищата или компетентния орган с оглед тяхното изпълнение.
2. Службата изготвя съдебните поръчки на езика на компетентния съд или орган или прилага към тях превод на този език.
3. При резервата на параграфи 4 и 5 компетентният съд или орган прилага своето собствено национално право за производствата, които трябва да бъдат следвани за изпълнение на тези съдебни поръчки. По-специално, той прилага подходящите принудителни мерки, предвидени от неговото национално право.
4. Службата се информира за времето и мястото на събирането на доказателствата или други юридически мерки и информира страните в производството, съответните свидетели и експерти.
5. По искане от Службата компетентният съд или орган разрешава присъствие на член на персонала на съответната Служба и им позволява да задават въпроси на всяко лице, което дава показания, пряко или чрез посредничеството на компетентния съд или орган.
6. Изпълнението на съдебните поръчки не води до плащане на такси или разноски от какъвто и да е характер. Въпреки това държавата-членка, в която се изпълняват съдебните поръчки, има право да изиска от Службата да възстанови възнагражденията, платени на експертите и преводачите, както и разноските, произтичащи от производството съгласно параграф 5.
ДЯЛ VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 93
Регламент (ЕО) № 1239/95 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение III.
Член 94
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 септември 2009 година.
REGULAMENTO (CE) N.o 874/2009 DA COMISSÃO
de 17 de Setembro de 2009
que estabelece normas de execução do Regulamento (CE) n.o 2100/94 do Conselho no que respeita ao processo no Instituto Comunitário das Variedades Vegetais
(reformulação)
A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS,
Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 2100/94 do Conselho, de 27 de Julho de 1994, relativo ao regime comunitário de protecção das variedades vegetais (1), nomeadamente o artigo 114.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CE) n.o 1239/95 da Comissão, de 31 de Maio de 1995, que estabelece normas de execução do Regulamento (CE) n.o 2100/94 do Conselho no que respeita ao processo no Instituto Comunitário das Variedades Vegetais (2), foi por várias vezes alterado de modo substancial (3). Devendo ser introduzidas novas alterações, é conveniente, com uma preocupação de clareza, proceder à reformulação do referido regulamento.
(2)
O Regulamento (CE) n.o 2100/94 («regulamento de base») cria um novo regime comunitário de direitos relativos a variedades vegetais para toda a Comunidade.
(3)
Esse regime deve ser gerido de modo eficaz pelo Instituto Comunitário das Variedades Vegetais («o Instituto»), que será assistido por organismos de exame para a realização do exame técnico das variedades vegetais em causa e que pode recorrer aos serviços de organismos nacionais encarregados dessa tarefa ou a delegações próprias estabelecidas para o efeito. Nesse contexto, é indispensável definir a relação entre o Instituto e as suas próprias delegações, os organismos de exame e os organismos nacionais.
(4)
O Instituto deve pagar ao organismo de exame uma taxa que cubra a totalidade dos custos incorridos na realização do exame técnico. O conselho de administração deve estabelecer métodos uniformes para o cálculo dos custos.
(5)
As decisões do Instituto são susceptíveis de recurso para a respectiva instância de recurso. Devem adoptar-se disposições aplicáveis ao processo da instância de recurso. O conselho de administração pode, se necessário, criar outras instâncias de recurso.
(6)
Os relatórios de exame realizados sob a responsabilidade das autoridades de um Estado-Membro ou de um país terceiro membro da União Internacional para a Protecção das Obtenções Vegetais (UPOV) devem constituir uma base suficiente para uma tomada de decisão.
(7)
Deve autorizar-se a utilização de meios electrónicos para a apresentação dos pedidos, das oposições ou dos recursos, bem como para a tramitação dos documentos pelo Instituto. Além disso, deveria facultar-se ao Instituto a possibilidade de emitir por via electrónica certificados de direitos comunitários de protecção de variedades vegetais. A publicação de informações relativas aos direitos comunitários de protecção das variedades vegetais também deveria ser possível por via electrónica. Finalmente, deve permitir-se o armazenamento electrónico dos ficheiros associados aos processos.
(8)
O presidente do Instituto deve estar habilitado para definir todos os pormenores necessários relativamente à utilização dos meios electrónicos de comunicação e armazenamento.
(9)
Certas disposições dos artigos 23.o, 29.o, 34.o, 35.o, 36.o, 42.o, 45.o, 46.o, 49.o, 50.o, 58.o, 81.o, 85.o, 87.o, 88.o e 100.o do regulamento de base prevêem já explicitamente que sejam ou possam ser estabelecidas regras específicas para a sua execução. Em caso de necessidade de clarificação, devem estabelecer-se outras normas de execução.
(10)
A eficácia da transmissão de um direito comunitário relativo a uma variedade vegetal ou da transmissão de um poder relativo a uma variedade vegetal deve ser tratada nas regras aplicáveis às inscrições nos registos.
(11)
Foi consultado o conselho de administração do Instituto Comunitário das Variedades Vegetais.
(12)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité Permanente dos Direitos de Protecção das Variedades Vegetais,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
TÍTULO I
PARTES NO PROCESSO, INSTITUTO E ORGANISMOS DE EXAME
CAPÍTULO I
Partes no processo
Artigo 1.o
Partes no processo
1. Podem ser partes no processo no Instituto Comunitário das Variedades Vegetais, a seguir designado por «Instituto», as seguintes pessoas:
a)
O requerente de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal;
b)
Os opositores referidos no n.o 2 do artigo 59.o do Regulamento (CE) n.o 2100/94, a seguir designado por «regulamento de base»;
c)
O titular ou os titulares do direito comunitário de protecção da variedade vegetal, a seguir designados por «titular»;
d)
Qualquer pessoa cujo requerimento ou pedido seja uma condição prévia da tomada de decisão por parte do Instituto.
2. O Instituto pode autorizar, mediante pedido escrito, que qualquer outra pessoa não referida no n.o 1 que esteja directa e individualmente implicada intervenha como parte no processo.
3. Qualquer pessoa singular ou colectiva, bem como qualquer organismo considerado como pessoa colectiva nos termos da lei que lhe for aplicável, é considerada pessoa na acepção dos n.os 1 e 2.
Artigo 2.o
Designação das partes no processo
1. As partes no processo serão designadas pelo seu nome e pelo seu endereço.
2. Os nomes das pessoas singulares compreenderão o apelido e os nomes próprios da pessoa. Os nomes das pessoas colectivas e das sociedades ou empresas corresponderão às suas denominações oficiais.
3. Os endereços incluirão todas as informações administrativas relevantes, incluindo o nome do Estado em que a parte no processo se encontre domiciliada ou em que esteja localizada a sua sede ou o seu estabelecimento. De preferência, deve ser indicado apenas um endereço para cada parte no processo; quando sejam indicados vários endereços, será tido em conta o endereço mencionado em primeiro lugar, excepto no caso de a parte no processo designar qualquer dos outros endereços para efeitos de notificação.
O presidente do Instituto determinará as modalidades aplicáveis aos endereços, incluindo todos os pormenores pertinentes em matéria de outros meios de comunicação de dados.
4. No caso de uma parte no processo ser uma pessoa colectiva, será igualmente designada pelo nome e pelo endereço da pessoa singular que seja seu representante legal por força da lei nacional aplicável. O disposto no n.o 2 aplicar-se-á mutatis mutandis a essa pessoa singular.
O Instituto pode autorizar derrogações ao disposto no primeiro parágrafo.
5. No caso de a Comissão das Comunidades Europeias ou um Estado-Membro serem partes no processo, devem indicar um representante para cada processo em que participem.
Artigo 3.o
Línguas das partes no processo
1. A língua oficial da União Europeia escolhida por uma parte no processo no primeiro documento apresentado ao Instituto, e assinado nos termos das formalidades de apresentação, será utilizada pela parte no processo até à decisão final pelo Instituto.
2. Se uma parte no processo apresentar um documento assinado, nos termos das formalidades de apresentação, numa língua oficial da União Europeia que não seja a língua a utilizar nos termos do n.o 1, considerar-se-á que o documento foi recebido quando o Instituto dispuser de uma tradução, facultada por outros serviços. O Instituto pode autorizar derrogações a esta regra.
3. Se uma parte no processo utilizar no processo oral uma língua que não seja a língua oficial da União Europeia utilizada pelos funcionários competentes do Instituto, por outras partes no processo ou por ambos e que deva ser utilizada pela referida parte, deverá assegurar a interpretação simultânea para essa língua. Se não o fizer, o processo oral poderá prosseguir nas línguas utilizadas pelos funcionários competentes do Instituto e pelas outras partes no processo.
Artigo 4.o
Línguas do processo oral e da instrução
1. Qualquer parte no processo, testemunha ou perito que seja ouvido no âmbito do processo oral para efeitos de instrução pode utilizar uma das línguas oficiais da União Europeia.
2. No caso de se decidir proceder à instrução referida no n.o 1 a pedido de uma parte no processo, as partes no processo, testemunhas ou peritos que não consigam expressar-se adequadamente numa das línguas oficiais da União Europeia apenas podem ser ouvidos se a parte no processo que pediu a instrução assegurar a interpretação para as línguas utilizadas em comum por todas as partes no processo ou, na sua falta, pelos funcionários do Instituto.
O Instituto pode autorizar derrogações ao disposto no primeiro parágrafo.
3. As declarações feitas por funcionários do Instituto, por partes no processo, testemunhas e peritos numa das línguas oficiais da União Europeia no decurso do processo oral ou da instrução serão exaradas em acta na língua utilizada. As declarações feitas em qualquer outra língua serão exaradas em acta na língua utilizada pelos funcionários do Instituto.
Artigo 5.o
Tradução de documentos das partes no processo
1. Se uma parte no processo apresentar um documento redigido numa língua que não seja uma língua oficial da União Europeia, o Instituto pode exigir que essa parte forneça uma tradução dos documentos recebidos para a língua a utilizar por essa mesma parte no processo ou utilizada pelos funcionários competentes do Instituto.
2. No caso de uma parte no processo apresentar ou dever apresentar a tradução de um documento, o Instituto pode exigir a apresentação de um certificado que ateste que a tradução é fiel ao original num prazo que determinará.
3. Na falta de apresentação da tradução referida no n.o 1 e do certificado referido no n.o 2, considerar-se-á que o documento não foi recebido.
CAPÍTULO II
O Instituto
Secção 1
Comités do Instituto
Artigo 6.o
Qualificação dos membros dos comités
1. O comité referido no n.o 2 do artigo 35.o do regulamento de base será composto por membros que possuam exclusivamente uma formação técnica ou jurídica, ou por membros de ambas as formações, conforme decisão do presidente do Instituto.
2. Um membro com formação técnica deve ser licenciado, ou possuir experiência reconhecida, no domínio da botânica.
3. Um membro com formação jurídica deve ser licenciado em direito ou possuir experiência reconhecida no domínio da propriedade intelectual ou do registo de variedades vegetais.
Artigo 7.o
Decisões do comité
1. Para além das decisões referidas no n.o 2 do artigo 35.o do regulamento de base, a actividade do comité abrangerá igualmente:
-
a não suspensão da aplicação de uma decisão nos termos do n.o 2 do artigo 67.o do regulamento de base,
-
a revisão prejudicial nos termos do artigo 70.o do regulamento de base,
-
a restituição integral nos termos do artigo 80.o do regulamento de base, e
-
a repartição das custas nos termos do n.o 2 do artigo 85.o do regulamento de base e do artigo 75.o
2. As decisões do comité são tomadas por maioria.
Artigo 8.o
Competência dos membros do comité
1. O comité designará um dos seus membros como relator para agir em seu nome.
2. O relator pode, nomeadamente:
a)
Executar as tarefas previstas no artigo 25.o e controlar a apresentação de relatórios dos organismos de exame referidos nos artigos 13.o e 14.o;
b)
Dar andamento ao processo no âmbito do Instituto, incluindo a comunicação de eventuais irregularidades a corrigir por uma parte no processo e a fixação de prazos; e
c)
Assegurar consultas estreitas e o intercâmbio de informações com as partes interessadas no processo.
Artigo 9.o
Papel do presidente
O presidente do Instituto assegurará a coerência das decisões tomadas sob a sua autoridade. Estabelecerá, nomeadamente, as condições em que as decisões relativas às oposições nos termos do artigo 59.o do regulamento de base são tomadas, assim como as decisões nos termos dos artigos 61.o, 62.o, 63.o ou 66.o do regulamento de base.
Artigo 10.o
Consultas
Os funcionários do Instituto podem utilizar gratuitamente as instalações dos organismos nacionais em que tenham sido delegadas funções nos termos do n.o 4 do artigo 30.o do regulamento de base e dos organismos de exame referidos nos artigos 13.o e 14.o do presente regulamento para organizar consultas periódicas com as partes no processo e com terceiros.
Secção 2
Instâncias de recurso
Artigo 11.o
Instâncias de recurso
1. É criada uma instância de recurso para deliberar sobre os recursos das decisões referidas no artigo 67.o do regulamento de base. Se necessário, e sob proposta do Instituto, o conselho de administração pode criar instâncias de recurso suplementares. Nesse caso, determinará a repartição das tarefas entre as instâncias de recurso criadas.
2. Cada instância de recurso será composta por membros com formação técnica e membros com formação jurídica, sendo aplicável, mutatis mutandis, o disposto nos n.os 2 e 3 do artigo 6.o. O presidente deve ser um membro de formação jurídica.
3. O presidente da instância de recurso delegará o exame do recurso num dos seus membros, na qualidade de relator. A delegação de funções pode eventualmente abranger a instrução.
4. As decisões da instância de recurso são tomadas por maioria.
Artigo 12.o
Secretaria junto das instâncias de recurso
1. O presidente do Instituto criará uma secretaria junto de cada instância de recurso; os funcionários do Instituto não podem integrar esse serviço caso tenham participado no processo cuja decisão é objecto de recurso.
2. O pessoal da secretaria é responsável nomeadamente pelo seguinte:
-
lavrar a acta do processo oral e da instrução nos termos do artigo 63.o,
-
determinar o montante das custas nos termos do n.o 5 do artigo 85.o do regulamento de base e do artigo 76.o,
-
confirmar um eventual acordo quanto às custas conforme referido no artigo 77.o
CAPÍTULO III
Organismos de exame
Artigo 13.o
Atribuição de funções a um organismo de exame conforme referido no n.o 1 do artigo 55.o do regulamento de base
1. No caso de o conselho de administração encarregar o organismo competente de um Estado-Membro de proceder ao exame técnico, o presidente do Instituto notificará essa atribuição de funções ao referido organismo, a seguir designado por «organismo de exame». A atribuição de funções produzirá efeitos a partir da data da notificação. A presente disposição aplicar-se-á, mutatis mutandis, à revogação da atribuição de funções a um organismo de exame, sem prejuízo do disposto no n.o 6 do artigo 15.o do presente regulamento.
2. Os funcionários do organismo de exame que participem no exame técnico não podem fazer uma utilização não permitida ou divulgar a uma pessoa não autorizada quaisquer factos, documentos e informações que cheguem ao seu conhecimento no decurso do exame técnico ou por circunstâncias relacionadas com a realização do mesmo. Continuarão a estar vinculados a esta obrigação após a conclusão do exame técnico em questão, após a cessação das suas funções e após a revogação da atribuição de funções ao organismo de exame em questão.
3. O disposto no n.o 2 aplica-se, mutatis mutandis, ao material da variedade fornecido ao organismo de exame pelo requerente.
4. O Instituto acompanhará a aplicação do disposto nos n.os 2 e 3 e decidirá sobre a escusa ou a recusa dos funcionários dos organismos de exame de acordo com o disposto no n.o 2 do artigo 81.o do regulamento de base.
Artigo 14.o
Atribuição de funções a um organismo de exame conforme referido no n.o 2 do artigo 55.o do regulamento de base
1. Se o Instituto tencionar encarregar outros organismos de proceder ao exame técnico das variedades de acordo com o disposto no n.o 2 do artigo 55.o do regulamento de base, transmitirá ao conselho de administração, para aprovação, uma nota explicativa sobre a adequação técnica desses organismos enquanto organismo de exame.
2. Se, nos termos do disposto no n.o 2 do artigo 55.o do regulamento de base, o Instituto tencionar estabelecer as suas próprias delegações para procederem ao exame técnico das variedades, transmitirá ao conselho de administração, para aprovação, uma nota explicativa sobre a justificação técnica e económica do estabelecimento de uma delegação desse tipo para o referido efeito e sobre a adequação do respectivo local de implantação.
3. Se o conselho de administração der a sua aprovação relativamente às notas explicativas referidas nos n.os 1 e 2, o presidente do Instituto pode notificar a atribuição de funções aos organismos referidos no n.o 1 ou, no caso de a execução do exame técnico ser confiada à delegação referida no n.o 2, publicar um anúncio a esse respeito no Jornal Oficial da União Europeia. A atribuição de funções só pode ser revogada com o consentimento do conselho de administração. O disposto nos n.os 2 e 3 do artigo 13.o aplica-se, mutatis mutandis, ao pessoal do organismo referido no n.o 1 do presente artigo.
Artigo 15.o
Atribuição de funções
1. A atribuição de funções a um organismo de exame será feita por meio de acordo escrito entre o Instituto e o organismo de exame, prevendo a realização do exame técnico das variedades por parte do organismo de exame contra o pagamento da taxa referida no artigo 58.o do regulamento de base. No caso da delegação referida no n.o 2 do artigo 14.o do presente regulamento, a atribuição de funções será feita nos termos das regras internas sobre métodos de trabalho do Instituto.
2. Em resultado da conclusão do acordo escrito, os actos praticados ou a praticar pelo pessoal do organismo de exame em conformidade com esse acordo serão considerados, perante terceiros, como actos do Instituto.
3. Se o organismo de exame tencionar recorrer aos serviços de outros organismos tecnicamente qualificados de acordo com o disposto no n.o 3 do artigo 56.o do regulamento de base, o nome desses organismos deve constar previamente do acordo escrito concluído com o Instituto. O disposto no n.o 2 do artigo 81.o do regulamento de base e nos n.os 2 e 3 do artigo 13.o do presente regulamento aplica-se, mutatis mutandis, aos funcionários implicados, que assinarão um compromisso escrito de respeito da obrigação de confidencialidade.
4. O Instituto pagará ao organismo de exame uma taxa que cubra a totalidade dos custos incorridos na realização do exame técnico. O conselho de administração definirá métodos uniformes de cálculo dos custos e os elementos uniformes constitutivos desses custos, que serão aplicáveis a todos os organismos de exame encarregados de uma missão.
5. O organismo de exame submeterá periodicamente ao Instituto uma repartição dos custos relativos à realização do exame técnico em questão e à manutenção das colecções de referência necessárias. No caso referido no n.o 3, o organismo de exame submeterá ao Instituto um relatório de auditoria separado referente aos outros organismos.
6. A revogação da atribuição de funções a um organismo de exame não produzirá efeitos antes da data em que produzir efeitos a revogação do acordo escrito referido no n.o 1.
TÍTULO II
PROCESSO NO INSTITUTO
CAPÍTULO I
Pedido de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal
Secção 1
Acções do requerente
Artigo 16.o
Introdução do pedido
1. O pedido de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal deve ser apresentado ao Instituto, aos organismos nacionais ou às delegações previstas no n.o 4 do artigo 30.o do regulamento de base.
Quando o pedido for apresentado ao Instituto, pode sê-lo em suporte papel ou através de meios electrónicos. Se for apresentado às agências nacionais ou às delegações, o pedido é feito em suporte papel e em duplicado.
2. A informação referida no n.o 1, alínea b), do artigo 49.o do regulamento de base deve incluir:
-
elementos de identificação do requerente e, se for caso disso, do seu representante para efeitos processuais,
-
o nome do organismo nacional ou da delegação onde foi apresentado o pedido de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal, e
-
a designação provisória da variedade em questão.
3. O Instituto disponibilizará gratuitamente os seguintes formulários:
a)
Um formulário de pedido e um questionário técnico para efeitos de apresentação do pedido de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal;
b)
Um formulário para comunicação da informação referida no n.o 2, que deve indicar as consequências da não realização dessa comunicação.
4. O requerente deve preencher e assinar os formulários previstos no n.o 3. Sempre que o pedido for apresentado por via electrónica, deve, no que respeita à assinatura, cumprir o disposto no n.o 3, segundo parágrafo, do artigo 57.o
Artigo 17.o
Recepção do pedido
1. Quando um organismo nacional encarregado nos termos do n.o 4 do artigo 30.o do regulamento de base, ou uma delegação estabelecida nos termos dessa mesma disposição, receber um pedido, enviará ao Instituto, juntamente com o pedido conforme previsto no n.o 2 do artigo 49.o do regulamento de base, um recibo do pedido. O recibo mencionará pelo menos o número de processo atribuído pelo organismo nacional ou pela delegação, o número de documentos enviados e a data de recepção no organismo nacional ou na delegação. O organismo nacional ou a delegação fornecerá ao requerente uma cópia do recibo enviado.
2. Quando o Instituto receber um pedido directamente do requerente ou por intermédio de uma delegação ou um organismo nacional, aporá nos documentos que constituem o pedido, sem prejuízo de outras disposições, um número de processo e a data de recepção no Instituto e fornecerá um recibo ao requerente. O recibo mencionará pelo menos o número de processo atribuído pelo Instituto, o número de documentos recebidos, a data de recepção no Instituto e a data do pedido nos termos do artigo 51.o do regulamento de base. Quando o pedido tenha sido recebido por intermédio de um organismo nacional ou de uma delegação, o Instituto fornecer-lhes-á uma cópia do recibo.
3. Se o Instituto receber um pedido por intermédio de uma delegação ou de um organismo nacional depois de decorrido um mês após a sua apresentação pelo requerente, a data do pedido, nos termos do artigo 51.o do regulamento de base, não pode ser anterior à data de recepção no Instituto, a não ser que o Instituto conclua com base em provas documentais suficientes que o requerente lhe comunicou uma informação de acordo com o disposto no n.o 1, alínea b), do artigo 49.o do regulamento de base e no n.o 2 do artigo 16.o do presente regulamento.
Artigo 18.o
Condições estabelecidas no n.o 1 do artigo 50.o do regulamento de base
1. Se o Instituto verificar que o pedido não preenche as condições estabelecidas no n.o 1 do artigo 50.o do regulamento de base, comunicará ao requerente as irregularidades detectadas, indicando que apenas a data de recepção de informações suficientes para corrigir essas irregularidades será considerada como data do pedido nos termos do artigo 51.o do regulamento de base.
2. A condição estabelecida no n.o 1, alínea i), do artigo 50.o do regulamento de base só estará preenchida se o pedido indicar a data e o país de uma eventual primeira cedência nos termos do n.o 1 do artigo 10.o do regulamento de base ou, caso não tenha havido cedência, incluir uma declaração de que ainda não ocorreu tal cedência.
3. A condição estabelecida no n.o 1, alínea j), do artigo 50.o do regulamento de base só estará preenchida se o pedido indicar, na medida em que sejam do conhecimento do requerente, a data e o país indicados em qualquer pedido anterior relativo a essa variedade, no que diz respeito a:
-
um pedido de concessão de um direito de propriedade em relação à variedade, ou
-
um pedido de reconhecimento oficial da variedade para efeitos de certificação e comercialização, quando o reconhecimento oficial inclua uma descrição oficial da variedade,
apresentado num Estado-Membro ou num membro da União Internacional para a Protecção das Obtenções Vegetais.
Artigo 19.o
Condições referidas no n.o 2 do artigo 50.o do regulamento de base
1. Se o Instituto verificar que o pedido não satisfaz o disposto nos n.os 2, 3 e 4 do presente artigo ou no artigo 16.o, aplicará o disposto no n.o 2 do artigo 17.o do presente regulamento, embora convidando o requerente a corrigir as irregularidades verificadas num prazo que determinará. Se as irregularidades comunicadas não forem corrigidas no prazo estabelecido, o Instituto rejeitará de imediato o pedido nos termos do n.o 1, alínea a), do artigo 61.o do regulamento de base.
2. O pedido deve incluir os seguintes elementos de informação:
a)
A nacionalidade do requerente, caso se trate de uma pessoa singular, a sua designação enquanto parte no processo conforme previsto no artigo 2.o do presente regulamento e, se o requerente não for o obtentor, o nome e o endereço do obtentor;
b)
A designação latina do género, da espécie ou da subespécie a que a variedade pertence e o seu nome vulgar;
c)
Devem ser especificadas em especial as expressões de características da variedade que, na opinião do requerente, a distinguem claramente de outras variedades; essas outras variedades podem ser mencionadas como variedades de referência para ensaio;
d)
Dados sobre a obtenção, manutenção e propagação da variedade, incluindo informações específicas sobre:
-
as expressões de características, a denominação da variedade ou, na sua falta, a designação provisória, bem como sobre o cultivo de outra ou outras variedades cujo material deva ser utilizado repetidamente para a produção da variedade em questão, ou
-
as características que tenham sido modificadas geneticamente no caso de a variedade em questão constituir um organismo geneticamente modificado nos termos do n.o 2 do artigo 2.o da Directiva 2001/18/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (4);
e)
A região e o país onde a variedade foi obtida, ou foi descoberta e desenvolvida;
f)
A data e o país de uma eventual primeira cessão de constituintes varietais ou de material de colheita da variedade, para efeitos de apreciação da novidade de acordo com o disposto no artigo 10.o do regulamento de base, ou, caso não tenha havido cessão, uma declaração de que ainda não ocorreu tal cessão;
g)
O nome da autoridade à qual foram apresentados os pedidos referidos no n.o 3 do artigo 18.o do presente regulamento e o número de processo que lhes foi atribuído;
h)
Os direitos nacionais de protecção de variedades vegetais ou qualquer patente existentes no território comunitário em relação à variedade em questão.
3. O Instituto pode exigir que lhe sejam fornecidas, num prazo que determinará, todas as informações e documentação necessárias, bem como desenhos ou fotografias suficientes para a efectuação do exame técnico.
4. No caso de a variedade em questão constituir um organismo geneticamente modificado nos termos do n.o 2 do artigo 2.o da Directiva 2001/18/CE, o Instituto pode exigir que o requerente forneça uma cópia da declaração escrita das autoridades responsáveis confirmando que a utilização da variedade para o exame técnico previsto nos artigos 55.o e 56.o do regulamento de base não envolve riscos para o ambiente de acordo com os requisitos da referida directiva.
Artigo 20.o
Reivindicação da prioridade
Se o requerente reivindicar um direito de prioridade de acordo com o n.o 2 do artigo 52.o do regulamento de base em relação a um pedido que não seja o mais antigo de entre aqueles que devem ser indicados nos termos do n.o 3, primeiro travessão, do artigo 18.o do presente regulamento, o Instituto informá-lo-á de que só pode ser atribuída uma data de prioridade a esse pedido mais antigo. Se o Instituto tiver passado um recibo mencionando a data de apresentação de um pedido que não seja o mais antigo de entre aqueles que devem ser indicados, a data de prioridade notificada será considerada sem efeito.
Artigo 21.o
Direito à protecção comunitária de uma variedade vegetal durante o processo
1. Quando uma acção referida no n.o 4 do artigo 98.o do regulamento de base intentada contra o requerente tenha sido inscrita no Registo dos Pedidos de Reconhecimento de Direitos Comunitários de Protecção das Variedades Vegetais, o Instituto pode suspender o processo relativo ao pedido. O Instituto pode fixar a data em que tenciona prosseguir o processo pendente.
2. Logo que uma decisão final ou qualquer outra conclusão da acção referida no n.o 1 tenha sido inscrita no Registo dos Pedidos de Reconhecimento de Direitos Comunitários de Protecção das Variedades Vegetais, o Instituto prosseguirá o processo. O Instituto pode prosseguir o processo numa data anterior, mas nunca antes da data já estabelecida nos termos do n.o 1.
3. Quando o direito à protecção comunitária de uma variedade vegetal seja transferido para outra pessoa com efeitos relativamente ao Instituto, essa pessoa pode substituir-se ao primeiro requerente no processo de apresentação do pedido, desde que comunique ao Instituto nesse sentido no prazo de um mês a contar da inscrição da decisão final no Registo dos Pedidos de Reconhecimento de Direitos Comunitários de Protecção das Variedades Vegetais. As taxas devidas por força do artigo 83.o do regulamento de base e já pagas pelo primeiro requerente serão consideradas como pagas pelo requerente subsequente.
Secção 2
Realização do exame técnico
Artigo 22.o
Decisão sobre directrizes de ensaio
1. O conselho de administração, sob proposta do presidente do Instituto, tomará uma decisão sobre directrizes de ensaio. A data da decisão e as espécies abrangidas serão publicadas na gazeta oficial referida no artigo 87.o
2. Na falta de uma decisão do conselho de administração sobre directrizes de ensaio, o presidente do Instituto pode tomar uma decisão provisória na matéria. A decisão provisória caducará na data da decisão do conselho de administração. No caso de a decisão provisória do presidente do Instituto diferir da decisão do conselho de administração, os exames técnicos iniciados antes da decisão do conselho de administração não serão afectados. O conselho de administração pode decidir de outra forma se as circunstâncias o justificarem.
Artigo 23.o
Autorização concedida ao presidente do Instituto
1. Sempre que o conselho de administração tome uma decisão sobre directrizes de ensaio, autorizará o presidente do Instituto a inserir outras características e respectivos níveis de expressão relativas à variedade.
2. No caso de o presidente do Instituto fazer uso da autorização referida no n.o 1, aplicar-se-á, mutatis mutandis, o disposto no n.o 2 do artigo 22.o
Artigo 24.o
Informação do organismo de exame pelo Instituto
De acordo com o disposto no n.o 3 do artigo 55.o do regulamento de base, o Instituto transmitirá ao organismo de exame cópias dos seguintes documentos relativos à variedade:
a)
O formulário de pedido, o questionário técnico e qualquer outro documento apresentado pelo requerente que inclua informações para a efectuação do exame técnico;
b)
Os formulários preenchidos pelo requerente em conformidade com o artigo 86.o;
c)
Documentos relativos a qualquer oposição apresentada com fundamento no não cumprimento das condições estabelecidas nos artigos 7.o, 8.o e 9.o do regulamento de base.
Artigo 25.o
Cooperação entre o Instituto e o organismo de exame
O pessoal do organismo de exame responsável pelo exame técnico e o relator designado de acordo com o n.o 1 do artigo 8.o cooperarão em todas as fases de execução do exame técnico. A cooperação abrangerá pelo menos os seguintes aspectos:
a)
controlo da realização do exame técnico, incluindo a inspecção pelo relator das parcelas de ensaio e dos métodos de ensaio utilizados;
b)
sem prejuízo de outras investigações efectuadas pelo Instituto, a comunicação pelo organismo de exame de informações detalhadas sobre qualquer eventual cessão anterior da variedade; e
c)
apresentação pelo organismo de exame ao Instituto de relatórios intercalares referentes a cada período vegetativo.
Artigo 26.o
Forma dos relatórios de exame
1. O relatório de exame referido no artigo 57.o do regulamento de base deve ser assinado pelo funcionário responsável do organismo de exame e indicar que ficará à exclusiva disposição do Instituto de acordo com o n.o 4 do artigo 57.o do regulamento de base.
2. O disposto no n.o 1 aplicar-se-á, mutatis mutandis, a todos os relatórios intercalares a apresentar ao Instituto. O organismo de exame fornecerá directamente ao requerente uma cópia de cada relatório intercalar.
Artigo 27.o
Outros relatórios de exame
1. O Instituto pode considerar que um relatório de exame sobre os resultados de um exame técnico realizado ou em execução para fins oficiais num Estado-Membro por um dos organismos de exame para as espécies definidas de acordo com o n.o 1 do artigo 55.o do regulamento de base constitui uma base suficiente para uma tomada de decisão, desde que:
a)
O material para a efectuação do exame técnico tenha sido fornecido, no que se refere à quantidade e à qualidade, de acordo com as normas definidas nos termos do n.o 4 do artigo 55.o do regulamento de base;
b)
O exame técnico tenha sido efectuado de forma compatível com a atribuição de funções por parte do conselho de administração nos termos do n.o 1 do artigo 55.o do regulamento de base e tenha sido conduzido de acordo com as directrizes de ensaio estabelecidas e as instruções dadas nos termos do n.o 2 do artigo 56.o do regulamento de base e dos artigos 22.o e 23.o do presente regulamento;
c)
O Instituto tenha tido a oportunidade de verificar a execução dos referidos exames; e
d)
Quando o relatório final não estiver disponível, os relatórios intercalares referentes a cada período vegetativo tenham sido apresentados ao Instituto antes do relatório do exame.
2. Se o Instituto considerar que o relatório de exame referido no n.o 1 não constitui uma base suficiente para uma tomada de decisão, pode proceder em conformidade com o disposto no artigo 55.o do regulamento de base após consulta do requerente e do organismo de exame responsável.
3. O Instituto e o serviço nacional competente em matéria de variedades vegetais de um Estado-Membro prestar-se-ão assistência administrativa mútua, facultando, mediante pedido, relatórios de exame existentes referentes à variedade, para efeitos de apreciação da distinção, homogeneidade e estabilidade dessa mesma variedade. Pelo fornecimento desse relatório será cobrada uma determinada quantia pelo Instituto ou pelo serviço nacional competente em matéria de variedades vegetais de um Estado-Membro, conforme acordado entre os organismos envolvidos.
4. O Instituto pode considerar que um relatório de exame sobre os resultados de um exame técnico realizado ou em execução para fins oficiais num país terceiro membro da União Internacional para a Protecção das Obtenções Vegetais constitui uma base suficiente para uma tomada de decisão desde que o exame técnico respeite as condições estabelecidas em acordo escrito celebrado entre o Instituto e a autoridade competente desse país terceiro. O acordo incluirá, pelo menos, as seguintes condições:
a)
As relativas ao material, constantes da alínea a) do n.o 1;
b)
Que o exame técnico tenha sido conduzido de acordo com as directrizes de ensaio estabelecidas ou as instruções dadas nos termos do n.o 2 do artigo 56.o do regulamento de base;
c)
Que o Instituto tenha tido a oportunidade de verificar a adequação das instalações à realização, nesse país terceiro, dos exames técnicos das espécies em causa e controlar a execução dos referidos exames; e
d)
As relativas à disponibilidade dos relatórios, referidos na alínea d) do n.o 1.
Secção 3
Denominação da variedade
Artigo 28.o
Proposta de denominação da variedade
A proposta de denominação da variedade será assinada e apresentada ao Instituto, em exemplar único, ou, caso a proposta acompanhe o pedido de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal apresentado no organismo nacional encarregado nos termos do n.o 4 do artigo 30.o do regulamento de base ou na delegação estabelecida nos termos dessa mesma disposição, em duplicado.
O Instituto disponibilizará gratuitamente um formulário de proposta de denominação da variedade.
Sempre que a proposta de denominação da variedade for apresentada por via electrónica, deve, no que respeita à assinatura, cumprir o disposto no n.o 3, segundo parágrafo, do artigo 57.o do presente regulamento.
Artigo 29.o
Exame da proposta
1. Sempre que a proposta não acompanhe o pedido de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal ou que a denominação da variedade proposta não possa ser aprovada pelo Instituto, este dará imediatamente conhecimento do facto ao requerente, convidando-o a apresentar uma proposta ou uma nova proposta e indicando as consequências da não apresentação.
2. Caso o Instituto verifique, no momento da recepção dos resultados do exame técnico nos termos do n.o 1 do artigo 57.o do regulamento de base, que o requerente não apresentou qualquer proposta de denominação da variedade, rejeitará imediatamente o pedido de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal de acordo com o n.o 1, alínea c), do artigo 61.o do regulamento de base.
Artigo 30.o
Directrizes em matéria de denominações de variedades
O conselho de administração adoptará directrizes que estabeleçam critérios uniformes e definitivos relativamente aos impedimentos para a designação genérica de uma denominação de variedade referidos nos n.os 3 e 4 do artigo 63.o do regulamento de base.
CAPÍTULO II
Oposição
Artigo 31.o
Apresentação da oposição
1. As oposições referidas no artigo 59.o do regulamento de base devem incluir:
a)
O nome do requerente e o número de processo atribuído ao pedido contra o qual é apresentada a oposição;
b)
A designação do opositor como parte no processo conforme previsto no artigo 2.o;
c)
Se o opositor tiver nomeado um representante para efeitos processuais, a indicação do seu nome e do seu endereço;
d)
Uma declaração mencionando os motivos referidos no n.o 3 do artigo 59.o do regulamento de base em que a oposição se baseia, bem como os factos, elementos de prova e fundamentos apresentados em apoio da oposição.
2. Se forem apresentadas várias oposições relativamente ao mesmo pedido de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal, o Instituto poderá reunir essas oposições num único processo.
Artigo 32.o
Rejeição da oposição
1. Se o Instituto verificar que a oposição não cumpre o disposto nos n.os 1 e 3 do artigo 59.o do regulamento de base ou no n.o 1, alínea d), do artigo 31.o do presente regulamento, ou não inclui elementos suficientes para identificar o pedido contra o qual é apresentada, rejeitará imediatamente a oposição como inadmissível, a não ser que essas irregularidades sejam corrigidas no prazo que determinará.
2. Se o Instituto verificar que a oposição não cumpre outras disposições do regulamento de base ou das presentes regras de execução, rejeitará a oposição como inadmissível, a não ser que essas irregularidades sejam corrigidas antes do termo dos prazos para apresentação de oposições.
CAPÍTULO III
Manutenção de direitos comunitários de protecção das variedades vegetais
Artigo 33.o
Obrigações do titular nos termos do n.o 3 do artigo 64.o do regulamento de base
1. O titular deve autorizar a inspecção do material da variedade em questão e do local onde é mantida a identidade da variedade, a fim de permitir a obtenção das informações necessárias para apreciar a continuação da existência da variedade em condições inalteradas, em conformidade com o n.o 3 do artigo 64.o do regulamento de base.
2. O titular deverá conservar a documentação necessária para permitir a verificação das medidas adequadas referidas no n.o 3 do artigo 64.o do regulamento de base.
Artigo 34.o
Verificação técnica da variedade protegida
Sem prejuízo do disposto no n.o 4 do artigo 87.o do regulamento de base, a verificação técnica da variedade protegida será realizada de acordo com as directrizes de ensaio que tenham sido devidamente aplicadas aquando da concessão do direito comunitário de protecção das variedades vegetais relativamente a essa variedade. Os artigos 22.o e 24.o a 27.o aplicar-se-ão, mutatis mutandis, ao Instituto, ao organismo de exame e ao titular.
Artigo 35.o
Outro material a utilizar para a verificação técnica
Quando o titular tenha apresentado material da variedade em conformidade com o n.o 3 do artigo 64.o do regulamento de base, o organismo de exame pode, com o acordo do Instituto, verificar o material apresentado por comparação com outro material que tenha sido recolhido em explorações onde seja produzido pelo titular ou com o seu consentimento, ou recolhido de material comercializado pelo titular ou com o seu consentimento, ou ainda recolhido por organismos oficiais de um Estado-Membro no quadro das respectivas competências.
Artigo 36.o
Alterações da denominação da variedade
1. Sempre que a denominação da variedade deva ser alterada de acordo com o artigo 66.o do regulamento de base, o Instituto comunicará ao titular os respectivos motivos, estabelecerá um prazo dentro do qual o titular deve apresentar uma proposta adequada de nova denominação da variedade e indicará que, em caso de não apresentação, o direito comunitário de protecção da variedade vegetal pode ser revogado nos termos do artigo 21.o do regulamento de base.
2. Caso a proposta de denominação da variedade alterada não possa ser aprovada pelo Instituto, este dará imediatamente conhecimento do facto ao titular, estabelecerá de novo um prazo dentro do qual o titular deve apresentar uma proposta adequada e indicará que, em caso de não apresentação, o direito comunitário de protecção da variedade vegetal pode ser revogado nos termos do artigo 21.o do regulamento de base.
3. Os artigos 31.o e 32.o do presente regulamento aplicar-se-ão, mutatis mutandis, a qualquer oposição apresentada em conformidade com o n.o 3 do artigo 66.o do regulamento de base.
4. Sempre que a proposta de alteração da denominação da variedade for apresentada por via electrónica, deve, no que respeita à assinatura, cumprir o disposto no n.o 3, segundo parágrafo, do artigo 57.o.
CAPÍTULO IV
Licenças comunitárias a conceder pelo instituto
Secção 1
Licenças obrigatórias nos termos do artigo 29.o do regulamento de base
Artigo 37.o
Pedido de licença obrigatória
1. O pedido relativo à atribuição de licença obrigatória nos termos dos n.os 1, 2 e 5 do artigo 29.o do regulamento de base incluirá:
a)
A designação do requerente e do titular do direito de protecção da variedade vegetal em questão que se lhe opõem como partes no processo;
b)
A denominação da variedade e a espécie vegetal da variedade ou variedades em questão;
c)
Uma proposta relativa ao tipo de actos a abranger pela licença obrigatória;
d)
Uma declaração indicando o interesse público envolvido, incluindo factos detalhados, elementos de prova e a argumentação em apoio do interesse público reivindicado;
e)
No caso do pedido referido no n.o 2 do artigo 29.o do regulamento de base, uma proposta relativa à categoria de pessoas à qual será atribuída a licença obrigatória, incluindo os eventuais requisitos específicos aplicáveis a essa categoria de pessoas;
f)
Uma proposta de remuneração equitativa e a base para calcular a remuneração.
2. O pedido relativo à atribuição de licença obrigatória nos termos do n.o 5a do artigo 29.o do regulamento de base incluirá:
a)
A designação do requerente titular de uma patente e do titular do direito de protecção da variedade vegetal em questão que se lhe opõem como partes no processo;
b)
A denominação da variedade e a espécie vegetal da variedade ou variedades em questão;
c)
Uma cópia autenticada da patente, indicando o número e a reivindicação da patente relativa a uma invenção biotecnológica, e a designação da autoridade que concedeu a patente;
d)
Uma proposta relativa ao tipo de actos a abranger pela licença obrigatória;
e)
Uma proposta de remuneração equitativa e a base de cálculo da remuneração;
f)
Uma declaração explicando por que razão a invenção biotecnológica constitui um progresso técnico significativo com um interesse económico considerável em comparação com a variedade protegida, incluindo factos detalhados, elementos de prova e a argumentação que sustenta o pedido;
g)
Uma proposta relativa ao âmbito territorial da licença, que não poderá exceder o âmbito territorial da patente referida na alínea c).
3. O pedido relativo à atribuição de licença recíproca nos termos do n.o 5a, segundo parágrafo, do artigo 29.o do regulamento de base incluirá:
a)
A designação do requerente titular de uma patente e do titular do direito de protecção da variedade vegetal em questão que se lhe opõem como partes no processo;
b)
A denominação da variedade e a espécie vegetal da variedade ou variedades em questão;
c)
Uma cópia autenticada da patente, indicando o número e a reivindicação da patente relativa a uma invenção biotecnológica, e a designação da autoridade que concedeu a patente;
d)
Um documento oficial que demonstre que foi concedida ao titular do direito de protecção da variedade vegetal uma licença obrigatória para uma invenção biotecnológica patenteada;
e)
Uma proposta relativa ao tipo de actos a abranger pela licença recíproca;
f)
Uma proposta para uma remuneração equitativa e a base de cálculo da remuneração;
g)
Uma proposta relativa ao âmbito territorial da licença recíproca, que não poderá exceder o âmbito territorial da patente referida na alínea c).
4. O pedido de licença obrigatória será acompanhado de documentação que demonstre que o requerente solicitou sem êxito ao titular do direito de protecção da variedade vegetal a obtenção de uma licença contratual. Se o requerente de uma licença obrigatória for a Comissão ou um Estado-Membro, nos termos do n.o 2 do artigo 29.o do regulamento de base, o Instituto pode dispensá-los da obrigação prevista na presente disposição em caso de força maior.
5. Considerar-se-á que um pedido de licença contratual não foi satisfeito na acepção do n.o 4 quando:
a)
O titular não tiver dado uma resposta definitiva ao requerente num prazo razoável; ou
b)
O titular tiver recusado a atribuição de uma licença contratual ao requerente; ou
c)
O titular tiver proposto uma licença ao requerente em termos manifestamente abusivos, nomeadamente no que se refere às royalties a pagar, ou em condições, no seu conjunto, manifestamente inaceitáveis.
Artigo 38.o
Exame do pedido de licença obrigatória
1. O processo oral e a instrução desenrolar-se-ão, em princípio, em conjunto, numa única audiência.
2. Qualquer pedido de nova audiência só é admissível se se basear em circunstâncias que tenham sofrido alterações no decurso da audiência ou posteriormente.
3. Antes de decidir, o Instituto convidará as partes no processo a chegar a um acordo amigável quanto a uma licença contratual. O Instituto pode eventualmente apresentar uma proposta de acordo amigável para esse efeito.
Artigo 39.o
Titularidade de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal no decurso do processo
1. Se uma acção intentada nos termos do n.o 1 do artigo 98.o do regulamento de base contra o titular tiver sido inscrita no Registo dos Direitos Comunitários de Protecção das Variedades Vegetais, o Instituto pode suspender o processo referente à atribuição de licença obrigatória. O Instituto não prosseguirá o processo até que a decisão final sobre a acção, ou qualquer outra conclusão da mesma, tenha sido inscrita nesse mesmo registo.
2. No caso de cedência do direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal com efeitos relativamente ao Instituto, o novo titular será integrado como parte no processo, a pedido do requerente, se o requerente tiver apresentado sem êxito um pedido de atribuição de uma licença por parte do novo titular no prazo de dois meses a contar da recepção da comunicação proveniente do Instituto, indicando que o nome do novo titular foi inscrito no Registo dos Direitos Comunitários de Protecção das Variedades Vegetais. O pedido do requerente deverá ser acompanhado de provas documentais que atestem suficientemente os esforços infrutíferos e, eventualmente, as acções do novo titular.
3. No caso do pedido referido no n.o 2 do artigo 29.o do regulamento de base, o novo titular será integrado como parte no processo. O n.o 1 do presente artigo não será aplicável.
Artigo 40.o
Conteúdo da decisão relativa ao pedido
A decisão escrita será assinada pelo presidente do Instituto. A decisão deve incluir:
a)
A menção de que a decisão foi proferida pelo Instituto;
b)
A data em que a decisão foi tomada;
c)
Os nomes dos membros do comité que tenham participado no processo;
d)
Os nomes das partes no processo e dos seus representantes para efeitos processuais;
e)
A referência ao parecer do conselho de administração;
f)
A indicação das questões a decidir;
g)
A exposição sumária dos factos;
h)
Os fundamentos em que a decisão se baseia;
i)
A decisão propriamente dita; consoante o caso, a decisão do Instituto indicará os actos abrangidos pela licença obrigatória, as condições específicas aplicáveis e a categoria de pessoas, incluindo eventualmente os requisitos específicos impostos a essa categoria.
Artigo 41.o
Concessão de licença obrigatória
1. A decisão de conceder uma licença obrigatória nos termos dos n.os 1, 2 e 5 do artigo 29.o do regulamento de base incluirá uma declaração demonstrando o interesse público envolvido.
2. Podem constituir interesse público, nomeadamente, os seguintes motivos:
a)
A protecção da vida ou da saúde de pessoas, animais e plantas;
b)
A necessidade de abastecer o mercado de material com características específicas;
c)
A necessidade de manter um incentivo à obtenção de variedades melhoradas.
3. A decisão de conceder uma licença obrigatória nos termos do n.o 5a do artigo 29.o do regulamento de base incluirá uma declaração explicando por que razão a invenção biotecnológica constitui um progresso técnico significativo com um interesse económico considerável. Os seguintes fundamentos podem em particular justificar por que razão a invenção biotecnológica constitui um progresso técnico significativo com um interesse económico considerável em comparação com a variedade vegetal protegida:
a)
Melhoria das técnicas de produção;
b)
Melhoria do ambiente;
c)
Melhoria das técnicas que visem facilitar a utilização de biodiversidade genética;
d)
Melhoria da qualidade;
e)
Melhoria da produtividade;
f)
Melhoria da resistência;
g)
Melhoria da adaptação a condições climáticas e/ou ambientais específicas.
4. A licença obrigatória será não exclusiva.
5. A licença obrigatória não pode ser cedida, excepto juntamente com a parte da empresa que faça uso dessa licença, ou, no caso referido no n.o 5 do artigo 29.o do regulamento de base, juntamente com a transferência da titularidade de uma variedade essencialmente derivada.
Artigo 42.o
Condições a preencher pela pessoa a quem é atribuída uma licença obrigatória
1. Sem prejuízo das condições referidas no n.o 3 do artigo 29.o do regulamento de base, a pessoa a quem é atribuída a licença obrigatória deve dispor de capacidade financeira e técnica adequada para fazer uso dessa licença.
2. O cumprimento das condições aplicáveis à licença obrigatória e estabelecidas na respectiva decisão será considerado uma «circunstância» na acepção do n.o 4 do artigo 29.o do regulamento de base.
3. O Instituto assegurará que a pessoa a quem é atribuída a licença obrigatória não possa intentar uma acção judicial por infracção de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal, a não ser que o titular tenha recusado ou negligenciado fazê-lo no prazo de dois meses após ter sido solicitado nesse sentido.
Artigo 43.o
Categoria de pessoas que satisfazem requisitos específicos referida no n.o 2 do artigo 29.o do regulamento de base
1. Qualquer pessoa que tencione fazer uso de uma licença obrigatória e que esteja incluída na categoria de pessoas que satisfaçam requisitos específicos referida no n.o 2 do artigo 29.o do regulamento de base deve dar a conhecer a sua intenção ao Instituto e ao titular, por carta registada com aviso de recepção. Essa declaração deverá incluir, nomeadamente:
a)
O nome e o endereço dessa pessoa, nas condições estabelecidas para as partes no processo de acordo com o artigo 2.o do presente regulamento;
b)
Uma exposição dos factos que obedecem aos requisitos específicos;
c)
A indicação dos actos a realizar; e
d)
Uma garantia de que essa pessoa dispõe de capacidade financeira adequada, bem como uma informação acerca da capacidade técnica para fazer uso da licença obrigatória.
2. Mediante pedido, o Instituto inscreverá uma pessoa no Registo dos Direitos Comunitários de Protecção das Variedades Vegetais se essa pessoa tiver cumprido as condições relativas à declaração referida no n.o 1. Essa pessoa não pode fazer uso da licença obrigatória antes de efectuada a referida inscrição. A inscrição será comunicada à pessoa em causa e ao titular.
3. O n.o 3 do artigo 42.o aplicar-se-á, mutatis mutandis, a qualquer pessoa inscrita no Registo dos Direitos Comunitários de Protecção das Variedades Vegetais nos termos do n.o 2 do presente artigo. A decisão final sobre a acção judicial por infracção, ou qualquer outra conclusão da mesma, aplicar-se-á às outras pessoas inscritas ou que venham a ser inscritas.
4. A inscrição referida no n.o 2 pode ser suprimida, com fundamento apenas no facto de os requisitos específicos estabelecidos na decisão de atribuição de uma licença obrigatória ou a capacidade financeira e técnica comprovada nos termos do n.o 2 terem sofrido alteração depois de decorrido um ano após a atribuição da licença obrigatória e dentro do eventual limite de tempo fixado na correspondente decisão. A supressão da inscrição será comunicada à pessoa inscrita e ao titular.
Secção 2
Direitos de exploração nos termos do n.o 2 do artigo 100.o do regulamento de base
Artigo 44.o
Direitos de exploração nos termos do n.o 2 do artigo 100.o do regulamento de base
1. O pedido de atribuição de um direito de exploração contratual não exclusivo por parte de um novo titular, conforme previsto no n.o 2 do artigo 100.o do regulamento de base, deve ser apresentado no prazo de dois meses a contar da recepção da notificação proveniente do Instituto indicando que o nome do novo titular foi inscrito no Registo dos Direitos Comunitários de Protecção das Variedades Vegetais, quando o autor do pedido seja o antigo titular, ou, caso se trate do beneficiário de um direito de exploração, no prazo de quatro meses a contar dessa mesma data.
2. O pedido de atribuição de um direito de exploração pelo Instituto nos termos do n.o 2 do artigo 100.o do regulamento de base deve ser acompanhado de documentação que comprove o indeferimento do pedido referido no n.o 1. As disposições do n.o 1, alíneas a), b) e c), e do n.o 5 do artigo 37.o, do artigo 38.o, do n.o 3 do artigo 39.o, do artigo 40.o, com excepção da sua alínea f), dos n.os 3 e 4 do artigo 41.o e do artigo 42.o do presente regulamento aplicar-se-ão mutatis mutandis.
TÍTULO III
PROCESSO PERANTE A INSTÂNCIA DE RECURSO
Artigo 45.o
Conteúdo do acto de recurso
O acto de recurso deve incluir:
a)
A designação do requerente como parte no processo de recurso, em conformidade com o artigo 2.o;
b)
O número de processo da decisão objecto de recurso e uma declaração indicando em que medida é requerida a alteração ou a revogação dessa decisão.
Artigo 46.o
Recepção do acto de recurso
Sempre que o Instituto receba um acto de recurso, deve apor-lhe um número de processo de recurso e a data de recepção no Instituto e notificar ao requerente o prazo para apresentação dos fundamentos do recurso; as partes não podem invocar a omissão desta notificação.
Artigo 47.o
Intervenção como parte no processo de recurso
1. O Instituto transmitirá imediatamente às partes que tenham participado no processo no Instituto uma cópia do acto de recurso mencionando o número de processo e a data da sua recepção.
2. As partes no processo referidas no n.o 1 podem intervir como partes no processo de recurso no prazo de dois meses a contar da transmissão da cópia do acto de recurso.
Artigo 48.o
Papel do Instituto
1. A instância do Instituto referida no n.o 1 do artigo 70.o do regulamento de base e o presidente da instância de recurso tomarão as medidas necessárias no plano interno para que a instância de recurso possa examinar o caso imediatamente após a remissão para esta instância; o presidente deve, nomeadamente, seleccionar os dois outros membros de acordo com o n.o 2 do artigo 46.o do regulamento de base e designar um relator, antes da remissão do caso.
2. Antes da remissão do caso para a instância de recurso, a instância do Instituto referida no n.o 1 do artigo 70.o do regulamento de base enviará imediatamente uma cópia dos documentos recebidos por qualquer parte no processo de recurso às outras partes nesse processo.
3. O presidente do Instituto mandará publicar a informação referida no artigo 89.o antes da remissão do caso à instância de recurso.
Artigo 49.o
Recusa do recurso por inadmissibilidade
1. Se o recurso não satisfizer ao disposto no regulamento de base, nomeadamente aos seus artigos 67.o, 68.o e 69.o, e ao disposto no presente regulamento, nomeadamente ao artigo 45.o, a instância de recurso comunicará esse facto ao recorrente e convidá-lo-á a corrigir as irregularidades detectadas, se possível, num prazo que determinará. Se o recurso não for regularizado no prazo estabelecido, a instância de recurso declará-lo-á inadmissível.
2. Sempre que um recurso seja interposto contra uma decisão do Instituto igualmente objecto de um recurso directo conforme previsto no artigo 74.o do regulamento de base, a instância de recurso remetê-lo-á imediatamente como recurso directo ao Tribunal de Justiça das Comunidades Europeias, com o consentimento do recorrente; se o recorrente não der o seu consentimento, a instância de recurso declarará o recurso inadmissível. No caso de remissão de um recurso ao Tribunal de Justiça, considerar-se-á que esse recurso foi interposto junto do Tribunal na data de recepção no Instituto, conforme referido no artigo 46.o do presente regulamento.
Artigo 50.o
Processo oral
1. Após a remissão do caso, o presidente da instância de recurso convocará imediatamente as partes no processo de recurso para o processo oral, conforme previsto no artigo 77.o do regulamento de base, e chamará a sua atenção para o teor do n.o 2 do artigo 59.o do presente regulamento.
2. O processo oral e a instrução desenrolar-se-ão, em princípio, em conjunto numa única audiência.
3. Qualquer pedido de novo processo oral só será admissível se se basear em circunstâncias que tenham sofrido alterações no decurso da audiência ou posteriormente.
Artigo 51.o
Exame do recurso
Salvo disposição em contrário, as disposições relativas ao processo no Instituto aplicar-se-ão, mutatis mutandis, ao processo de recurso; nessa medida, deve entender-se por partes no processo as partes no processo de recurso.
Artigo 52.o
Decisão sobre o recurso
1. No prazo de três meses após encerramento do processo oral, a decisão sobre o recurso deve ser enviada por escrito, recorrendo a qualquer dos meios referidos no n.o 3 do artigo 64.o, às partes no processo de recurso.
2. A decisão por escrito será assinada pelo presidente da instância de recurso e pelo relator designado nos termos do n.o 1 do artigo 48.o. A decisão deve incluir:
a)
A menção de que a decisão foi proferida pela instância de recurso;
b)
A data em que a decisão foi tomada;
c)
Os nomes do presidente e dos outros membros da instância de recurso que tenham participado no processo de recurso;
d)
Os nomes das partes no processo de recurso e dos seus representantes para efeitos processuais;
e)
A indicação das questões a decidir;
f)
A exposição sumária dos factos;
g)
Os fundamentos em que a decisão se baseia;
h)
A decisão propriamente dita, incluindo, se necessário, uma decisão sobre a repartição das custas ou sobre o reembolso das taxas.
3. A decisão por escrito da instância de recurso deve incluir a indicação da possibilidade de subsequente recurso em segunda instância, incluindo o prazo previsto para interposição desse recurso. As partes no processo de recurso não podem invocar a omissão dessa indicação.
TÍTULO IV
DISPOSIÇÕES GERAIS SOBRE OS PROCESSOS
CAPÍTULO I
Decisões, comunicações e documentos
Artigo 53.o
Decisões
1. As decisões do Instituto devem ser assinadas e indicar o nome do funcionário responsável sob a autoridade do presidente do Instituto, em conformidade com o artigo 35.o do regulamento de base.
2. Em caso de processo oral perante o Instituto, as decisões podem ser proferidas oralmente. Posteriormente, a decisão por escrito deve ser notificada às partes no processo, nos termos do disposto no artigo 64.o
3. As decisões do Instituto que sejam susceptíveis de recurso nos termos do artigo 67.o do regulamento de base ou de recurso directo nos termos do artigo 74.o do mesmo regulamento devem incluir a indicação da possibilidade de recurso ou de recurso directo, mencionando os prazos previstos para interposição desses recursos. As partes no processo não podem invocar a omissão dessa indicação.
4. Os erros linguísticos, erros de transcrição e incorrecções manifestas detectados nas decisões do Instituto devem ser corrigidos.
Artigo 54.o
Certificado de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal
1. Sempre que o Instituto conceda um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal, emitirá juntamente com a respectiva decisão um certificado atestando a concessão desse direito.
2. O Instituto emitirá o certificado de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal nas línguas oficiais da União Europeia escolhidas pelo titular em questão.
3. Mediante pedido, o Instituto pode fornecer uma cópia à pessoa habilitada se concluir que o certificado original foi perdido ou destruído.
Artigo 55.o
Comunicações
Salvo disposição em contrário, as comunicações do Instituto ou de um organismo de exame devem mencionar pelo menos o nome do funcionário competente.
Artigo 56.o
Direito de audiência
1. Se o Instituto verificar que uma decisão não pode ser tomada com base no pedido apresentado, comunicará as irregularidades detectadas à parte no processo em questão e convidá-la-á a corrigi-las num prazo que determinará. Se as irregularidades verificadas e comunicadas não forem corrigidas no prazo estabelecido, o Instituto tomará a sua decisão.
2. Se o Instituto receber observações de uma parte no processo, comunicará essas observações às outras partes no mesmo processo e convidá-las-á, se o considerar necessário, a pronunciar-se num prazo que determinará. Se não receber qualquer resposta no prazo estabelecido, o Instituto não tomará em consideração nenhum documento recebido posteriormente.
Artigo 57.o
Documentos apresentados pelas partes no processo
1. Todos os documentos apresentados pelas partes no processo são expedidos pelo correio, entregues pessoalmente ou enviados por via electrónica.
As regras aplicáveis aos envios electrónicos serão definidas pelo presidente do Instituto.
2. Considerar-se-á que a data de recepção de qualquer documento apresentado pelas partes no processo é a data em que o documento é efectivamente recebido nas instalações ou, no caso de um documento apresentado por via electrónica, a data em que o documento é recebido electronicamente pelo Instituto.
3. Com excepção dos documentos anexos, quaisquer documentos apresentados pelas partes no processo devem ser assinados pelas partes ou pelo seu representante para efeitos processuais.
Se um documento for apresentado ao Instituto através de meios electrónicos, deve conter uma assinatura electrónica.
4. Se um documento não tiver sido devidamente assinado, se estiver incompleto ou ilegível ou se o Instituto tiver dúvidas quanto à sua exactidão, o Instituto informará desse facto o remetente e convidá-lo-á a, no prazo de um mês, fornecer o original do documento assinado em conformidade com o n.o 3 ou a reenviar uma cópia desse original.
Se o pedido for satisfeito no prazo especificado, considerar-se-á que a data de recepção do documento assinado ou da cópia é a data de recepção do primeiro documento. Se o pedido não for satisfeito no prazo especificado, considerar-se-á que o documento não foi recebido.
5. Os documentos que devam ser comunicados às outras partes no processo ou ao organismo de exame em questão, ou que se refiram a dois ou mais pedidos de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal ou de um direito de exploração, devem ser apresentados em exemplares em número suficiente. Os exemplares em falta serão fornecidos a expensas da parte no processo em questão.
O primeiro parágrafo não é aplicável aos documentos apresentados por via electrónica.
Artigo 58.o
Prova documental
1. Considerar-se-á suficiente a prova documental de decisões finais, judiciais ou outras, não emanadas do Instituto, ou outras provas documentais a apresentar pelas partes no processo quando seja aduzida uma cópia não autenticada das mesmas.
2. Sempre que o Instituto tiver dúvidas quanto à autenticidade das provas referidas no n.o 1, pode exigir a apresentação dos originais ou de cópias autenticadas.
CAPÍTULO II
Processo oral e instrução
Artigo 59.o
Convocação para o processo oral
1. As partes no processo serão convocadas para o processo oral previsto no artigo 77.o do regulamento de base, sendo chamada a sua atenção para o disposto no n.o 2 do presente artigo. O prazo de envio da convocação às partes no processo será de pelo menos um mês, a não ser que estas e o Instituto acordem num prazo mais curto.
2. Se uma parte no processo regularmente convocada para o processo oral perante o Instituto não comparecer, o processo poderá ser prosseguido na sua ausência.
Artigo 60.o
Instrução efectuada pelo Instituto
1. Se o Instituto considerar necessário ouvir as partes no processo, testemunhas ou peritos ou proceder a uma inspecção no local, tomará uma decisão nesse sentido indicando a medida de instrução que tenciona utilizar, os factos que deverão ser provados e a data, hora e local da audição ou da inspecção. Se uma parte no processo requerer a audição oral de testemunhas e peritos, a decisão do Instituto determinará o prazo dentro do qual essa parte no processo deverá comunicar ao Instituto os nomes e endereços das testemunhas e peritos que pretende sejam ouvidos.
2. O prazo de envio da convocação para prestar declarações a uma parte no processo, testemunha ou perito será de pelo menos um mês, a não ser que os interessados acordem com o Instituto num prazo mais curto. A convocação deve incluir:
a)
Um extracto da decisão referida no n.o 1, indicando nomeadamente a data, hora e local em que se procederá à instrução ordenada, bem como os factos sobre os quais serão ouvidas as partes no processo, testemunhas e peritos;
b)
Os nomes das partes no processo e informações sobre os direitos que as testemunhas ou peritos poderão invocar nos termos do disposto nos n.os 2, 3 e 4 do artigo 62.o;
c)
A indicação de que as partes no processo, testemunhas ou peritos poderão requerer ser ouvidos pela autoridade judicial competente ou por outra autoridade competente do seu país de residência, bem como um pedido de comunicação ao Instituto, num prazo a fixar por este, da sua disposição a comparecer perante o Instituto.
3. Antes de poderem ser ouvidos, as partes no processo, testemunhas ou peritos serão informados de que o Instituto poderá solicitar à autoridade judicial competente ou a outra autoridade competente do seu país de residência que proceda a uma nova audiência sob juramento ou sob qualquer outra forma igualmente vinculativa.
4. As partes no processo serão informadas da audição de testemunhas ou peritos por uma autoridade judicial ou outra autoridade competente. As partes terão o direito de estar presentes e de colocar questões às partes no processo, testemunhas e peritos aquando do seu depoimento, por intermédio da autoridade ou directamente.
Artigo 61.o
Designação de peritos
1. O Instituto decidirá sobre a forma de apresentação do relatório elaborado por um perito por ele designado.
2. O mandato do perito deve incluir:
a)
Uma descrição exacta da sua missão;
b)
O prazo estabelecido para a apresentação do relatório;
c)
Os nomes das partes no processo;
d)
Informações sobre os direitos que poderá invocar nos termos dos n.os 2, 3 e 4 do artigo 62.o.
3. Para efeitos da elaboração do relatório do perito, o Instituto pode convidar o organismo de exame que procedeu ao exame técnico da variedade em questão a pôr à disposição o material necessário, de acordo com as instruções dadas. Se necessário, o Instituto poderá igualmente convidar as partes no processo ou terceiros a fornecer material.
4. As partes no processo receberão uma cópia do relatório escrito, e eventualmente uma tradução.
5. As partes no processo poderão recusar um perito. O disposto no n.o 3 do artigo 48.o e no n.o 2 do artigo 81.o do regulamento de base aplicar-se-á mutatis mutandis.
6. O disposto nos n.os 2 e 3 do artigo 13.o aplicar-se-á, mutatis mutandis, ao perito designado pelo Instituto. Aquando da respectiva designação, o Instituto informará o perito do requisito de confidencialidade.
Artigo 62.o
Custas da instrução
1. O Instituto pode subordinar a instrução ao depósito pela parte no processo que a requereu de uma provisão cujo montante será fixado pelo Instituto com base numa estimativa das custas.
2. As testemunhas e os peritos convocados pelo Instituto e que compareçam perante ele terão direito a um reembolso adequado das despesas de viagem e estadia. Poderá ser-lhes concedido um adiantamento sobre essas despesas.
3. As testemunhas que tenham direito a um reembolso em conformidade com o n.o 2 beneficiarão igualmente de uma indemnização adequada pela perda de rendimentos; os peritos terão direito a honorários para remuneração do seu trabalho, excepto se forem funcionários do organismo de exame. Os pagamentos às testemunhas serão feitos após a instrução e os pagamentos aos peritos após terem cumprido as suas obrigações ou realizado a sua missão.
4. O pagamento dos montantes devidos por força dos n.os 2 e 3 e em conformidade com as modalidades e os limites das tabelas constantes do anexo I será efectuado pelo Instituto.
Artigo 63.o
Acta do processo oral e da instrução
1. Será lavrada uma acta do processo oral e da instrução, que deve indicar o essencial da tramitação do processo oral ou da instrução, as declarações relevantes das partes no processo, os depoimentos das partes no processo, testemunhas e peritos e o resultado de eventuais inspecções no local.
2. A acta do depoimento de uma testemunha, perito ou parte no processo será lida na sua presença ou ser-lhe-á apresentada para análise. O cumprimento desta formalidade será mencionado na acta, que deve igualmente indicar que os seus termos foram aprovados pela pessoa que prestou o depoimento. No caso de a acta não ser aprovada, serão averbadas as objecções.
3. A acta será assinada pelo funcionário que a lavrou e pelo funcionário que dirigiu o processo oral ou a instrução.
4. As partes no processo receberão uma cópia da acta, e eventualmente uma tradução.
CAPÍTULO III
Notificações
Artigo 64.o
Disposições gerais sobre notificações
1. Nos processos perante o Instituto, as notificações de documentos a fazer pelo Instituto a uma parte no processo revestirão a forma de documento original, de uma cópia do documento original não autenticada ou de um documento produzido por computador. Os documentos apresentados pelas outras partes no processo podem revestir a forma de cópias não autenticadas.
2. Se uma ou mais partes no processo tiverem designado um representante para efeitos processuais, este será notificado de acordo com o disposto no n.o 1.
3. A notificação deverá ser efectuada:
a)
Por via postal, em conformidade com o artigo 65.o;
b)
Pessoalmente, em conformidade com o artigo 66.o;
c)
Por anúncio público, em conformidade com o artigo 67.o; ou
d)
Por via electrónica ou qualquer outro meio técnico, em conformidade com o disposto no segundo parágrafo.
As regras aplicáveis às notificações por meios electrónicos serão definidas pelo presidente do Instituto.
4. Os documentos ou cópias de documentos referentes a medidas cuja notificação esteja prevista no artigo 79.o do regulamento de base serão notificados por via postal, através de carta registada com aviso de recepção; também poderão ser notificados através de meios electrónicos a definir pelo presidente do Instituto.
Artigo 65.o
Notificação por via postal
1. As notificações a destinatários que não tenham domicílio, sede ou estabelecimento na Comunidade Europeia e que não tenham designado um representante para efeitos processuais de acordo com o artigo 82.o do regulamento de base serão efectuadas mediante envio dos documentos em causa por correio normal para o último endereço do destinatário conhecido do Instituto. Considerar-se-á que a notificação foi efectuada por via postal mesmo que a carta seja devolvida por não ter podido ser entregue.
2. No caso de notificação por carta registada, com ou sem aviso de recepção, considerar-se-á que a mesma foi entregue ao destinatário no décimo dia seguinte ao seu envio, a menos que a carta não tenha sido recebida pelo destinatário ou tenha sido recebida em dia posterior; em caso de contestação, cumprirá ao Instituto provar que a carta chegou ao seu destino ou determinar em que data a carta foi entregue ao destinatário, consoante o caso.
3. A notificação por carta registada, com ou sem aviso de recepção, será considerada como efectuada mesmo que o destinatário recuse aceitar a carta ou acusar a sua recepção.
4. Nos casos em que a notificação por via postal não esteja regulada nos n.os 1, 2 e 3, aplicar-se-á a legislação do Estado em cujo território a notificação seja efectuada.
Artigo 66.o
Notificação efectuada pessoalmente
Nas instalações do Instituto, a notificação de um documento pode ser efectuada pessoalmente ao destinatário, que deverá acusar a sua recepção no acto de entrega. Considerar-se-á que a notificação foi efectuada mesmo que o destinatário recuse aceitar o documento ou acusar a sua recepção.
Artigo 67.o
Anúncio público
Se o endereço do destinatário não for conhecido ou se a notificação de acordo com o n.o 4 do artigo 64.o se tiver revelado impossível mesmo após uma segunda tentativa por parte do Instituto, a notificação deverá ser efectuada por anúncio público a inserir na publicação periódica referida no artigo 89.o do regulamento de base. O presidente do Instituto determinará as modalidades da publicação do anúncio público.
Artigo 68.o
Irregularidades na notificação
Se o Instituto não conseguir provar que um documento que chegou ao destinatário foi regularmente notificado, ou se as disposições relativas à sua notificação não tiverem sido observadas, considerar-se-á que o documento foi notificado na data que o Instituto tenha determinado ser a data de recepção.
CAPÍTULO IV
Prazos e interrupção do processo
Artigo 69.o
Contagem dos prazos
1. Os prazos serão fixados em termos de anos, meses, semanas ou dias completos.
2. O prazo começará a contar no dia seguinte ao da ocorrência do acontecimento relevante, quer se trate de um acto quer do termo de outro prazo. Salvo disposição em contrário, no caso de o acto em questão ser uma notificação, o acontecimento considerado será a recepção do documento notificado.
3. Não obstante o disposto no n.o 2, o prazo começará a contar no décimo quinto dia seguinte ao da publicação do acto relevante, quando se trate do anúncio público referido no artigo 67.o, de uma decisão do Instituto não notificada à pessoa interessada ou de qualquer acto de uma parte no processo que deva ser publicado.
4. Quando um prazo seja expresso em termos de um ano ou um certo número de anos, esse prazo expirará no correspondente ano subsequente, no mês com o mesmo nome e no dia com o mesmo número que o mês e o dia em que ocorreu o referido acontecimento; se o correspondente mês subsequente não tiver o dia com o mesmo número, o prazo expirará no último dia desse mês.
5. Quando um prazo seja expresso em termos de um mês ou um certo número de meses, esse prazo expirará no correspondente mês subsequente, no dia com o mesmo número que o dia em que ocorreu o referido acontecimento; se o correspondente mês subsequente não tiver o dia com o mesmo número, o prazo expirará no último dia desse mês.
6. Quando um prazo seja expresso em termos de uma semana ou um certo número de semanas, esse prazo expirará na correspondente semana subsequente, no dia com o mesmo nome que o dia em que ocorreu o referido acontecimento.
Artigo 70.o
Duração dos prazos
Sempre que o regulamento de base ou as presentes regras de execução prevejam um prazo a determinar pelo Instituto, esse prazo não pode ser inferior a um mês nem superior a três meses. Em certos casos especiais, o prazo pode ser prorrogado até seis meses, mediante pedido apresentado antes do seu termo.
Artigo 71.o
Prorrogação dos prazos
1. Se um prazo expirar num dia em que o Instituto não esteja aberto para recepção de documentos ou em que, por motivos diferentes dos referidos no n.o 2, o correio normal não seja distribuído na área em que o Instituto está localizado, o prazo é prorrogado até ao primeiro dia seguinte em que o Instituto esteja aberto para recepção de documentos e em que o correio normal seja distribuído. Os dias referidos no primeiro período serão os definidos e comunicados pelo presidente do Instituto antes do início de cada ano civil.
2. Se um prazo expirar num dia em que se verifique uma interrupção geral ou uma consequente perturbação da distribuição do correio num Estado-Membro ou entre um Estado-Membro e o Instituto, o prazo é prorrogado até ao primeiro dia seguinte ao termo do período de interrupção ou perturbação da distribuição do correio no que se refere às partes no processo que tenham o seu domicílio, sede ou estabelecimento nesse Estado-Membro ou que tenham designado representantes para efeitos processuais com sede nesse Estado. Se o Estado-Membro em causa for o Estado em que o Instituto está localizado, a presente disposição aplicar-se-á a todas as partes no processo. A duração do período de interrupção ou perturbação será a definida e comunicada pelo presidente do Instituto.
No que se refere aos documentos apresentados com recurso a meios electrónicos, o disposto no primeiro parágrafo aplica-se, mutatis mutandis, nos casos em que se verifique uma interrupção da ligação do Instituto aos meios de comunicação electrónicos.
3. O disposto nos n.os 1 e 2 aplicar-se-á, mutatis mutandis, aos organismos nacionais encarregados nos termos do n.o 4 do artigo 30.o do regulamento de base e às delegações estabelecidas nos termos dessa mesma disposição, bem como aos organismos de exame.
Artigo 72.o
Interrupção do processo
1. O processo perante o Instituto será interrompido:
a)
Em caso de falecimento ou incapacidade legal, quer do requerente ou do titular de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal, quer do requerente de um direito de exploração a atribuir pelo Instituto ou da pessoa habilitada a usufruir desse direito de exploração, quer do representante destas partes no processo; ou
b)
No caso de uma das pessoas referidas na alínea a) se encontrar na impossibilidade jurídica de prosseguir o processo perante o Instituto em virtude de uma acção de execução instaurada contra os seus bens.
2. Logo que os dados necessários relativos à identidade da pessoa autorizada a prosseguir o processo na qualidade de parte no processo ou de representante para efeitos processuais tenham sido inscritos no registo correspondente, o Instituto comunicará a essa pessoa e às outras partes no processo que o processo será retomado a partir da data que determinará.
3. Os prazos que estejam a correr recomeçarão a contar a partir do dia em que o processo for retomado.
4. A interrupção do processo não afectará a prossecução do exame ou da verificação técnica da variedade em questão por parte de um organismo de exame, desde que as taxas correspondentes tenham já sido pagas ao Instituto.
CAPÍTULO V
Representantes para efeitos processuais
Artigo 73.o
Designação de um representante para efeitos processuais
1. A designação de um representante para efeitos processuais deve ser comunicada ao Instituto. A comunicação deve incluir o nome e endereço do representante para efeitos processuais; aplicar-se-á, mutatis mutandis, o disposto nos n.os 2 e 3 do artigo 2.o.
2. Sem prejuízo do disposto no n.o 4 do artigo 2.o, a comunicação referida no n.o 1 deve igualmente mencionar o facto de o representante ser um empregado da parte no processo. Um empregado de uma parte no processo não pode ser designado como seu representante para efeitos processuais nos termos do artigo 82.o do regulamento de base.
3. Em caso de não observância do disposto nos n.os 1 e 2, considerar-se-á que a comunicação não foi recebida.
4. Um representante para efeitos processuais cujo mandato tenha terminado continuará a ser considerado como representante para efeitos processuais enquanto o termo do seu mandato não tiver sido comunicado ao Instituto. Salvo disposição em contrário na respectiva procuração, um mandato deixará no entanto de produzir efeitos face ao Instituto por falecimento da pessoa que o conferiu.
5. Se várias partes no processo actuarem em conjunto sem terem comunicado ao Instituto um representante para efeitos processuais, considerar-se-á designada como representante comum para efeitos processuais a parte no processo referida em primeiro lugar num pedido de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal ou de um direito de exploração a atribuir pelo Instituto, ou num acto de oposição.
Artigo 74.o
Procuração dada a representantes para efeitos processuais
1. Se a designação de um representante para efeitos processuais for comunicada ao Instituto, a necessária procuração assinada deverá ser apresentada para inserção no processo respectivo num prazo que o Instituto determinará, salvo disposição em contrário. Se a procuração não for apresentada no prazo estabelecido, considerar-se-á nula qualquer diligência processual efectuada pelo representante.
2. A procuração pode abranger um ou mais processos e deve ser apresentada no número de exemplares correspondente. Pode ser apresentada uma procuração geral que habilite um representante para efeitos processuais a actuar em todos os processos em que intervenha a parte no processo que confere o mandato. Será suficiente a apresentação de um único documento contendo a procuração geral.
3. O presidente do Instituto poderá definir o teor das procurações, incluindo a procuração geral referida no n.o 2, e pôr à disposição gratuitamente formulários para o efeito.
CAPÍTULO VI
Repartição e determinação das custas
Artigo 75.o
Repartição das custas
1. A repartição das custas será fixada na decisão sobre a extinção de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal ou na decisão sobre o recurso.
2. No caso de uma repartição das custas nos termos do n.o 1 do artigo 85.o do regulamento de base, o Instituto indicará essa repartição na declaração com os fundamentos da decisão sobre a extinção de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal ou da decisão sobre o recurso. As partes no processo não podem invocar a omissão dessa indicação.
Artigo 76.o
Determinação das custas
1. Um pedido de determinação das custas só será admissível se a decisão em relação à qual esse pedido é formulado tiver sido tomada e, no caso de essa decisão ter sido objecto de recurso, se a instância de recurso tiver decidido sobre esse recurso. Deve ser apensa ao pedido uma relação das custas, acompanhada dos documentos justificativos.
2. Pode proceder-se à determinação das custas logo que as mesmas tenham sido apuradas.
3. No caso de a uma parte no processo incorrer custas de outra parte no processo, não lhe será exigido o reembolso de quaisquer custas para além das referidas no n.o 4. Se a parte no processo vencedora for representada por mais do que um agente, consultor ou advogado, a parte no processo vencida suportará as custas referidas no n.o 4 em relação a uma só dessas pessoas.
4. As custas essenciais ao processo abrangerão:
a)
As despesas relativas a testemunhas e peritos pagas a estes pelo Instituto;
b)
As despesas de viagem e estadia de uma parte no processo e de um agente, consultor ou advogado devidamente credenciado como representante perante o Instituto, dentro dos limites das tabelas aplicáveis a testemunhas e peritos, indicadas no anexo I;
c)
A remuneração de um agente, consultor ou advogado devidamente credenciado como representante de uma parte no processo perante o Instituto, dentro dos limites das tabelas constantes do anexo I.
Artigo 77.o
Acordo quanto às custas
No caso de um acordo quanto às custas conforme referido no n.o 4 do artigo 85.o do regulamento de base, o Instituto confirmará esse acordo numa comunicação às partes no processo em questão. Se essa comunicação confirmar igualmente um acordo quanto ao montante das custas a pagar, será inadmissível qualquer pedido de determinação das custas.
TÍTULO V
INFORMAÇÃO DO PÚBLICO
CAPÍTULO I
Registos, inspecção pública e publicações
Secção 1
Registos
Artigo 78.o
Inscrição nos registos de informações relativas aos processos e aos direitos comunitários de protecção das variedades vegetais
1. Devem ser inscritas no Registo dos Pedidos de Reconhecimento de Direitos Comunitários de Protecção das Variedades Vegetais as seguintes «outras informações» referidas no n.o 3 do artigo 87.o do regulamento de base:
a)
Data de publicação, caso a publicação constitua um acontecimento relevante para a contagem dos prazos;
b)
As oposições, com indicação da respectiva data, do nome e do endereço do opositor e do seu representante para efeitos processuais;
c)
Dados relativos à prioridade (data do pedido anterior e Estado em que foi apresentado);
d)
Qualquer acção intentada nos termos do n.o 4 do artigo 98.o e do artigo 99.o do regulamento de base e relativa à titularidade de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal, bem como a decisão final sobre essa acção ou qualquer outra conclusão da mesma.
2. Devem ser inscritas no Registo dos Direitos Comunitários de Protecção das Variedades Vegetais, mediante pedido, as seguintes «outras informações» referidas no n.o 3 do artigo 87.o do regulamento de base:
a)
Afectação de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal à constituição de uma garantia ou de um direito real; ou
b)
Qualquer acção intentada nos termos dos n.os 1 e 2 do artigo 98.o e do artigo 99.o do regulamento de base e relativa a um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal, bem como a decisão final sobre essa acção ou qualquer outra conclusão da mesma.
3. O presidente do Instituto definirá as modalidades das inscrições a efectuar e poderá decidir a inscrição de outras informações nos registos para efeitos de gestão do Instituto.
O presidente do Instituto determinará a forma dos registos. Os registos podem ser conservados sob a forma de uma base de dados electrónica.
Artigo 79.o
Inscrição da transmissão de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal
1. Qualquer transmissão de direitos comunitários de protecção das variedades vegetais deve ser inscrita no Registo dos Direitos Comunitários de Protecção das Variedades Vegetais mediante apresentação de prova documental suficiente da transmissão, de documentos oficiais que comprovem a transmissão ou ainda de extractos desses documentos suficientes para confirmar a transmissão. O Instituto conservará nos seus arquivos uma cópia desses elementos de prova documental.
O presidente do Instituto determinará a forma e as condições em que esses elementos de prova documental são conservados nos arquivos do Instituto.
2. A inscrição de uma transmissão apenas poderá ser recusada em caso de não cumprimento das condições estabelecidas no n.o 1 e no artigo 23.o do regulamento de base.
3. O disposto nos n.os 1 e 2 aplicar-se-á a qualquer transmissão do direito à protecção comunitária de uma variedade vegetal cujo pedido tenha sido inscrito no Registo dos Pedidos de Reconhecimento de Direitos Comunitários de Protecção das Variedades Vegetais. A referência ao Registo dos Direitos Comunitários de Protecção das Variedades Vegetais deverá ser entendida como referência ao Registo dos Pedidos de Reconhecimento de Direitos Comunitários de Protecção das Variedades Vegetais.
Artigo 80.o
Condições aplicáveis às inscrições nos registos
Sem prejuízo de outras disposições do regulamento de base ou do presente regulamento, um pedido de inscrição ou supressão de uma inscrição nos registos pode ser apresentado por qualquer pessoa interessada. O pedido deve ser apresentado por escrito e acompanhado de documentos justificativos.
Artigo 81.o
Condições aplicáveis a inscrições específicas nos registos
1. Sempre que um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal pedido ou concedido esteja envolvido num processo de falência ou em processos similares, esse facto será igualmente objecto de uma inscrição gratuita no Registo dos Direitos Comunitários de Protecção das Variedades Vegetais a pedido da autoridade nacional competente. Essa inscrição será igualmente suprimida gratuitamente a pedido da autoridade nacional competente.
2. O disposto no n.o 1 aplicar-se-á, mutatis mutandis, às acções intentadas nos termos dos artigos 98.o e 99.o do regulamento de base, bem como à decisão final sobre essas acções ou qualquer outra conclusão das mesmas.
3. No caso de identificação de variedades como iniciais e essencialmente derivadas, o pedido de inscrição formulado por todas as partes no processo pode ser apresentado em conjunto ou separadamente. No caso de um pedido de apenas uma das partes no processo, esse pedido deverá ser acompanhado de provas documentais suficientes das acções previstas no n.o 2, alínea h), do artigo 87.o do regulamento de base, em substituição do pedido da outra parte no processo.
4. No caso de um pedido de inscrição de um direito de exploração contratual exclusivo ou da afectação de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal à constituição de uma garantia ou de um direito real, o pedido deve ser acompanhado de provas documentais suficientes.
Artigo 82.o
Inspecção pública dos registos
1. Os registos estarão abertos à inspecção pública nas instalações do Instituto.
Será permitido o acesso aos registos e aos documentos neles incluídos nos mesmos termos e condições que aqueles aplicáveis ao acesso aos documentos do Instituto na acepção do artigo 84.o
2. As inspecções dos registos realizadas no local serão gratuitas.
A produção e entrega de excertos dos registos sob qualquer forma que implique um tratamento ou manipulação dos dados que não seja a mera reprodução de um documento ou parte de um documento será sujeita ao pagamento de uma taxa.
3. O presidente do Instituto poderá decidir da inspecção pública dos registos nas instalações dos organismos nacionais encarregados nos termos do n.o 4 do artigo 30.o do regulamento de base ou das delegações estabelecidas nos termos dessa mesma disposição.
Secção 2
Conservação de documentos, inspecção pública de documentos e de variedades cultivadas
Artigo 83.o
Conservação dos processos
1. Os documentos, quer se trate de originais quer de cópias, relativos a um processo deverão ser conservados em pastas com um número de processo, com excepção dos documentos relativos à escusa ou recusa dos membros da instância de recurso, dos funcionários do Instituto ou do organismo de exame em questão, que deverão ser conservados em separado.
2. O Instituto conservará um exemplar do processo referido no n.o 1 («exemplar do processo»), que será considerado o exemplar verdadeiro e completo do processo. Os organismos de exame poderão conservar um exemplar dos documentos relativos a esse processo («exemplar de exame») mas procederão à entrega dos originais de que o Instituto não disponha.
3. Os documentos originais apresentados pelas partes no processo que constituam a base de quaisquer ficheiros electrónicos podem ser eliminados decorrido um prazo após a sua recepção pelo Instituto.
4. O presidente do Instituto determinará as modalidades quanto à forma e ao prazo em que os ficheiros devem ser conservados, bem como ao prazo referido no n.o 3.
Artigo 84.o
Acesso aos documentos do Instituto
1. O conselho de administração adoptará as disposições práticas necessárias para garantir o acesso aos documentos do Instituto, incluindo os registos.
2. O conselho de administração definirá as categorias dos documentos do Instituto a ser divulgadas directamente ao público mediante publicação, incluindo por meios electrónicos.
Artigo 85.o
Inspecção do cultivo das variedades
1. O pedido de inspecção do cultivo das variedades deverá ser dirigido ao Instituto por escrito. Com o consentimento do Instituto, o organismo de exame facultará o acesso às parcelas de ensaio.
2. Sem prejuízo do disposto no n.o 3 do artigo 88.o do regulamento de base, as disposições do presente regulamento não afectarão o acesso geral à parcela de ensaio por parte de visitantes, desde que todas as variedades cultivadas estejam codificadas, o organismo de exame responsável tome medidas adequadas contra uma eventual retirada de material que sejam aprovadas pelo Instituto, e sejam tomadas todas as disposições necessárias com vista a salvaguardar os direitos do requerente ou do titular de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal.
3. O presidente do Instituto poderá determinar as regras aplicáveis aos processos relativos à inspecção do cultivo das variedades, bem como o controlo das salvaguardas a prever nos termos do n.o 2.
Artigo 86.o
Informações confidenciais
Para efeitos de tratamento confidencial de informações, o Instituto fornecerá gratuitamente formulários a utilizar pelo requerente de um direito comunitário de protecção de uma variedade vegetal para a apresentação de um pedido de exclusão da inspecção de todos os dados relativos a componentes conforme referido no n.o 3 do artigo 88.o do regulamento de base.
Secção 3
Publicações
Artigo 87.o
Gazeta Oficial
1. A publicação a publicar pelo menos de dois em dois meses conforme previsto no artigo 89.o do regulamento de base será designada por Gazeta Oficial do Instituto Comunitário das Variedades Vegetais, a seguir referida abreviadamente como «gazeta oficial».
2. A gazeta oficial incluirá igualmente as informações inscritas nos registos nos termos do n.o 1, alíneas c) e d), e do n.o 2 do artigo 78.o e do artigo 79.o.
3. O presidente do Instituto determinará a forma de publicação da gazeta oficial.
Artigo 88.o
Publicação dos pedidos de direitos de exploração a atribuir pelo Instituto e das respectivas decisões
Será publicado na gazeta oficial a data de recepção do pedido de um direito de exploração a atribuir pelo Instituto e da tomada de decisão sobre esse pedido, os nomes e endereços das partes no processo e a forma da decisão pedida ou tomada. No caso de uma decisão de atribuição de uma licença obrigatória, será igualmente publicado o teor dessa decisão.
Artigo 89.o
Publicação dos recursos e das respectivas decisões
Será publicado na gazeta oficial a data de recepção de um acto de recurso e da tomada de decisão sobre esse recurso, os nomes e endereços das partes no processo de recurso e a forma da decisão pedida ou tomada.
CAPÍTULO II
Cooperação administrativa e judicial
Artigo 90.o
Comunicação de informações
1. A comunicação das informações a ser objecto de intercâmbio de acordo com o artigo 90.o do regulamento de base será efectuada directamente entre as autoridades referidas nessa disposição.
2. A comunicação das informações referidas no n.o 1 do artigo 91.o do regulamento de base emanadas ou dirigidas ao Instituto poderá ser efectuada por intermédio dos organismos competentes em matéria de variedades vegetais dos Estados-Membros, a título gratuito.
3. O disposto no n.o 2 aplicar-se-á, mutatis mutandis, à comunicação das informações referidas no n.o 1 do artigo 91.o do regulamento de base emanadas do organismo de exame ou dirigidas ao mesmo. O Instituto receberá uma cópia dessas comunicações.
Artigo 91.o
Inspecção efectuada pelos tribunais ou delegados do Ministério Público dos Estados-Membros ou por seu intermédio
1. A inspecção dos ficheiros ao abrigo do n.o 1 do artigo 91.o do regulamento de base incidirá sobre um exemplar do processo emitido pelo Instituto exclusivamente para esse efeito.
2. Os tribunais ou delegados do Ministério Público dos Estados-Membros poderão, no quadro dos processos em curso perante eles, pôr os documentos transmitidos pelo Instituto à disposição para inspecção por terceiros. Essa inspecção estará sujeita ao disposto no artigo 88.o do regulamento de base; o Instituto não cobrará qualquer taxa para o efeito.
3. Por ocasião da transmissão dos processos aos tribunais ou delegados do Ministério Público dos Estados-Membros, o Instituto indicará as restrições a que está sujeita a inspecção de documentos relativos a pedidos de direitos comunitários de protecção de variedades vegetais ou a direitos já concedidos por força do artigo 88.o do regulamento de base.
Artigo 92.o
Procedimento das cartas rogatórias
1. Cada Estado-Membro designará uma autoridade central encarregada de receber as cartas rogatórias emanadas do Instituto e de as transmitir ao tribunal ou autoridade competente para execução.
2. O Instituto redigirá as cartas rogatórias na língua do tribunal ou autoridade competente ou enviará em anexo uma tradução para essa língua.
3. Sem prejuízo do disposto nos n.os 4 e 5, o tribunal ou a autoridade competente aplicarão a legislação do seu país no que se refere ao procedimento a seguir para a execução desses pedidos. Aplicarão, nomeadamente, os meios de coacção apropriados previstos no direito nacional.
4. O Instituto será informado da data e do local em que se procederá a averiguações ou a qualquer outra medida de carácter judicial e deles informará as partes no processo, testemunhas e peritos interessados.
5. A pedido do Instituto, o tribunal ou a autoridade competente autorizarão os funcionários do Instituto interessados a estar presentes e a interrogar qualquer pessoa aquando da prestação do seu depoimento, directamente ou por intermédio do tribunal ou da autoridade competente.
6. A execução de cartas rogatórias não dará lugar à cobrança de quaisquer taxas ou custas, seja qual for a sua natureza. Todavia, o Estado-Membro em que as cartas rogatórias sejam executadas terá o direito de exigir do Instituto o reembolso das remunerações pagas a peritos e intérpretes e das despesas resultantes do procedimento previsto no n.o 5.
TÍTULO VI
DISPOSIÇÕES FINAIS
Artigo 93.o
O Regulamento (CE) n.o 1239/95 é revogado.
As referências ao regulamento revogado devem entender-se como sendo feitas para o presente regulamento e devem ser lidas de acordo com o quadro de correspondência constante do anexo III.
Artigo 94.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 17 de Setembro de 2009.